Провадження № 2/522/187/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та від заборгованості по сплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 спочатку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, та просив звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на її утримання та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 розмірі 43 533, 44 грн.

В подальшому, позивач уточнив позовні вимоги, та просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась з 14 липня 2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 22 січня 1983 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Іллічівськом міському РАЦС Одеської області, який був розірваний 21 грудня 2005 року. Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина, у звязку з продовженням навчання, починаючи з дня виповнення повноліття дитини до 10 березня 2007 року у розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Також, вказаним рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 500, 00 грн. щомісячно, починаючи з 29 листопада 2005 року до припинення інвалідності відповідачки.

Також позивач зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2011 року йому було зменшено розмір аліментів до 200, 00 грн. щомісячно, у звязку з погіршенням його матеріального становища, у звязку з тим, що він є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акту МСЕК від 14 липня 2014 року серії 10 ААВ №734831. Тому, позивач зазначає, що не може продовжувати сплачувати аліменти на утримання відповідачки, тому його необхідно звільнити від сплати таких аліментів, а також від погашення заборгованості по аліментам, яка утворилась з 14 липня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що 22 січня 1983 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб в Іллічівськом міському РАЦС Одеської області, який був розірваний 21 грудня 2005 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина, у звязку з продовженням навчання, починаючи з дня виповнення повноліття дитини до 10 березня 2007 року у розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Також, вказаним рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 500, 00 грн. щомісячно, починаючи з 29 листопада 2005 року до припинення інвалідності відповідачки.

В подальшому, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2011 року, котре є чинним, йому було зменшено розмір аліментів до 200, 00 грн. щомісячно, у звязку з погіршенням матеріального становища позивача.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджувалось відповідною довідкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 ст. 75 СК України встановлено, що непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Згідно довідки до акту МСЕК від 14 липня 2014 року серії 10 ААВ №734831, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи загального захворювання. Вказане підтверджується також пенсійним посвідченням №1457.

Відповідно до довідки до акту МСЕК №773948 від 09 липня 2015 року вбачається, що інвалідність позивача продовжена до 01 серпня 2017 року.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивач на даний час є непрацездатним та не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_2

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинено за рішенням суду, якщо буде встановлено, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з довідки Першого Приморського ВДВС ОМУЮ від 16 червня 2015 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2014 року становить 43 533, 44 грн.

Тому, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати аліментів на утримання ОСОБА_2, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь відповідачки, яка утворилась починаючи з 14 липня 2014 року, тобто з часу встановлення позивачу інвалідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись вимогами ст. ст. 75, 82 СК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79, 88, 209-210, 213-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та від заборгованості по сплаті аліментів, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2, яка утворилась з 14 липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Б. Свячена