Ухвала

іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Маляренка А.В., Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення коштів, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» 16 503 грн 38 коп., з яких 12 548 грн 82 коп. боргу зі страхової виплати та 1 696 грн 32 коп. пені, 2 093 грн 21 коп. інфляційних втрат та 165 грн 03 коп. 3 % річних.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 04 липня 2014 року в м. Коломия Івано-Франківської області ОСОБА_7, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Перша», керуючи автомобілем ЗІЛ-1ЗО, порушивши Правила дорожнього руху, не обравши безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_8 під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця ОСОБА_9 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 63 667 грн 69 коп., а з урахуванням фізичної зносу - 28 922 грн 54 коп., однак, ПрАТ «Страхова компанія «Перша» сплатила позивачу тільки 16 373,72 грн.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року, позов задоволено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Перша» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що страхова компанія, у якій застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, виплатила позивачу страхове відшкодування у меншому розмірі, ніж вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахування фізичної зносу, тому повинна сплатити різницю між фактичним розміром завданої позивачу шкоди в межах ліміту відшкодування та страховою виплатою, оскільки підстави для відмови у такій виплаті відсутні.

Проте з такими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 04 липня 2014 року о 13 годині 30 хвилин у м. Коломия Івано-Франківської області ОСОБА_7, керуючи автомобілем ЗІЛ-1ЗО, порушивши Правила дорожнього руху та не обравши безпечної дистанції руху, допустив зіткнення з автомобілем «Опель Астра» під керуванням ОСОБА_6, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Перша» за полісом № АС/2194722 від 21 серпня 2013 року.

Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, згідно з полісом становить 50 000 грн.

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця ОСОБА_9 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Астра» становить 63 667 грн 69 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 28 922 грн 54 коп.

Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 26 вересня 2014 року № 314 матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого автомобіля «Опель Астра», приймається у розмірі, що дорівнює його ринковій вартості станом на 26 вересня 2014 року і складає 39 632 грн.

Вартість ремонту автомобіля відповідно до калькуляції від 26 вересня 2014 року № 202 становить 63 667 грн 59 коп.

08 жовтня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Перша» сплатила позивачу 16 373 грн 72 коп. страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що у разі, якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням його фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням його фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП (п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не виконав вимог процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи (ч. 4 ст. 10, ст. 213-214 ЦПК України), не встановив, хто є власником пошкодженого автомобіля, яким позивач керує на підставі довіреності, не роз'яснив сторонам можливості його залучення до участі у справі та не вирішив цього питання в порядку, передбаченому ст. 35 ЦПК України, не з'ясував, чи є економічно обґрунтованим ремонт пошкодженого автомобіля, та не перевірив наявності згоди власника на визнання його транспортного засобу фізично знищеним.

Не перевірив доводів відповідача та висновку експерта про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди перевищує його ринкову вартість до ДТП, тому матеріальний збиток, завданий позивачу, становить ринкову вартість автомобіля, і відшкодуванню страховиком підлягає різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП, не надав цим обставинам відповідної оцінки.

Крім того, не перевірив доводів відповідача про те, що страховиком за квитанцією від 08 жовтня 2014 року сплачено позивачу 16 456 грн (а. с. 59), тоді як позивач вказує, що він отримав 16 373 грн 72 коп., не перевірив цих розбіжностей та не надав належної оцінки цим обставинам, зробив передчасний висновок про задоволення позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, на порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, постановив передчасну ухвалу про залишення його без змін.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» задовольнити частково, рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева А.В. Маляренко В.О. Савченко