У х в а л а

іменем україни

29 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 - третя особа - орган опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 червня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити, як спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні сина особисте спілкування з ним через тиждень з 12 год. 00 хв. суботи по 18 год. 00 хв. неділі з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_4, враховуючи те, що збирати в суботу у ОСОБА_5 сина ОСОБА_6 та віддавати його їй в неділю ОСОБА_4 повинен у присутності представника органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації або представника кримінальної міліції у справах дітей Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16 липня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини змінено.

Визначено ОСОБА_4 час для спілкування з дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, двічі на тиждень, а саме: кожен вівторок і четвер тижня із 16:00 год. до 19:00 год. та щонеділі із 12:00 год. до 15:00 год., в присутності представника органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації, в межах населеного пункту за місцем проживання матері і дитини в с. Головчинці Заліщицького району Тернопільської області.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між ними, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно з ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, правильно, у відповідності до ст.ст. 141, 142, 157 159 СК України, виходив із того, що саме такий спосіб участі батька у спілкуванні із дитиною буде найбільше відповідати інтересам дитини.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 липня 2015 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко