Справа № 148/1846/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(ЗАОЧНЕ)

26 листопада 2015 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду 19.08.2015 звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.02.2015 сторони уклали договір позики, за умовами якого відповідачеві надано грошові кошти - 4240 доларів США, з відсотковою ставкою 60 % річних, сплатою штрафу у розмірі 50 % від суми договору та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, трьох відсотків річних у випадку порушення зобов'язання, а відповідач зобов'язався повернути позивачу таку ж суму у строк до 28.03.2015. На підтвердження факту укладення договору та отримання грошей відповідач надав позивачу розписку про отримання ним коштів у сумі 4240 доларів США.

Укладаючи договір сторони домовилися, що позика повертається позикодавцю в тій грошовій одиниці (валюті), яку отримав позичальник на момент укладення договору.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики у зв'язку з чим станом на 13.08.2015 у нього наявна заборгованість - 7581,93 доларів США.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики - 7581,93 доларів США.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи згідно наявного повідомлення про вручення поштового відправлення, а також оголошення в засобах масової інформації, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, 28.02.2015 сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано позику у розмірі 4240 доларів США, з відсотковою ставкою 60 % річних, сплатою штрафу у розмірі 50 % від суми договору та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, трьох відсотків річних у випадку порушення зобов'язання, на строк до 28.03.2015, що підтверджується копією договору позики від 28.02.2015 (а.с. 9).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачеві кошти у розмірі 4240 доларів США , що підтверджується копією розписки від 28.02.2015 (а.с. 10).

Відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 3 % річних - 48,09 доларів США, пеню - 961,84 доларів США, що підтверджується додатками до позовної заяви № 1 і 2 (а.с. 7, 8).

Також, відповідно до умов п. 1.2 і п. 8 договору позики з відповідача підлягає стягненню сума за відсотковою ставкою - 60 % річних і штрафу у розмірі 50 % від суми договору за прострочення зобов'язання, що згідно розрахунків позивача наведених у позовні заяві становить: заборгованість за відсотковою ставкою - 212 доларів США, штраф - 2120 доларів США.

Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Положеннями ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

За правилами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду жодного доказу, який міг би спростувати доводи позивача, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору - 1621,43 грн. і витрати на оголошення про виклик відповідача в засобах масової інформації - 180 грн.

На підставі п. 14 ПП ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 26.11.2015 Національним банком України встановлено курс долара США по відношенню до гривні: 100 доларів США - 2377.1646 грн.

За таких обставин суд вважає необхідним навести наступні розрахунки з переведення іноземної валюти в національну, загальна сума заборгованості за договором позики - 7581 доларів США х 23,77 = 180222,47 грн., яка складається з: заборгованості за договором позики - 4240 доларів США х 23,77 = 100784,80 грн.; пені - 961,84 доларів США х 23,77 = 22862,93 грн.; штрафу - 2120 доларів США х 23,77 = 50392,40 грн.; заборгованість за відсотковою ставкою - 212 доларів США х 23,77 = 5039,24 грн.; 3 % відсотки річних - 48,09 доларів США х 23,77 = 1028,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 202, 204, 205, 526, 625, 629, 1046 - 1050 ЦК України, ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88, 169,209, 213 - 215, 222 - 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає, за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, який проживає, за адресою: АДРЕСА_1, Томашпільський район Вінницька область, заборгованість за договором позики у сумі у сумі 7581 (сім тисяч п'ятсот вісімдесят один) долар США 93 центи, що еквівалентно 180222 (сто вісімдесят тисяч двісті двадцять дві) гривні 47 копійок, яка складається з: заборгованості за договором позики 4240 (чотири тисячі двісті сорок) доларів США, що еквівалентно 100784 (сто тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок, пені 961 (дев'ятсот шістдесят один) долар США 84 центи, що еквівалентно 22862 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 93 копійки; штраф 2120 (дві тисячі сто двадцять) доларів США, що еквівалентно 50392 (п'ятдесят тисяч триста дев'яносто дві) гривні 40 копійок; заборгованість за відсотковою ставкою 212 (двісті дванадцять) доларів США, що еквівалентно 5039 (п'ять тисяч тридцять дев'ять) гривень 24 копійки; 3 % відсотки річних 48 (сорок вісім) доларів США 09 центів, що еквівалентно 1028 (одна тисяча двадцять вісім) гривень 42 копійки, а також, судові витрати: суму судового збору - 1621 (одна тисяча шістсот двадцять одна) гривня 43 копійки, витрати на оголошення про виклик відповідача в засобах масової інформації 180 (сто вісімдесят) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, а відповідач може звернутись з письмовою заявою до Тульчинського районного суду Вінницької області про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: