Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/12/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.01.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі
головуючого судді Разумовської О. Г.,
при секретарі Кожину В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна в натурі між власниками, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (який уточнювала) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна - квартири АДРЕСА_1 в натурі між власниками та переобладнання квартири вказаної квартири в ізольовані квартири з самостійними виходами.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Позивачці як власниці 1/2 частки квартири відповідачами чиняться перешкоди в користуванні квартирою, позивач не має можливості користуватися своєю часткою спірної квартири звичайним чином. У добровільному порядку дійти згоди у вирішенні даного питання сторони не можуть. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивачки до суду.
Позивач в день ухвалення рішення у справі в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги. Обставини, викладені в позові, підтвердила, просила суд уточнені позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися вчасно, про причини неявки суду не повідомили, відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглядалась за їхньої з ухваленням у справі заочного рішення, про що сторона позивача не заперечувала.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власницею 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, на підставі рішення суду від 23. 12. 2008 у справі № 22ц-4659, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 12. 07. 2012 № 34811984.
Власником іншої частини (1/2) спірної квартири є відповідач ОСОБА_2
Також ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14. 12. 2005 (справа № 969, реєстровий № 4-752) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16. 12. 2005.
Між власниками спірної квартири № 17 кілька років тягнуться спори про порядок користування і володіння житлом.
Таке підтверджується, зокрема, рішеннями судів від 08. 11. 2012 про вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3; та від 20. 07. 2011 про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди КП ММР « Миколаївське МБТІ» у здійсненні державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.
Угоди про спосіб виділення частки позивача із загального майна не досягнуто. Як стверджує позивач, вона не має можливості навіть увійти у спірне житло. Фактично відповідач користується всією квартирою, що перевищує його частку.
Відповідач перешкоджає позивачу користуватися своїм правом на володіння, користування і розпорядження своїм майном.
Оскільки позивачці, як власниці 1/2 частини квартири відповідачем чиняться перешкоди в користуванні квартирою, позивач не має можливості користуватися своєю часткою спірної квартири звичайним чином, тому обставини змушують ОСОБА_1 звернутися до суду з проханням виділу 1/2 частки спірної квартири у натурі.
Відповідно до вимог ст. ст. 386, 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Заходами добровільного досудового розподілу власності сторони дійти згоди не змогли, а тому позивач звернулася до суду з метою вирішення зазначеного питання.
Пунктами 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України 04. 10. 1991 N 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25. 12. 1992 № 15 від 25. 05. 1998) встановлено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Відповідно до висновку проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи від 23. 06. 2014 № 80/14 є технічна можливість переобладнання приміщення в ізольовані квартири з самостійними виходами, враховуючи можливість приєднання житлових приміщень «8», «9», балкону 1,2 кв. м., та лоджії площею 2.8 кв. м. квартири № 17 до квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1.
Також відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23. 06. 2014 № 80/14 експертом було запропоновано варіант виділу в натурі часток експертом було запропоновано варіант виділу приміщень:
ОСОБА_1 з часткою 1/2 у кв. № 17 - житлова кімната «8» - пл. 11,7 кв.м., житлова кімната - «9» пл. 11,4 кв.м., балкон пл. 1,2 кв.м.
Загальна площа виділу складає - 27.1 кв. м., дійсною вартістю 197017 грн.
Реальна частка ОСОБА_4 складає 34/100.
ОСОБА_2 з часткою 1/2 у кв. № 17 - коридор «1» - пл. 10,5 кв.м, кладову «2» - пл. 1,2 кв.м, кухню «З» - пл..7,4 кв.м, житлову кімнату «4» - пл. 17,3 кв.м, житлову кімнату «5» - пл. 9,1 кв.м, санвузол «6» - пл. 4,5 кв.м, вбиральну «7» - пл. 1,0 кв.м, кладову «10» - пл. 0,4 кв.м, балкон - пл. 1,0 кв.м.
Загальна площа виділу - 52,4 кв.м. дійсною вартістю 380948, 00 грн.
Реальна частка ОСОБА_2 складає 66/100.
За висновком судового експерта, позивачу виділяється по площі на 12,65 кв.м. менше частка ідеально належної 39,75 кв.м.( 79,5 кв.м. х 1/2) .
Оскільки реальні частки згідно з запропонованим експертом висновком змінилися порівняно з ідеальними частками співвласників з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума грошової компенсації як різниця від ідеальних часток 91 965, 50 грн.
Суд дійшов висновку, що запропонований експертом у висновку експертизи від 23. 06. 2014 № 80/14 варіант виділу в натурі часток квартири, належних ОСОБА_2 та ОСОБА_1, є найбільш прийнятним, оскільки сприятиме попередженню виникнення конфліктних ситуацій, пов'язаних з користуванням належним власникам майном.
Суд з урахуванням викладеного вище, на підставі ст. ст. 356, 357, 367, 373 ЦК України, з метою урахування прав співвласників квартири, прийшов до висновку, про можливість задоволення позовних вимог позивача, визначивши виділ в натурі будинку та господарських будівель (споруд) відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23. 06. 2014 № 80/14.
Щодо позовних вимог про переобладнання квартири АДРЕСА_1 в ізольовані квартири з самостійними виходами, приєднанням житлової кімнати площею 11,7 кв. м, житлової кімнати площею 11,4 кв.м, балкону 1,2 кв.м, та лоджії площею 2,8 кв.м до квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1 слід зазначити наступне.
Судом встановлено, що предметом вказаних позовних вимог є вирішення питання про переобладнання квартири в окремі ізольовані квартири, і з даним питанням позивач не має звернутися до уповноваженого на те органу.
За такого, зважаючи на те, що вирішення даного питання не відноситься до компетенції суду, і суд не може підміняти уповноважений на те орган у вирішенні таких питань, вимоги позову в цій частині не підлягають розгляду в суді в порядку цивільного судочинства, а тому не підлягають задоволенню.
Про відшкодування витрат сплату судового збору та на проведення експертизи не заявлялося.
Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна в натурі між власниками задовольнити частково.
Припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 34/100 часток квартири АДРЕСА_1.
Виділити в натурі ОСОБА_1 34/100 часток квартири АДРЕСА_1, загальною площею 27,1 кв.м., що складається з:
житлової кімнати «8», площею 11,7 кв.м,
житлової кімнати «9», площею 11,4 кв.м.,
балкону, площею 1,2 кв.м ,
лоджії - площею 2,8 кв.м.,
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 66/100 часток квартири АДРЕСА_1.
Виділити в натурі ОСОБА_2 66/100 часток квартири АДРЕСА_1, загальною площею 52,4 кв.м., що складається з:
житлової кімнати, площею 17,3 кв.м,
житлової кімнати. площею 9,1 кв.м,
коридору, площею 10,5 кв.м,
кладової, площею 1,2 кв.м,
кухні, площею7,4 кв.м,
санвузолу, площею 4,5 кв.м,
вбиральні, площею 1,0 кв.м,
кладової, площею 0,4 кв.м,
балкону, площею 1,0 кв.м.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошову компенсацію як різницю від ідеальних часток у розмірі у розмірі 91 965, 50 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та порядок, визначені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданої протягом 10 днів з моменту його отримання.

Суддя О.Г. Разумовська