Справа №2/326/147/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015р. м.Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Булашева Р.Л.,

при секретарі Назарової А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача адвоката Шевченка Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Аграрної приватної фірми «Істок» про стягнення заробітної плати,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 10.02.2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 23 461,20 грн. з 01.09.11р. по 01.01.12р., та з 01.05.14р. по 01.01.15р.

Позивач наполягає на позові та вказує, що працює на підприємстві головним механіком з 2000р. по цей час і заборгованість по зарплатні по його розрахунку становить - 23461,20 грн.

Представник відповідача заперечує тим, що ОСОБА_1 ніколи не працював на підприємстві, його звільнено в 2013р., так як це рішенням суду встановлено, що він працює в АПФ «Істок», хоча ніякої документації про його працевлаштування на підприємстві не збереглось.

Заслухавши сторони та перевіривши надані докази, суд виходить з наступного.

За копією трудової книжки ОСОБА_1 працював на АПФ «Істок» на посаді головного механіка з 2000р. (а.с. 5). Представник відповідача стверджує, що ОСОБА_1 не працював на підприємстві. Проте, з рішення Приморського райсуду від 03.10.12р. вбачається, що він працював на цьому підприємстві та продовжує працювати на час винесення рішення і стягнуто заборгованості по зарплатні на його користь АПФ «Істок» в сумі 11 110 грн. за період з 01.10.2011р. по час винесення рішення (а.с. 7). Ухвалою апеляційного суду це рішення залишено без змін і воно набрало чинності 05.11.12р. (а.с. 8). Згідно акту перевірки АПФ «Істок» ДПІ у Приморському районі від 24.11.11р., вбачається, що на той час підприємство було у стадії ліквідаційної процедури: ліквідатор Біцюта А.О. Наведено що з 2009 р. по 01.10.2011р. на підприємстві перебували наймані працівники, у певній кількості. Порушень ведення документації про найманих працівників не виявлено. Проте рахується кредиторська заборгованість по зарплатні за період з 01.10.08р. по 30.09.11р.(а.с. 38-46). В судовому засіданні позивач надав додаток № 1 до вказаного акту за яким вбачається, що перед працівником ОСОБА_1 існує заборгованість по зарплатні на 20.09.11р., яка складає 6634,75 грн. (субрахунок 372).

Таким чином суд вбачає, що станом на кінець вересня 2011р. підприємство не розрахувалось з ОСОБА_1 на суму 6623,75 грн. зарплатні. За інший період, включно до його звільнення з підприємства на підставі наказу № 18-к від 10.09.13р. заборгованість стягнута за рішенням суду від 03.10.12р. Що стосується періоду з 01.05.14р. по 01.01.15р., то суд враховує наступне. Суд зобов'язав ухвалою від 05.03.15р. надати АПФ «Істок» відповідні довідки про роботу ОСОБА_1, про його середній заробіток, тощо. Проте, в судовому засіданні, представник відповідача відповів суду, що на підприємстві немає таких довідок і суду вони не будуть надані. Замість цього надав акт перевірки підприємства Держінспекцією праці від 30.03.15р., який проведено на підставі наданих добровільно підприємством документів, за період з 08.01.14р. Тобто період після звільнення позивача з підприємства, то ж суд не бере його зміст до уваги, так як він не відображає стан роботи підприємства на час звільнення позивача.

Суд вважає, що вимоги щодо стягнення сум заборгованості по зарплатні на 30.09.2011р. в сумі 6634,75 грн. підлягають задоволенню за вимогами ст. 115 КЗпП.

Щодо інших вимог, то суд вбачає, що позивач не в належний спосіб звернувся до суду із позовом, так як при звільненні власник повинен дотриматись вимог статей 116-117 КЗпП, та виникають інший порядок та умови щодо виплати розрахунку, тому це є іншим предметом та підставами звернення до суду із позовом, ніж ті, з якими звернувся до суду ОСОБА_1 Він не позбавлений права повторно звернутись до суду з належним позовом, але за вимогами що їх розглядає суд, позивачу потрібно відмовити за безпідставністю, так як у період з травня 2014р. по січень 2015р. він на підприємстві не працював у зв'язку зі звільненням.

Так як відповідач не надав суду довідки про належний розрахунок обов'язкових платежів з суми заборгованості зарплатні, то суд покладає цей обов'язок на відповідача при здійсненні виплати цієї суми.

Також, суд може допустити негайне виконання рішення по цій суми зарплатні відповідно до ст. 367 ч.2 ЦПК.

Сума судового збору 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача, так як позивача звільнено від її сплати.

Забезпечення позову за ухвалою суду від 05.03.15р. підлягає зміні та залишенню чинним в сумі, що дорівнює той, яка підлягає стягненню з відповідача: 6634,75 + 234,60 = 6878,35 грн.

Керуючись ст.115 КЗпП, ст.ст. 7, 8, 10, 209, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, з аграрної приватної фірми «Істок» суму заборгованості по заробітній платні станом на 30.09.2011р. - 6 634 грн. 75 коп., за вирахуванням обов'язкових платежів, зобов'язавши відповідача, - розрахувати та утримати у встановленому у законі порядку суму таких платежів з присудженої ОСОБА_1

В частині стягнення суми зарплатні ОСОБА_1 допустити негайне виконання рішення.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з аграрної приватної фірми «Істок» на користь Держави судового збору - 243 грн. 60 коп.

Арешт майна АПФ «Істок», накладений ухвалою суду від 05.03.15р. на суму 23461,20 грн. змінити, та залишити чинним в частині цієї суми - 6878,35 грн., до повного виконання цього рішення, а в іншій частині - арешт майна АПФ «Істок» скасувати.

Оскаржити рішення можна до апеляційного суду Запорізької області, через Приморський районний суд на протязі 10 діб.

Повний текст рішення складено 17.04.15р.

Суддя Р.Л. Булашев

Копія вірна: суддя Р.Л. Булашев

17.04.2015