Справа №490/5070/15-ц 19.11.2015 19.11.2015 19.11.2015
Провадження № 22ц/784/2727/15 Суддя першої інстанції Черенкова Н.П.
Справа№490/5070/15-ц
Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Лівшенко О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Борисенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» та ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (надалі - ПАТ «МТЕЦ»), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області про визнання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства та зобов'язання привести цей договір до вимог діючого законодавства, визнати безпідставним надання довідки про реєстрацію осіб при укладанні договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зобов'язання забезпечити розробку проектів для залучення коштів для цільових програм міста Миколаєва,-

В С Т А Н О В И Л А:

28 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «МТЕЦ» про визнання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства та зобов'язання привести цей договір до вимог діючого законодавства, визнати безпідставним надання довідки про реєстрацію осіб при укладанні договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зобов'язання забезпечити розробку проектів для залучення коштів для цільових програм міста Миколаєва.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про зобов'язання забезпечити розробку проектів для залучення коштів для цільових програм міста Миколаєва.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власником та проживає в квартирі АДРЕСА_1.

3 грудня 2014 року відповідач надав їй договір від 22 жовтня 2014 року про надання послуг з централізованого опалення, який розроблений відповідачем в стандартному вигляді для всіх абонентів.

Ознайомившись з цим договором, вона вважає, що він суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема не відображає положень п.2, п.п. 3,4 ст. 21, п. 2, п.п. 4, п.п. 6 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 634 ЦК України. Крім того, всупереч вимогам п. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі не надана відповідна інформація щодо складових тарифу на виробництво, транспортування, споживання теплоносія; не вказані точки розподілу системи між виконавцем та споживачем у квартирі; не вказаний розподіл повноважень між ЖЕКом та МТЕЦ, не вказано як гарантується правдивість даних про початок та закінчення опалюваних періодів у будинку позивача, введена інформація про послуги, які не надаються відповідачем, а саме, в її будинку відсутня мережа гарячої води, а відповідач зазначає у договорі умови постачання такої води, також в договір включені умови, які є несправедливими, а саме: обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) у разі повного або часткового не виконання чи неналежного виконання договірних зобов'язань; установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, нечіткі або двозначні положення договору із споживачем тлумачаться на користь споживачів, що суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»

Відповідач відмовляється внести корективи до договору у відповідності з діючим законодавством.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд визнати таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства договір № 675018 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22 жовтня 2014 року, наданий їй відповідачем 3 грудня 2014 року для підписання; зобов'язати відповідача привести у відповідність до вимог діючого законодавства договір приєднання та назвати його для будинків, які не мають гарячого водопостачання; визнати безпідставним надання споживачем довідки по формі № 3 при укладенні вказаного договору.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2015 року вищезазначений позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «МТЕЦ» розглянути зауваження до договору № 675018 від 22 жовтня 2014 року та його укладення на умовах, передбачених типовим договором, забезпечивши таким шляхом порушене право ОСОБА_2

Також розподілено судові витрати.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги її позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд безпідставно вийшов за межі предмету позову та задовольнив вимоги, які нею не заявлялися.

В апеляційній скарзі ПАТ МТЕЦ просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом було встановлено та зазначено в рішення, що відповідач неодноразово письмово роз'яснював позивачці правову природу спірного договору з урахуванням її зауважень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «МТЕЦ» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася до суду з позовом, де просила визнати таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22 жовтня 2014 року; зобов'язати відповідача привести у відповідність до вимог діючого законодавства договір приєднання та назвати його для будинків, які не мають гарячого водопостачання та визнати безпідставним надавання довідки по формі № 3 при укладенні зазначеного договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вийшов за межі позовних вимог, задовольнивши незаявлену позивачкою вимогу.

Зі змісту роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 1 ЦПК України та з урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК України вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Проте, суд першої інстанції безпідставно задовольнив незаявлену позивачкою вимогу, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.110-113).

Позивачка зареєстрована та проживає у вказаній квартирі та отримує послуги з теплопостачання (а.с.9).

Користуючись послугами з теплопостачання ОСОБА_2 відмовилась підписати договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання від 1 жовтня 2009 року між нею та ПАТ «МТЕЦ».

Крім того, позивачка неодноразово надсилала відповідачу чисельні вимоги, протоколи узгодження, претензії стосовно внесення змін до запропонованого договору (а.с.6).

З відповідей відповідача, які наданні на звернення ОСОБА_2, вбачається, що їй неодноразово роз'яснювалось про правову природу договору на постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання для населення, зокрема, що зазначений договір є договором приєднання, який відповідає вимогам типового договору, у зв'язку з чим відсутнє право змінювати ті чи інші умови договору відносно різних споживачів (32, 33, 34 зворот, 47,49, 97, 98-99).

22 жовтня 2014 року ПАТ «МТЕЦ» направило ОСОБА_2 договір за № 675018 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, який складається з 10 розділів (а.с.3-4).

У відповідь на вказаний договір ОСОБА_2 надіслала ПАТ «МТЕЦ» список зауважень із 50 пунктів (а.с.10-11).

20 квітня 2015 року ПАТ «МТЕЦ» направило позивачці відповідь, в якій зазначило, що текст договору є уніфікованим і розроблений на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМУ від 21 липня 2005 року за № 630 (а.с.47).

З жовтня 2009 року ОСОБА_2 не надавала ПАТ «МТЕЦ» довідки про склад сім'ї, внаслідок чого особовий рахунок за вказаною адресою залишався на ім'я померлої ОСОБА_4

16 грудня 2014 року особовий рахунок було переоформлено на ОСОБА_2 (а.с.97).

Відповідно до пп. 1-4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків, послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Згідно з ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21, п.п. 4, 13 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, лише в разі його підготовки виконавцем на основі типового договору.

Цивільний Кодекс у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим, визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначені умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Законом визначено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством і умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Щодо кожного з видів житлово-комунальних послуг існують Закони та підзаконні акти, що регулюють правила надання послуги та порядок їх оплати. Зокрема, такими нормами права відносно наявних у цій справі правовідносин сторін є Закони України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. При цьому споживачем теплової енергії є лише фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно з п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Цією ж постановою затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, його форма та зміст ( умови)

За приписами ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту, тобто типовому договору про надання послуг з централізованої опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933).

За своєю правовою суттю зазначений договір є договором приєднання, оскільки відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що запропонований відповідачем договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22 жовтня 2014 року відповідає по формі та змісту типовому договору, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933).

Доводи позивачки, що відповідачем в договорі зазначена інформація про послуги, які не надаються відповідачем, зокрема, постачання гарячої води, не можуть бути взяті до уваги, оскільки таке зазначення будь-яким чином права позивачки, як споживача, не порушує, а твердження останньої, що внаслідок цього відповідач має матеріальні вигоди та переслідує якісь інші цілі є припущенням не підтверджено будь-якими доказами.

Відповідно до ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Як вбачається з позовної заяви позивачка не оспорює обставини невідповідності запропонованого відповідачем договору типовому договору, однак стверджує, що вказаний договір не відповідає вимогам закону, водночас позивачка не оскаржувала нормативно-правовий акт, за яким затверджено форму та зміст типового договору.

З огляду на викладені норми закону та розсуди позивачки щодо реформи житлово-комунальних послуг запропонований договір має бути змінений лише у випадку набрання чинності законодавчим актом, який інакше буде регулювати правовідносини сторін.

Таким чином позовні вимоги щодо визнання таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства договір № 675018 ПАТ «МТЕЦ» про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22 жовтня 2014 року; зобов'язання відповідача привести у відповідність до вимог діючого законодавства договір приєднання та назвати його для будинків, які не мають гарячого водопостачання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання безпідставним надання споживачем довідки по формі № 3 при укладенні вказаного договору, то ці вимоги не підлягають задоволенню з підстав недоведеності.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні.

З огляду на встановлені обставини справи та надані сторонами докази, позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що при укладенні з нею договору про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, відповідач вимагав довідку по формі № 3.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про визнання таким, що порушує права споживачів та не відповідає вимогам діючого законодавства договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 22 жовтня 2014 року, наданий для підписання публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» 3 грудня 2014 року; зобов'язання привести у відповідність до вимог діючого законодавства цей договір приєднання та назвати його для будинків, які не мають гарячого водопостачання та визнання безпідставним надання споживачем довідки по формі № 3 при укладенні вказаного договору відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді В.І. Козаченка

О.Я. Мурлигіна