РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16871/14-ц

пр. № 2/759/4556/15

12 серпня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, який діє від свого імені, а також від імені та в інтересах

свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,

3-ті особи: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація,

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського

району м.Києва»,

Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві

державної адміністрації

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1,

ОСОБА_4, яка діє від свого імені,

а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,

3-тя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві

державної адміністрації

про зняття з реєстраційного обліку, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом та просила визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 свого сина ОСОБА_2 і свого онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, обґрунтовуючи позов тим, що 01.03.1968р. її чоловік ОСОБА_7 отримав згідно ордеру в користування кімнату житлоплощею 17,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, а згідно рішення №2612 Виконкому Ленінградської райради депутатів трудящих від 09.12.1974р. за ним в складі сім*ї чотири особи: він, дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_8 і син ОСОБА_2 було закріплено й інші дві кімнати житлоплощею 22,3 кв.м. у вказаній квартирі. В подальшому вулицю Ак.Корольова було перейменовано на вулицю Г.Космосу, а номер будинку змінився з №21 на №7. ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік - ОСОБА_7 помер. На даний час вона сама проживає в спірній квартирі, а син ОСОБА_2 з неповнолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 лише зареєстровані, але в цій квартирі не проживають з січня 2006р., за життя чоловіка вони сплачували квартиру плату і комунальні послуги, але на даний час вона не має такої можливості, оскільки є пенсіонеркою. Де фактично мешкає син із родиною, їй не відомо, ніяких зв*язків з ним не підтримує. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.29 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на відсутність відповідача із сином за місцем реєстрації понад встановлені законом строки, а також пояснив про те, що позивачка не спілкується з відповідачем, їй не відомо місце його фактичного проживання, а онука ОСОБА_3 вона не бачила вже 12 років, ніяких перешкод в проживанні сину та онуку вона не чинила, замки не змінювала, а він залишив спірну квартиру в січні 2006р. добровільно, оскільки переїхав на інше місце проживання зі своєю родиною.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також на те, що обставини, на які позивачка посилається в обгрунтування позову, не відповідають дійсним обставинам справи, він з сином постійно поживає в квартирі АДРЕСА_1, ніколи не залишав її більше ніж на шість місяців, крім нетривалих періодів, які не перевищували шестимісячний строк, коли проживав зі своєю дружиною - ОСОБА_11 у матері останньої - ОСОБА_12, яка хворіє на онкологічне захворювання і періодично потребує постійного стороннього догляду, в спірній квартирі знаходяться його і сина речі, в період розгляду справи про визнання його із сином такими, що втратили право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, зокрема, в листопаді-грудні 2014р. він проводив ремонтні роботи в двох маленьких кімнатах квартири АДРЕСА_1, які він займає, його мати - позивачка ОСОБА_1, будучи освідомленою про його проживання у спірній квартирі із сином, приховувала від нього інформацію щодо звернення її до суду із позовом про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Пояснила про те, що в період 2006-2007р. між сторонами існував судовий спір щодо порядку користування спірною квартирою, місцевий суд виділив ОСОБА_2 із сином дві менші кімнати, але Апеляційний суд м.Києва таке рішення скасував і відмовив в позові. У зв*язку із конфліктною ситуацією в 2007р. і в 2008р. позивач залишав в житлово-комунальних органах заяви стосовно існування конфліктної ситуації щодо спірної квартири та просив не виписувати його і сина. Свою частину квартирної плати і комунальних послуг він сплачував, оскільки передавав кошти позивачці щомісяця. Іншого постійного місця проживання він не має.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 і ОСОБА_4, яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 із зустрічним позовом про зняття відповідачки і її дочки з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 мотивуючи зустрічний позов тим, що на підставі заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. про визнання його і сина ОСОБА_3, 2002р. народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, позивачка ОСОБА_1 зняла його і сина з реєстраційного обліку і 10.03.2015р. зареєструвала в цій квартирі його сестру ОСОБА_4 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_13, 2004р. народження. Враховуючи те, що заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. скасовано, його реєстрація у спірній квартирі фактично відновлена, а він в порушення частини 1 ст.65 ЖК України не надавав своєї згоди на реєстрацію сестри і племінниці в спірній квартирі, просив зустрічний позов задовольнити.

Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_4, яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 проти зустрічного позову заперечувала, основний позов підтримала, а також пояснила про те, що їх з відповідачем мати - ОСОБА_1 є особою похилого віку, хворіє і потребує матеріальної і фізичної допомоги, у зв*язку із чим вона з дочкою переїхали до матері проживати та здійснювати догляд за нею і допомагати в оплаті квартирної плати і комунальних послуг. Брат ніколи матері не допомагав. Обставини, про які вказує відповідач в заперечення проти позову, не відповідають дійсності, оскільки на початку 2006р. він із своєю родиною залишив квартиру батьків і не проживав в ній до квітня 2015р., коли вселився, зламав замок в кімнаті, почав проводити ремонтні роботи. На даний час нею і матір*ю вирішується питання про приватизацію спірної квартири, але у зв*язку із судовим спором даний процес призупинено.

Представник відповідачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1 проти даного позову заперечував з тих мотивів, що після скасування заочного рішення суду ОСОБА_2 своєї реєстрації в спірній квартирі не відновив і залишаться не зареєстрованим в ній.

Треті особи: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 104, 105, 153, 154), а також направили суду листи, де просять розглядати справу без представників (а.с. 124, 155, 157).

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі матеріалів, що є в справі.

Розглянувши справу в межах позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, допитавши свідків обох сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні основного позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 01.03.1968р. чоловік позивачки - ОСОБА_7 отримав згідно ордеру в користування кімнату житлоплощею 17,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 4 - копія ордеру), а згідно рішення №2612 Виконкому Ленінградської райради депутатів трудящих від 09.12.1974р. за ним в складі сім*ї чотири особи: він, дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_8 і син ОСОБА_2 було закріплено й інші дві кімнати житлоплощею 22,3 кв.м. у вказаній квартирі (а.с. 5 - копія рішення).

В подальшому вулицю Ак.Корольова було перейменовано на вулицю Г.Космосу, а номер будинку змінився з №21 на №7.

ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік позивачки - ОСОБА_7 помер (а.с. 10 - копія свідоцтва про смерть).

Як вбачається із довідки по формі №3 від 29.09.2014р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка, відповідач і неповнолітній онук позивачки ОСОБА_6, 2002р. народження (а.с. 6 - копія довідки по формі №3).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. задоволено позов ОСОБА_1 та визнано ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_6, 2002р. народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 62-64 - заочне рішення), на підставі якого ОСОБА_2 був знятий з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.06.2015р. заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. скасовано (а.с. 115-116 - ухвала суду).

Під час чинності заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р., а саме: 10.03.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_4 і її неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в справі є довідка по формі №3 від 22.05.2015р. (а.с. 146 - копія).

З 01.12.2001р. ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_11 (а.с. 93 - копія свідоцтва про одруження), від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 94 - копія свідоцтва про народження).

Як вбачається зі свідоцтва про народження дружини відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_11, її матір*ю є ОСОБА_12 (а.с. 92 - копія свідоцтва про народження).

ОСОБА_12 хворіє на онкологічне захворювання, про що в справі є медичні довідки (а.с. 85, 86 - копії).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 05.03.2007р. задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, 3-тя особа: Святошинська районна у м.Кивєі державна адміністрація про зміну умов договору житлового найму в квартирі АДРЕСА_1 та виділено в користування ОСОБА_2 разом із малолітнім сином ОСОБА_3, 2002р. народження дві ізольовані кімнати житлоплощею 11,4 кв.м. кожна, а ОСОБА_7 і ОСОБА_1 виділено в користування жилу кімнату 17,1 кв.м. у вказаній квартирі та зобов*язано Святошинську районну у м.Кивєі державну адміністрацію укласти окремі договори житлового найму на виділені кімнати (а.с. 81 - копія рішення суду).

У вказаному судовому рішенні зазначено, що відповідачі, тобто, ОСОБА_7 і ОСОБА_1, вказували про те, що вони позов не визнали, оскільки ніяких непорозумінь за жилу площу немає, вони пропонували позивачу, ОСОБА_2, приватизувати квартиру, але відповіді не отримали.

Апеляційний суд м.Києва 05.11.2007р. постановив нове рішення, яким рішення Святошинського районного суду м.Києва від 05.03.2007р. скасував і відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позову (а.с. 82 - копія рішення суду).

14.11.2007р. ОСОБА_2 подав до ЖЕО-806 заяву з проханням не виписувати його та сина ОСОБА_3, 2002р. народження з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 83 - копія заяви вх. №993), а 14.08.2008р. ОСОБА_2 подав до ЖЕО-806 заяву, в якій просив без його відома не проводити ніяких дій щодо квартири АДРЕСА_1, де він зареєстрований з 1974р., а син ОСОБА_3 зареєстрований з 2002р., у разі виконання будь яких дій із вказаною квартирою просив адміністрацію ЖЕО-806 повідомити його за вказаними телефонами, а у разі ігнорування його прохання, вказав, що буде звертатися до суду (а.с. 84 - копія заяви вх.№710).

В судовому засіданні були допитані свідки позивачки.

Так, свідок ОСОБА_14 показав суду про те, що товаришує із сім*єю ОСОБА_3 близько 40 років, зокрема із ОСОБА_1 і покійним ОСОБА_7, знає, що після судового спору в 2007р., за результатами якого ОСОБА_2 не вдалося виділити собі окремі кімнати, він виїхав із квартири №24 і з цього часу не проживає. Він, свідок, приїздив до ОСОБА_3 майже щотижня весною, літом і восени, а зимою рідше, ОСОБА_2 з 2007р. ніколи не бачив, побачив його на похоронах і поминках батька в 2014р. Відносини між батьками і сином ОСОБА_2 були не дуже теплі, ОСОБА_2 говорив, що виділить кімнати і заселить квартирантів, матері та батьку не допомагав. Він, свідок, ночував в квартирі ОСОБА_3 приблизно три рази, спали з дружиною у великій кімнаті. Речей ОСОБА_2 в квартирі не бачив.

Свідок ОСОБА_18 показала суду про те, що є сусідкою сім*ї ОСОБА_3 і мешкає в квартирі АДРЕСА_4 з 1968р., з цього ж року живуть і ОСОБА_3, ОСОБА_2 одружився в 2001р., у них з дружиною народився хлопчик, коли дитині було приблизно 3,5 роки, вони виїхали з квартири №24 і не проживають. Не бачила ОСОБА_2, його дружину і сина з 2006р. ОСОБА_2 був на похованні батька. Коли жили в квартирі №24, ОСОБА_2 із сім*єю займали крайню кімнату. Чому виїхав відповідач їй, свідку, не відомо. Про те, що ОСОБА_2 не давав грошей батькам на квартиру, знає зі слів ОСОБА_1. Приблизно на початку травня 2015р. ОСОБА_2 вселився і почав робити ремонт. Вона, свідок, приходить в квартиру №24 приблизно один раз на тиждень. Речей ОСОБА_2 не бачила. Акти про не проживання ОСОБА_2 підписувала, приходила жінка із ЖЕКу, заходила в квартиру №24, акти складались ранком, приблизно о 9-10 годині. Кімната, де проживав ОСОБА_2, зачинена на замок, але вона, свідок, знає, що там речей ОСОБА_2 немає. Думає, що усі речі він забрав, коли виїжджав в 2006р. Як він виїжджав вона не бачила. Один з актів складали ввечері. Думає, що для складання актів із ЖЕКу приходили різні люди, а не одна особа. Їй, свідку, диктували про що, писати в акті і вона писала, це відбувалося у великій кімнаті в квартирі №24. Як працівник ЖЕКу оглядала квартиру ОСОБА_2, вона, свідок, не бачила. Нових меблів в квартирі ОСОБА_2 не бачила, меблі старі, такі, як коли діти були ще малі. В квартирі №24 бачила іграшки для дівчаток, а іграшки для хлопчиків не бачила.

Свідки відповідача показали про наступне.

Свідок ОСОБА_20 показав суду про те, що мешкає в квартирі АДРЕСА_5, родину ОСОБА_2 знає з 1968р., коли сам вселився в квартиру №52, товаришує із ОСОБА_2, який є небагато меншим від нього, свідка. ОСОБА_2 має дружину ОСОБА_11 і сина ОСОБА_3. Він, свідок, мешкає на 9-му поверсі, а ОСОБА_2 із родиною мешкає на 5-му поверсі. В квартиру до друга приходить рідко, оскільки усі збираються у нього в квартирі, яка є його власністю, зазвичай по п*ятницях і засиджуються допізна, після чого ОСОБА_2 спускається пішки на 5-й поверх до себе додому, оскільки ліфт працює не завжди. Знає, що у тещі ОСОБА_2 проблеми зі здоров*ям, у зв*язку із чим він іноді проживав у неї з дружиною і сином неподалік, десь на вул.Г.Юри. Сина ОСОБА_3 бачить у дворі. Буває з ОСОБА_2 зустрічаються в ліфті, він виходить на 5-му поверсі, а він, свідок, їде на 9-й поверх. Наприкінці 2014р. ОСОБА_2 робив ремонтні роботи в квартирі, бачив його в робочому одязі. Про те, що ОСОБА_2 платить частину коштів за квартиру, знає з його слів. Про існування у ОСОБА_2 іншого житла, він ніколи не говорив. ОСОБА_2 працює системним адміністратором. Сестру його не пам*тає,

Свідок ОСОБА_23 показав суду про те, що на прохання ОСОБА_2 в листопаді-грудні 2014р. займався ремонтом в квартирі №24, робив стелю, вони познайомились через спільних знайомих. В квартирі, де робив ремонт жила ще мама ОСОБА_2, яка знаходилась у зачиненій кімнаті. Перед ремонтом він із ОСОБА_2 спакували речі та винесли їх з кімнати, а мама давала захисну плівку. За ремонт платив ОСОБА_2. Працював біля двох тижнів. Він, свідок, телефонував ОСОБА_2 і останній впускав його до квартири. Робив стелю в одній кімнаті, оскільки не хватало грошей. В квартирі бачив маму і сина ОСОБА_2. Речі були упаковані для ремонту і той час ОСОБА_2 з сином не проживали.

Свідок ОСОБА_24 показала суду про те, що працює вихователем у дитячому садочку і мешкає АДРЕСА_6, знає подружжя ОСОБА_11 і ОСОБА_2. ОСОБА_11 її подруга. ОСОБА_2 живе АДРЕСА_1, а ОСОБА_11 зараз живе у мами, оскільки остання хворіє. Коли їх син ОСОБА_3 був маленьким, вона, свідок, часто, майже кожен день, приходила до них додому в квартиру №24 допомагати глядіти за дитиною, а коли хлопчик підріс, то приходити стала рідше. ОСОБА_2 і ОСОБА_11 жили з батьками ОСОБА_2, потім папа помер. В квартирі №24 були усі їх речі, вони займали дві маленькі кімнати, а батьки жили у більшій кімнаті. В минулому році в квартирі №24 не була. Зі слів ОСОБА_11 знає, що вони робили ремонт. Сестру ОСОБА_2 бачила на весіллі ОСОБА_2 і ОСОБА_11 в 2001р. Коли ОСОБА_3 підріс, вони зустрічалися на свята. У ОСОБА_11 мами онкологія, а у папи ОСОБА_2 було хворе серце. Щодо оплати комунальних послуг їй, свідку, не відомо. Іноді ОСОБА_2 і ОСОБА_11 жили у матері останньої, але не довго.

Свідок ОСОБА_26 показав суду про те, що працює паркетником, по рекомендації ремонтував паркет в квартирі по АДРЕСА_1 в грудні 2014р. Ремонтні роботи проводив в одній кімнаті. Двері відчиняв замовник робіт ОСОБА_2, в квартирі бачив жінку, яку ОСОБА_2 назвав мамою, яка ніяких перешкод не чинила. Проводив роботи приблизно 14-15 грудня 2014р. і працював один день. Номер квартири не пам*ятає, а будинок був по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 спускався до нього, свідка, допомагав заносити інструмент і впускав в квартиру. Робив підлогу в маленькій кімнаті. Там було чисто, речей не було, оскільки їх винести для циклювання підлоги. Дружину і сина не бачив.

Свідок ОСОБА_27 показала суду про те, що мешкає по АДРЕСА_9 в одному будинку з мамою ОСОБА_11, останню знає з дитинства. Після одруження з ОСОБА_2 в 2001р. ОСОБА_11 жила у чоловіка. Останні 10 років вона, свідок, приходить ремонтувати свій ноутбук лише до ОСОБА_2, оскільки він спеціаліст, він мешкає в квартирі №24, а будинок не пам*ятає, поруч вулиця Рикова біля Фуршета. Вона, свідок, телефонувала ОСОБА_2 і він зустрічав, оскільки домофон не завжди працює. Літом ОСОБА_2 поклеїв в кімнаті такі ж шпалери як і в неї, свідка, квартирі. Наприкінці 2014р. ОСОБА_2 робив ремонтні роботи у неї брав валіки, робив ще паркет, встановлював нову шафу. Жили ОСОБА_2, ОСОБА_11, їх син та мама і папа ОСОБА_2, потім папа помер. Чула від ОСОБА_2, що в нього є сестра, але не бачила її. Коли вона залишала ноутбук на ремонт, ОСОБА_2 зачиняв за нею двері і залишався в квартирі, а вона уходила додому. Декілька разів бачила, що в квартирі був ще його син ОСОБА_3. Про конфлікти в сім*ї ОСОБА_2 їй не відомо. Приходила з питання ремонту ноутбуков в період з 2001р. приблизно один раз на півроку, а бувало й частіше. Останній раз була у ОСОБА_2 в липні 2015р., бачила нову шафу, диван, стіл для комп*ютера. ОСОБА_3 ходить в ліцей і часто бачила його із ОСОБА_11 мамою на зупинці. З ОСОБА_2 зв*язувалась по телефону, залишала ноутбук і уходила.

Відмовляючи в основному позові, суд виходив з наступного.

Так, правовою підставою основного позову є ст.71 ЖК України, згідно частини 1 якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Тобто, для застосування частини 1 ст.71 ЖК України законодавець встановлює доведеність сукупності двох обставин: 1) не проживання наймача або члена його сім*ї на житлоплощі протягом шести місяців і 2) відсутність поважних причин такого не проживання наймача.

Як докази не проживання відповідача із сином в спірній квартирі понад строки, встановлені законом, позивачка надала суду акти про не проживання від 21.01.2014р., від 18.03.2014р., від 25.092014р., які складені сусідами по спірній квартирі ОСОБА_30 і ОСОБА_18, в яких останні вказували про те, що засвідчують той факт, що ОСОБА_2 і його син ОСОБА_3 з січня 2006р. в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, а підписи сусідів, які склали цей акт: ОСОБА_30 і ОСОБА_18 засвідчені майстром технічної дільниці КП «Рео-5» ОСОБА_31

Тобто, факт не проживання ОСОБА_2 і його сина ОСОБА_3 з січня 2006р. зафіксовано не комісією КП «Рео-5», а сусідами позивачки по спірній квартирі. Крім цього, акти не містять вказівки про час їх складання, про обстеження квартири АДРЕСА_1, а також підстави, з яких сусідами зроблено висновок про те, що з січня 2006р. відповідач і його син в спірній квартирі не проживають, з врахуванням того, що датовані акти періодом 2014р.

Аналізуючи показання свідків обох сторін в їх сукупності та співставленні, можливо зробити висновок про те, що свідками наді протиречиві показання щодо предмета доказування, однак, свідки з обох сторін багато інформації знають зі слів членів сім*ї ОСОБА_3 або вказують на факти, свідками яких вони особисто не були, які по суті є лише припущеннями самих свідків.

Суд враховує показання свідків відповідача, які є сторонніми особами стосовно сторін даного спору, зокрема, будівельників, які підтвердили в суді ті обставини, що за домовленістю із ОСОБА_2 проводили ремонті роботи в спірній квартирі в період листопада-грудня 2014р.

Крім цього, свідок позивачки ОСОБА_14 вказував про те, що ОСОБА_2 із сином залишив спірну квартиру після того, як судове рішення Апеляційного суду м.Києва про встановлення конкретного порядку користування спірною квартирою було постановлено не на його користь, а ці обставини мали місце в листопаді 2007р., що не узгоджується із поясненнями позивачки про те, що з січня 2006р. відповідач із сином у спірній квартирі не проживають та не з*являються взагалі.

Також, сама позивачка і її покійний чоловік при розгляді в березні 2007р. вказаної вище судової справи в суді першої інстанції визнавали принаймні ту обставину, що їх син ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1 і між ними непорозумінь з приводу житлової площі не виникає, що не узгоджується із позицією сторони позивачки в даному спорі щодо часу остаточного залишення відповідача із сином спірної квартири та вказівку позивачки про непорозуміння щодо користування житлоплощею в спірній квартирі та щодо її оплати.

Свідки обох сторін вказували про існування не дуже теплих відносин між батьками ОСОБА_7 і ОСОБА_1 та їх сином ОСОБА_2, що підтверджується заявами ОСОБА_2 до ЖЕО №806 від 14.11.2007р. і від 14.08.2008р. з проханням не виписувати його і сина з місця реєстрації та повідомляти про усі дії щодо спірної квартири.

При вирішенні даного спору, суд враховує ті обставини, що спірна квартира надавалась ОСОБА_7 на сім*ю із чотирьох осіб: нього, дружину ОСОБА_1 та двох дітей: сина ОСОБА_2 і дочку ОСОБА_8

Оцінюючи зібрані по справі докази щодо основного позову в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено сукупності двох обставин, зокрема, щодо не проживання відповідача і його сина в спірній квартирі понад шість місяців і без поважних причин, які відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України можуть бути правовими підставами для задоволення позову, у зв*язку із чим суд приходить до висновку про необхідність відмовити в основному позові у зв*язку з його недоведеністю.

Що стосується зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, на підставі заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р., яке скасовано ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.06.2015р., відповідач ОСОБА_2 був знятий з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 разом із неповнолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 10.03.2015р. були зареєстровані у вказану квартиру.

В частині 1 ст.65 ЖК України вказано, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів його сім*ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батька, а також інших осіб…

В даному спірному випадку в той період часу, за який реєстрація відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_8 відновлена у зв*язку із скасуванням заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. як правової підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в цій квартирі, в спірній квартирі були зареєстровані дві особи: ОСОБА_4 і її неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак ОСОБА_2 в порушення частини 1 ст.65 ЖК України письмової згоди на це не давав.

Вирішуючи дане питання, суд враховує ті обставини, що в законодавстві відсутній правовий механізм повороту виконання заочного рішення суду у випадку його скасування.

Приймаючи до уваги такі обставини щодо зустрічного позову, в тому числі порушення порядку реєстрації осіб в житлове приміщення, передбаченого частиною 1 ст.65 ЖК України, а також те, що правова підстава, яка була необхідною для реєстрації відповідачки за зустрічним позовом і її дочки, згодом відпала, суд визнає зустрічний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Крім вказаного, суд вважає за необхідне зазначити про те, що суд відмовив в клопотанні представника позивачки про обов*язкову явку в судове засідання обох сторін: позивачки ОСОБА_1 як матері і сина відповідача ОСОБА_2, оскільки, по-перше, обоє сторін скористались своїм процесуальним правом щодо процесуального представництва і забезпечили явку в судове засідання своїх представників, які надали суду та іншим учасникам процесу відповіді на усі питання, які стосуються предмета доказування в даному спорі, а по-друге, пояснення сторін в справі не є доказом в розумінні ст.57 ЦПК України, а з*ясування особистих сімейних відносин між сторонами як матір*ю і сином не стосується предмету даного спору.

Керуючись ст.ст. 65, 71, 72, 191 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 223-228 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Зустрічний позов задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 і неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

В задоволенні основного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: