Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення депозитного вкладу та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому посилаються на те, що 16 січня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» було укладено Договір строкового вкладу без поповнення № 1558090, відповідно до якого позивачем було внесено грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США на строк до 16 січня 2014 року. 16 січня 2014 року між банком на ОСОБА_1 укладено Договір № 1815492 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, відповідно до якого останньому було видано квитанцію від 16 січня 2014 року, якою з поточного рахунку № 81198068 на депозитний рахунок № 1815492 було перераховано 21 795, 06 доларів США. Станом на 17 січня 2015 року за Договором № 1558090 банк перерахував ОСОБА_1 суму з відсотками 21 795, 06 доларів США на поточний рахунок № 81198068 та станом на 15 червня 2015 року залишок коштів на рахунку складає 11 351, 76 доларів США. Окрім того ОСОБА_1 23 жовтня 2013 року відкрито в ПАТ КБ «Надра» строковий депозит на суму 10 000 євро зі сплатою 9,5 річних на строк до 24 жовтня 2014 року. Однак після закінчення строку дії договору банк не повернув суму вкладу з нарахованими відсотками 10 950 євро та йому було запропоновано пролонгувати цей депозит, розбивши його на 70% - 7 017, 20 євро, що будуть знаходитись на терміновому депозиті строком на 1 місяць до 24 листопада 2014 року зі сплатою 7 % річних (Договір № 2053354), та 30% депозиту, а саме 3370 євро банком було перераховано на накопичувальну картку. Однак зазначені грошові кошти позивачу виплачені не були с причин відсутності готівки в касі банку. Після закінчення строку дії договору № 2053354 від 24 жовтня 2014 року банк грошові кошти не повернув та позивачу було запропоновано укласти новий депозитний договір № 2073593 строком на 1 місяць зі сплатою 7 % річних. Однак після закінчення строку дії останнього договору банком грошові кошти не виплачені та укладено новий депозитний договір № 2092274 строком на 1 місяць. Після закінчення строку дії зазначеного договору грошові кошти банком знову не повернуті та запропоновано позивачу перерахувати грошові кошти з євро в гривню та укласти нові депозитні договори. А тому між банком та ОСОБА_2 було укладено договір № 2122533 від 05 лютого 2015 року на суму 25 219 грн., та між банком та ОСОБА_3 укладено договір № 2122563 на суму 160 000 грн. Строк цих договорів було визначено в 1 місяць. Зазначені грошові кошти позивачам після закінчення строку дії договорів повернуті не були. Тому позивачі просять суд стягнути з відповідача суми банківських вкладів з нарахованими відсотками та пеню за прострочення виконання зобовязання.

Позивачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Загальний порядок залучення банками України та філіями іноземних банків в Україні грошових коштів (як у національній, так і в іноземній валюті) або банківських металів від юридичних і фізичних осіб на їх поточні, вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положеннями про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ № 516 від 03 грудня 2003 року. Відповідно до п.2.4 Положення за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняли від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установленим договором.

Як встановлено в судовому засіданні, 16 січня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1558090 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» № 2528369, відповідно до якого вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошову суму у розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 9% річних на строк 12 місяців /а.с.11/. Пунктом 2.4 зазначеного договору встановлено, що вкладник за домовленістю з банком вносить кошти на вкладний рахунок готівкою або перераховує з поточного рахунку вкладника № 81198068. Згідно копії квитанції № 3175 від 16 січня 2013 року ОСОБА_1 було внесено на вкладний рахунок № 1558090 грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США /а.с.12/.

16 січня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1815492 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», відповідно до якого вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошову суму в розмірі 21 795, 06 доларів США зі сплатою 10,5 % річних. на строк 12 місяців +1 день /а.с.14/. Згідно копії квитанції від 16 січня 2014 року ОСОБА_1 з поточного рахунку № 81198068 на депозитний рахунок № 1815492 було перераховано 21 795, 06 доларів США /а.с.15/.

Окрім того 23 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1739249 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», відповідно до якого вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошові кошти в сумі 10 000 євро на строк 12 місяців + 1 день зі сплатою 9,5 % річних /а.с.16/. Пунктом 2.5 зазначеного договору встановлено, що вкладник за домовленістю з банком вносить кошти у розмірі вкладу одним платежем на вкладний рахунок готівкою або перераховує з поточного рахунку вкладника № 817799484. Згідно копії квитанції № 5898 від 23 жовтня 2013 року позивачем на депозитний рахунок № 1739249 було внесено грошові кошти в розмірі 10 000 євро /а.с.17/.

В подальшому 24 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2053354 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», за умовами якого вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошові кошти в розмірі 7017, 20 євро зі сплатою 7% річних та строк 1 місяць /а.с.19/. Згідно копії квитанції від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 з поточного рахунку № 81799484 на депозитний рахунок № 2053354 перераховано 7017, 20 євро /а.с.20/. Окрім того 24 жовтня 2014 року з поточного рахунку ОСОБА_1 на накопичувальний рахунок № 2675290 було перераховано 3 700 євро /а.с.21/.

Згідно копії договору № 2073593 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошові кошти в розмірі 7052, 12 євро на строк до 25 грудня 2014 року зі сплатою 7% річних /а.с.22/. Згідно копії квитанції № 9038 від 25 листопада 2014 року з поточного рахунку ОСОБА_1 на депозитний рахунок № 2073593 було перераховано 7052, 12 євро /а.с.23/.

25 грудня 2014 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір № 2092274 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», відповідно до якого вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошові кошти в розмірі 7 088, 34 євро на строк до 25 січня 2015 року зі сплатою 7 % річних /а.с.24/. Згідно копії квитанції від 25 грудня 2014 року з поточного рахунку ОСОБА_1 на депозитний рахунок № 2092274 було перераховано грошові кошти в сумі 7088, 34 євро /а.с.25/.

20 січня 2015 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено Договір № 2108820 строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до якого вкладник зобовязалася передати, а банк прийняти грошові кошти в розмірі 50 доларів США зі сплатою 11,5 % річних на строк 6 місяців /а.с.27-28/.

Згідно копії квитанції від 30 січня 2015 року, 02 лютого 2015 року, 03 лютого 2015 року, 04 лютого 2015 року та 05 лютого 2015 року позивачем ОСОБА_2 здійснено поповнення депозиту № 2108820 на загальну суму 4 480 доларів США /а.с.2-31/.

Згідно копії Договору № 2122533 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший» від 05 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2, вкладник зобовязалася передати, а банк прийняти грошові кошти у розмірі 25 219 грн. та строк до 05 березня 2015 року зі сплатою 18 % річних /а.с.32/. Згідно копії квитанції від 05 лютого 2015 року з поточного рахунку ОСОБА_2 на депозитний рахунок перераховано 25 219 грн. /а.с.33/

05 лютого 2015 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено Договір № 2122563 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», за умовами якого вкладник зобовязався передати, а банк прийняти грошові кошти в сумі 160 000 грн. зі сплатою 18% річних на строк до 05 березня 2015 року /а.с.38/. Згідно копії квитанції від 05 лютого 2015 року з поточного рахунку ОСОБА_3 на депозитний рахунок було перераховано грошові кошти в сумі 160 000 грн. /а.с.30/

Після закінчення строків дії договорів Банком грошові кошти за депозитними договорами повернуто не було.

Згідно відповіді АБ «Укргазбанк» після здійснення перевірки реєстру, по якому проводиться реєстрація вкладників ПАТ КБ «Надра» для виплати їм грошових коштів у відділеннях АБ «Укргазбанк», суми до виплати на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не знайдено, та рекомендовано звернутися до ПАТ КБ «Надра» щодо причин невнесення до реєстру вкладників /а.с.41-42/.

Відповідно до п. 3.2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, грошові кошти на вкладні депозитні рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок.

Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином, обмеження прав позивачів щодо отримання грошових коштів, які є його власністю є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а також Конституції України. Позивачі не були позбавлені права на вищезазначені грошові кошти у встановленому законом порядку, а тому мають право на їх повернення відповідачем без будь-яких обмежень.

Згідно поточного звіту за операціями по накопичувальному рахунку ОСОБА_1 станом на 15 червня 2015 року залишок грошових коштів складає 11 351, 76 доларів США, а сума нарахованих відсотків 12,90 доларів США. /а.с.34/

Згідно поточного звіту за операціями по накопичувальному рахунку ОСОБА_4 станом на 19 червня 2015 року загальна сума депозиту та нарахованих відсотків до сплати складає 161 672, 38 грн. /а.с.35/

Згідно звіту до депозиту (договір № 3307903) станом на 16 червня 2015 року залишок грошових коштів на рахунку ОСОБА_2 разом з нарахованими відсотками складає 25 482, 60 грн. /а.с.36/ та згідно звіту по Договору № 3298840 залишок грошових коштів на рахунку останньої разом з нарахованими відсотками складає 4 666, 19 доларів США /а.с.37/

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобовязання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобовязання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобовязання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобовязань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобовязання.

Водночас формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно повязується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів суми вкладів з нарахованими відсотками за договорами строкового банківського вкладу.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення депозитного вкладу та відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) грошові кошти в розмірі 11 364, 66 доларів США.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) за Договором № 2122533 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший» від 05 лютого 2015 року суму вкладу з нарахованими відсотками в розмірі 25 482, 60 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) за Договором № 2108820 строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший» від 20 січня 2015 року суму вкладу з нарахованими відсотками в розмірі 4 666, 19 доларів США.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» () на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) за Договором № 2122563 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший» від 05 лютого 2015 року суму вкладу з нарахованими відсотками в розмірі 161 672, 38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя С.О. Демидова