У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області

в складі: судді - доповідача Джуги С.Д.

суддів: Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Заперечуючи ухвалу суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що апелянт без поважних причин повторно не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим та не повідомив причин його відсутності. А тому суд вважав, що наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Однак, до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч.2 ст.6 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Відповідно до вимог ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до роз'яснень зазначених в п.20 постанови ПВС України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК.

Згідно з ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.1, ч. 5 ст. 76 ЦПК України судові повістки адресовані юридичній особі вручаються відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Вручення судової повістки представникові особі, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що справа до розгляду призначалась, зокрема на 30.01.2015р. та 12.02.2015р. Про розгляд справи на 30.01.2015р апелянт був завчасно, належним чином повідомлений (а.с.207,212 т.1).

Щодо повідомлення апелянта про розгляд справи на 12.02.2015р. колегія суддів констатує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка позивачу надіслана за адресою м. Ужгород вул. Капушанська,21 і вручена 03.02.2015р. за довіреністю - Крайняс (а.с.229 т.1), в той час як позивачем в позовній заяві зазначено адресу: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, та адресу для листування: м. Львів, вул. Гуцульська,15. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що особа, якій вручено судову повістку про виклик в судове засідання, є представником особи, яка бере участь у справі або є уповноваженою особою позивача.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та не пересвідчився у тому чи був належним чином повідомлений позивач про розгляд справи 12.02.2015р.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів :

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач :

Судді :