Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Волноваха 18 листопада 2015року

Волноваський районний суд, Донецької області

в складі: головуючого - судді Гальченко І.В.

при секретарі - Сєрих І.С.

за участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по позові Публічного Акціонерного Товариства "ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, яким просить стягнути з нього 4803грв.56коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 04.02.2010р. між ними і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення, що відповідає строку дії картки, при цьому щорічно вказаний договір пролаговувався, відповідач порушив норми ст.ст.526-527,530 ЦК України і умови вказаного договору, свої зобов*язання не виконує, у зв*язку з чим станом на 17.08.2015р. має заборгованість в сумі 4803грв.56коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 745грв.50коп. + заборгованість по процентам за користування кредитом 1653грв.13коп. + заборгованість по за пенею і комісією 1700грв. + штраф (фіксована частина) - 500грв. +штраф (процента складова) 204грв.93коп., оскільки відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, тому вони просять стягнути заборгованість в сумі позову і судові витрати (а.с.2-3).

Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, вважає клопотання відповідача про застосування позовної давності безпідставним (а.с.51-54).

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить суд застосувати строк позовної давності, показав суду, що вказаною карткою взагалі не користувався.

Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково по наступних підставах.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір без номеру від 04.02.2010р. (а.с.10-34), відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 500грв. зі сплатою відсотків в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не повернув позивачу кредит і тому позивач має право вимоги повернути весь кредит. Відповідач станом на 17.08.2015р. має заборгованість в сумі 4803грв.56коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 745грв.50коп. + заборгованість по процентам за користування кредитом 1653грв.13коп. + заборгованість по за пенею і комісією 1700грв. + штраф (фіксована частина) - 500грв. +штраф (процента складова) 204грв.93коп. (а.с.4-9).

У відповідності зі ст.651 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання однією стороною, друга сторона вправі вимагати розірвання договору з відшкодуванням всіх заподіяних збитків.

Оскільки відповідач не платить проценти, не повертає кредит, з відповідача, що зобов'язаний повернути суму кредиту і відшкодувати заподіяний його діями шкода, слід було б стягнути всю суму заборгованост, відсотки за користування кредитом і штрафні санкції.

Але згідно з вимогами Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції №1669-УП від 02.09.2014року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Це підтверджується також листом НБУ 05.11.2014р. №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО» (додаток №3), в якому зазначено, що банки зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (а.с.4-34).

Відповідач прожива в зоні проведення АТО сел.Володимирівка, Волноваського району, Донецької області (підконтрольна Україні територія біля лінії розмежування) і таким чином дія вказаного Закону поширюється на нього.

Тому суд вващає, що в частині задоволення позовних вимог в частині стягнення сум заборгованості за пенею і комісією 1700грв., суми штрафу (фіксована частина) 500грв. і суми штрафу (процента складова) 204грв.93коп., а усього на загальну суму 2.404грв.93коп. - слід відмовити.

Таким чином, наданий позивачем позов та розрахунок заборгованості вказаної суми є необґрунтованими жодними належними та допустимими доказами, вони містять намагання стягнути з відповідача безпідставні борги, та суперечить чинному законодавству України.

Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача лише заборгованість за кредитом в сумі 745грв.50коп. і суму заборгованості по процентам в сумі 1653грв.13коп., тобто усього 2.398грв.63коп. А у задоволенні іншої частини вимог в розмірі 2404грв.93коп. (1700грв. +500грв.+204.93грв. = 2404грв.93коп.) слід відмовити у зв*язку з необгрунтованістю.

Заперечення відповідача і його клопотання застосувати до даних відпосин строк позовної давності, який сплинув, оскільки це споживчий кредит, суд до уваги не приймає, оскільки строк позовної давності по цим відносинам не сплинув, оскільки останій платіж був здійснений відповідачем згідно документів банку (позивача) листопад 2013року, три роки ще не сплинули, вказаний кредит не є споживчим.

Також у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 1218грв. (а.с.1).

На підставі ст.ст.526, 527, 530, 598-599, 610, 615 ЦК України, керуючись ст.ст.15, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на розрахунковий рахунок №3111 у Донецьком РУ Приват-Банку МФО 305299 за кредитним договором без номеру від 04.02.2010р. заборгованість 2.398грв.63коп.

У задоволенні іншої частини позовним вимог в розмірі 2404грв.93коп. - ВІДМОВИТИ у зв*язку з їхньою необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на розрахунковий рахунок №0001 у Донецьком РУ Приват-Банку МФО 305299 понесені ними витрати по суду в сумі 1.218грв.

Рішення може бути оскаржене в Донецький апеляційний суд через Волноваський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення дня.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №2/221/1225/2015 в архиві райсуду.

Суддя: