Справа №592/4414/13 Головуючий у суді у 1 інстанції - Корольова Г.Ю.
Номер провадження 22-ц/788/164/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Дубровної В. В.

з участю секретаря сдового засідання - Назарової О.М.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Сумської міської ради, треті особи - Приватне підприємство «Мегаполіс», Управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, Сумська регіональна філія ДП Центру ДПЗК, Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області про визнання державного акту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Приватного підприємства «Мегаполіс», третя особа - Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_4, вимоги якого в подальшому уточнив, просив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6, зобов'язати Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_6 просив ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати тверду металеву огорожу на спільній межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та переставити її на 0,69 м. в сторону ділянки НОМЕР_1, зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати піч-мангал для приготування шашликів та бесідку, прибрати фруктові дерева: дві яблуні, дві груші, абрикосу та сливу, декоративне дерево, які знаходяться на межі на відстані від 0,83 м. до 2 м., визнати недійсним план земельної ділянки землевласника ОСОБА_4, розташованої по АДРЕСА_3, виготовлений ПП «Мегаполіс», що знаходиться на а.с. 11, 12 т. 1, визнати дії ПП «Мегаполіс», стосовно виготовлення планів земельної ділянки АДРЕСА_3, що належить землевласнику - замовнику ОСОБА_4, без врахування наявного Державного акта на цю земельну ділянку ІІ - СМ №028347 від 5.04.2000 року та без врахування Державного акта на суміжну земельну ділянку НОМЕР_2 виданого на ім'я ОСОБА_6 12.12.2009 року, - неправомірними, зобов'язати ПП «Мегаполіс» при здійсненні виконання технічної документації для приватизації та присвоєння кадастрового номера земельної ділянки АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_4, керуватися з узгодженням вже приватизованої суміжної земельної ділянки НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_6, згідно Державного акта від 12.12.2009 року, внесеного до Державного реєстру України та кадастрової карти земель м. Суми.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року у задоволені позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що на його думку призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, просить його скасувати в частині вирішення первісного позову і ухвалити нове про задоволення позову та стягнути з ОСОБА_6 витрати на проведення судової експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині вирішення зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи за договором купівлі-продажу від 05.03.2000 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 житловий будинок АДРЕСА_3 (а.с.5) і за договором купівлі-продажу від 05.05.2000 року ОСОБА_4 у ОСОБА_7 купив земельну ділянку загальною площею 0,1553 га, розташовану по АДРЕСА_3. Ця земельна ділянка належала ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю 11-СМ № 028347, виданого Сумської міською радою народних депутатів за № 14714 від 05.04.2000 р.

У 2006 році ОСОБА_4 на межі із земельною ділянкою ОСОБА_6 побудував металеву огорожу а згодом на своїй ділянці побудував бесідку, піч-мангал та посадив дерева: дві яблуні, дві груші, абрикосу та сливу, декоративне дерево.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14714 вбачається, що державним нотаріусом зроблено відмітку про перехід до ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2000 року (а.с.7).

З технічного звіту по складанню державного акту на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_7 на території Сумської міської ради, АДРЕСА_3, вбачається, що 4 листопада 1999 року складався акт погодження (встановлення) та закріплення в натурі меж земельної ділянки, який підписаний суміжними землекористувачами, в тому числі ОСОБА_6 (а.с. 198-217), а ОСОБА_4 після оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки з переходом права власності на земельну ділянку погодився на встановлення паркану без відновлення меж, що підтверджує його згоду та влаштовувало як землевласника.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_6 на підставі рішення Сумської міської Ради народних депутатів від 26.06.1996 р., 13 сесії 22 скликання, рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 р. № 3088-МР є власником земельної ділянки площею 0,0970 га, яка розташована в АДРЕСА_1. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 41 та має кадастровий номер :09:019:0083 (а.с.54).

Наведене свідчить про те, що оспорюваний позивачем ОСОБА_4 державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 є правовстановлюючим документом, який видано на підставі рішень органу місцевого самоврядування, у межах повноважень цього органу.

Разом з тим, рішення Сумської міської ради народних депутатів від 26.06.1996 р., рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року , які прийняті у межах її повноважень і на підставі яких видано оспорюваний державний акт у встановленому законом порядку, не оспорені й не визнані недійсними.

У даній справі заявлені вимоги про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку і не заявлялись вимоги про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу третього пункту 3 Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набирає чинності з 01 січня 2012 року, у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки.

Експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала свій висновок, але і не заперечувала, що виміри проводила арифметичним підрахунком, без геодезичних вимірів, а для того, щоб точніше виміряти суміжні земельні ділянки, то потрібно брати всі земельні ділянки, які перебувають поблизу, а це 5-6 земельних ділянок.

Як вбачається з висновку за № 23/14 від 04.08.2014 року фактично лінійні розміри та площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 не відповідає даним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12 грудня 2009 року, лінійні розміри та площа земельної ділянки зменшені в розмірах, а також і зменшені розміри земельної ділянки по АДРЕСА_3.

З огляду на вищенаведене, судом не встановлено порушень позивача за первісним позовом, оскільки він сам погодився на встановлення паркану в 2006 році, а ті похибки по геодезичним вимірам є незначними, які можливо підігнати без скасування державного акту, як про це повідомив представник ПП «Мегаполіс».

З копії технічного паспорту житлового будинку по АДРЕСА_3 та схематичного плану земельної ділянки площа земельної ділянки складає 1665 кв.м., надлишок земельної ділянки - 155 кв.м., дата виготовлення 22 листопада 2012 року (а.с.15).

Як встановлено в судовому засіданні, саме у 2006 році був встановлений паркан між земельними ділянками по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_1 і ніяких заперечень з боку позивача за зустрічним позовом не виникало і тільки з 2012 року після спору з приводу проведення газифікації будинку, ОСОБА_6 почав вимагати переставити огорожу, що підтверджується листом від 03.11.2012 року (а.с.8) та листом від 11.04.2013 року, також вимагав пересадки дерев та перенесення печі або підняття труби та встановити зонтик над трубою (а.с. 9).

Як вказано самим позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_4 встановив зонтик над трубою, підрізав гілки на деревах, а доказів того, що йому задимлює або є затінення від дерев, суду не надав.

В судовому засіданні ОСОБА_6 не довів ті обставини, що корені та гілки, які проникають на його земельну ділянку із земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4, є перепоною у використанні його земельної ділянки за цільовим призначенням, а піч-мангал та бесідка на земельній ділянці ОСОБА_4 задимлює та заважає йому відпочивати.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 в частині вимог про демонтування твердої металевої огорожі на спільній межі між земельних ділянками АДРЕСА_2 та переставлення її на 0,69 м. в сторону ділянки НОМЕР_1 місцевий суд виходив з того, що даний паркан був встановлений саме у 2006 році і ніяких заперечень з боку ОСОБА_6 не виникало і тільки з 2012 року після спору з приводу проведення газифікації будинку, ОСОБА_6 почав вимагати переставити огорожу, що підтверджується листами ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_4 (а.с. 8,9 т.1). А відмовляючи у визнанні недійсним виготовленого ПП «Мегаполіс» плану земельної ділянки землевласника ОСОБА_4, розташованої за адресою АДРЕСА_3, що знаходиться на а.с. 11,12 т. 1, місцевий суд виходив з того, що даний план не зачіпає інтереси ОСОБА_6 та не порушує його права, як власника суміжної земельної ділянки, оскільки сам план не являється правовстановлюючим документом, який би вплинув на його права та обов'язки.

Проте з даним висновками місцевого суду колегія суддів погодитись не може.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що за договором купівлі-продажу від 05.03.2000 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 житловий будинок АДРЕСА_3 та за договором купівлі-продажу від 5.05.2000 року земельну ділянку за зазначеною адресою, загальною площею 0,1553 га. Ця земельна ділянка належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ №028347, виданого 05.04.2000 року Сумською міською радою народних депутатів за №14714. З технічного звіту по складанню державного акту на ім'я ОСОБА_7 вбачається, що складений акт про погодження (встановлення) та закріплення в натурі меж земельної ділянки від 4.11.1999 року підписаний суміжними землекористувачами, в тому числі і ОСОБА_6 (а.с.198-217). ОСОБА_4 після придбання земельної ділянки не вжив заходів по відновленню меж земельної ділянки як того вимагає п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4.05.1999 року №43, не впевнившись в чітких розмірах придбаної земельної ділянки почав господарювати на ній встановлюючи паркан на межі із суміжною земельною ділянкою за НОМЕР_2.

Згідно копії Державного акту та право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_6 на підставі рішення Сумської міської ради народних депутатів від 26.06.1996 року, рішення Сумської міської ради від 28.10.2009 року №3088-МР є власником земельної ділянки площею 0,0970 га, яка розташована по АДРЕСА_1. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №41 та має кадастровий номер (а.с.54 т. 1).

При виготовленні даного державного акту виконавцем робіт враховувалися координати земельної ділянки ОСОБА_7 і дані земельні ділянки не накладались, а межа між суміжними земельними ділянками під АДРЕСА_2 мала вигляд прямої лінії.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи та додатків до неї (а.с.20-34 т.2) фактично лінійні розміри та площа земельної ділянки під АДРЕСА_1 не відповідає даним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.12.2009 року виданого на ім'я ОСОБА_6, а лінійні розміри та площа земельної ділянки під АДРЕСА_3 не відповідає даним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.04.2000 р. виданого на ім'я ОСОБА_7 Фактична межа між даними земельними ділянками, на якій встановлена металева огорожа є не прямою, має виступ в сторону земельної ділянки під НОМЕР_2.

Враховуючи дані обставини справи колегія суддів приходить до висновку про порушення прав позивача ОСОБА_6, як власника земельної ділянки по АДРЕСА_1, встановленням твердої металевої огорожі відповідачем ОСОБА_4 Останній встановив огорожу з відхиленням від межі між земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2, що існувала на момент придбання земельної ділянки, виконавши огорожу із заступом на земельну ділянку ОСОБА_6

Тому дана огорожа підлягає демонтуванню і влаштуванню на межі між земельними ділянками АДРЕСА_2, що визначена в державному акті на права власності на земельну ділянку за АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_6

Виходячи з викладеного вище підлягає задоволенню і вимога позивача ОСОБА_6 про визнання недійсними плану земельної ділянки земвласника ОСОБА_4, розташованої по АДРЕСА_3, який виготовлений ПП «Мегаполіс», що знаходиться на а.с. 11.12 т. 1, оскільки виготовляючи даний план ПП «Мегаполіс» виходив з фактичних існуючих на сьогодні лінійних розмірів земельної ділянки, без врахування існуючих державних актів, як на дану земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7 так і на сусідню земельну ділянку на ім'я ОСОБА_6

У зв'язку з цим рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 про демонтування огорожі та визнання недійсним плану земельної ділянки землевласника ОСОБА_4, що знаходиться на а.с. 11.12 т. 1, підлягає скасуванню згідно вимог ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення даних позовних вимог.

В іншій частині апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, так як місцевий суд вирішуючи інші позовні вимоги ОСОБА_6 виходив з наданих ним доказів про порушення його прав діями ОСОБА_4 але таких доказів ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на влаштування бесідки, печі-мангалу та висадку дерев відповідачем ОСОБА_4 з порушенням будівельних норм ґрунтуються на припущеннях останнього. Надані ним схеми розміщення даних будівель і знаходження дерев складені ним особисто, а заміри відстаней до межі зроблені ним без заходження на подвір'я ОСОБА_4 (а.с.93 т.1). Про що ОСОБА_6 підтвердив в суді апеляційної інстанції. Висновки відповідних спеціалістів щодо даних будівель і насаджень в матеріалах справи відсутні.

Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 Висновок місцевого суду про дійсність Державного акта на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6, виготовлення його з дотриманням діючого на час виготовлення законодавства, доводами апеляційної скарги не спростований.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України захисту підлягає порушене право. Проте позивач ОСОБА_4 не надав суду належних доказів про порушення його прав на земельну ділянку по АДРЕСА_3 отриманням ОСОБА_6 державного акта.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2014 року в даній справі в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_6 про демонтування огорожі і визнання недійсним плану земельної ділянки скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати тверду металеву огорожу встановлену на межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та влаштувати її на межі між даними земельними ділянками, що визначена в державному акті на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_6 від 12 грудня 2009 року.

Визнати недійсним план земельної ділянки землевласника ОСОБА_4, розташованої по АДРЕСА_3, виготовлений ПП «Мегаполіс», що знаходиться в матеріалах даної цивільної справи на а.с. 11,12 т. 1.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -