Справа № 2-2/10 Головуючий у 1 інстанції: Вознюк І.І.
Провадження № 22-ц/773/628/15 Категорія: 27 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача Гураля С.П., представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Райффайзен Банк Аваль" до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми (далі - ТОВ ВКФ) "Євробуд" ЛТД, товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Завод будівельних конструкцій", товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Ковельрембуд", приватного підприємства (далі - ПП) "Захід", приватного підприємства (далі - ПП) "АТП № 1", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою заінтересованої особи товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Дубечненський керамічний завод" на ухвалу Локачинського районного суду від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2008 року між ТОВ ВКФ "Євробуд" та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" укладено кредитний договір № 010/08-11/2065, відповідно до якого ТОВ ВКФ "Євробуд" було відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 7 500 000 грн. строком до 08 січня 2015 року зі сплатою 14,5 відсотків річних. Додатковою угодою № 1 до кредитного договору від 10 червня 2008 року відсоткову ставку збільшено до 19,5 відсотків річних. Відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом в сумі 6923076 грн., за відсотками - 974476,89 грн., пеня - 86308,53 грн., штраф за нецільове використання коштів - 1691713,80 грн., а всього - 9675575,22 грн.

25 лютого 2009 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Завод будівельних конструкцій", ТОВ "Ковельрембуд", ПП "Захід", ПП "АТП № 1", ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договори поруки, за якими відповідачі поручилися перед банком відповідати за зобов'язаннями боржника ТОВ ВКФ "Євробуд", які випливають з умов кредитного договору та додаткових угод до нього.

Враховуючи викладене, банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 010/08-11/2065 від 09 січня 2008 року в сумі 9675575,22 грн.

Заочним рішенням Локачинського районного суду від 15 березня 2010 року позов задоволено.

Постановлено стягнути солідарно з ТОВ ВКФ "Євробуд" ЛТД, ТОВ "Завод будівельних конструкцій", ТОВ "Ковельрембуд", ПП "Захід", ПП "АТП № 1", ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в собі Волинської обласної дирекції заборгованість за кредитом в загальній сумі 9675575,22 грн. та судові витрати - 1700 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30 липня 2010 року апеляційну скаргу відповідача ТОВ ВКФ "Євробуд" ЛТД відхилено, а вказане заочне рішення Локочинського районного суду від 15 березня 2010 року залишено без змін, тобто рішення набрало законної сили.

21 січня 2015 року ТОВ "Дубечненський керамічний завод" звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що 18 жовтня 2012 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П. було відкрито виконавче провадження № 34714531, в якому ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" є стягувачем, а ТОВ ВКФ "Євробуд" ЛТД, ТОВ "Завод будівельних конструкцій", ТОВ "Ковельрембуд", ПП "Захід", ПП "АТП № 1", ОСОБА_4, ОСОБА_5 - солідарними боржниками за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору № 010/08-11/2065 від 09 січня 2008 року та договорів поруки.

В подальшому 13 листопада 2014 року між публічним акціонерним товариством (далі - ПАТ) "Райффайзен Банк Аваль" та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Стандарт" (далі - ПАТ КБ "Стандарт") було укладено договір факторингу, за яким всі права вимоги за кредитним договором № 010/08-11/2065 від 09 січня 2008 року та договорами поруки перейшли до фактора, тобто ПАТ КБ "Стандарт".

05 листопада 2014 року між ПАТ КБ "Стандарт" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сігал" (далі - ТОВ ФК "Сігал") було укладено договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором № 051114/2. За цим договором ПАТ КБ "Стандарт" зобов'язалося за дорученням і за рахунок ТОВ ФК "Сігал" за комісійну плату вчинити від свого імені правочини, зокрема щодо набуття права вимоги до боржників за вищевказаними кредитним договором та договорами поруки.

05 листопада 2014 року між ТОВ ФК "Сігал" та ТОВ "Дубечненський керамічний завод" було укладено договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором № 051114/1. За цим договором ТОВ ФК "Сігал" зобов'язалося за дорученням і за рахунок ТОВ "Дубечненський керамічний завод" за комісійну плату вчинити від свого імені правочини, зокрема щодо набуття права вимоги до боржників за вищевказаними кредитним договором та договорами поруки.

На підставі наведених договорів комісії всі права кредитора за кредитним договором № 010/08-11/2065 від 09 січня 2008 року та договорами поруки від 25 лютого 2009 року перейшли до ТОВ "Дубечненський керамічний завод".

У зв'язку з викладеним заявник просив замінити стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника ТОВ "Дубечненський керамічний завод" у виконавчому провадженні № 34714531, відкритому у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області.

Ухвалою Локачинського районного суду від 05 березня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Дубечненський керамічний завод" просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву, покликаючись на неповноту з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та порушення норм матеріального і процесуального права.

У відзивах на апеляційну скаргу позивач (первісний стягувач) ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" і відповідач (боржник) ТОВ ВКФ "Євробуд" ЛТД зазначають про незаконність ухвали Локачинського районного суду від 05 березня 2015 року та про обґрунтованість доводів скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що за договором від 13 листопада 2014 року стягувач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вибув як сторона виконавчого провадження, а ПАТ КБ "Стандарт" став новим кредитором. Проте ТОВ ФК "Сігал", а відповідно і ТОВ "Дубечненський керамічний завод" не можуть вважатися правонаступниками ПАТ КБ "Стандарт", оскільки на момент підписання договорів комісії (05 листопада 2014 року) банк не був правонаступником ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" і став таким лише після підписання договору факторингу 13 листопада 2014 року.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2010 року Локачинським районним судом було видано виконавчий лист № 2-2/10 на виконання заочного рішення суду від 15 березня 2010 року, а постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Самчука О.П. від 18 жовтня 2012 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання вказаного виконавчого листа про стягнення солідарно з ТОВ ВКФ "Євробуд" ЛТД, ТОВ "Завод будівельних конструкції", ТОВ "Ковельрембуд", ПП "Захід", ПП "АТП № 1", ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції заборгованості за кредитом на загальну суму 9675575,22 грн. та судових витрат в розмірі 1700 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т. 2, а. с. 157).

05 листопада 2014 року між ТОВ ФК "Сігал" та ТОВ "Дубечненський керамічний завод" було укладено договір комісії № 051114/1 на вчинення правочинів щодо набуття права вимоги за кредитним договором. За умовами вказаного договору ТОВ ФК "Сігал" зобов'язалося за дорученням і за рахунок ТОВ "Дубечненський керамічний завод" за комісійну плату вчинити від свого імені правочини щодо набуття права вимоги до боржників, в тому числі відповідачів у даній справі за договорами, на підставі яких з них було стягнуто заборгованість рішенням суду від 15 березня 2010 року (т. 2, а. с. 151-154).

Після цього ТОВ ФК "Сігал" 05 листопада 2014 року уклало з договір комісії № 051114/2 на вчинення правочинів щодо набуття права вимоги за кредитним договором. За умовами вказаного договору ПАТ КБ "Стандарт" зобов'язалося за дорученням і за рахунок ТОВ ФК "Сігал" за комісійну плату вчинити від свого імені правочини щодо набуття права вимоги до боржників, в тому числі відповідачів у даній справі (т. 2, а. с. 144-147).

На виконання умов останнього договору комісії ПАТ КБ "Стандарт" уклало з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" договір факторингу від 13 листопада 2014 року. За умовами цього договору (п. п. 2.1, 2.2) ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" зобов'язалося передати ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суму фінансування, а ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" зобов'язалося відступити ПАТ КБ "Стандарт" права вимоги до боржників, в тому числі відповідачів у даній справі. З дати відступлення права вимоги ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" перестає бути стороною кредитних договорів, а ПАТ КБ "Стандарт" стає виключним та єдиним кредитором за кредитними договорами та набуває всіх прав за ними (т. 2, а. с. 126-131).

Отже 13 листопада 2014 року ПАТ КБ "Стандарт" набув права вимоги до відповідачів.

На виконання пунктів 3.1.2, 3.1.3 договору комісії № 051114/2 ПАТ КБ "Стандарт" 12 грудня 2014 року передало ТОВ ФК "Сігал" придбані права вимоги згідно з актом прийому-передачі (т. 2, а. с. 150).

Отже 12 грудня 2014 року ТОВ ФК "Сігал" набуло права вимоги до відповідачів.

У свою чергу, ТОВ ФК "Сігал" на виконання п. п. 3.1.2, 3.1.3 договору комісії № 051114/1 15 грудня 2014 року передало ТОВ "Дубечненський керамічний завод" право вимоги згідно з актом прийому-передачі (т. 2, а. с. 148).

Таким чином, 15 грудня 2014 року ТОВ "Дубечненський керамічний завод" набуло право вимоги до відповідачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. ст. 1011, 1018, 1023 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента. Комітент зобов'язаний прийняти від комісіонера все належно виконане за договором комісії.

Законом не встановлено умови наявності у комісіонера права власності на майно для укладення договору комісії з комітентом. Це означає, що на час укладення договору комісії ПАТ КБ "Стандарт" не повинно бути правонаступником ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", тобто володіти правом вимоги.

Отже судом першої інстанції неправильно застосовані вищенаведені норми матеріального права в частині визначення правової природи договору комісії.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На час укладення договору факторингу у первісного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" існувало право вимоги до боржників щодо погашення заборгованості за вищезгаданими кредитним договором від 09 січня 2008 року та договорами поруки від 25 лютого 2009 року в порядку виконання судового рішення на підставі Закону України "Про виконавче провадження". Після укладення даного договору первісний кредитор як стягувач у виконавчому провадженні вибув, а вказане право вимоги перейшло до нового кредитора на підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України. При цьому згідно з наведеними вище доказами ПАТ КБ "Стандарт" став новим кредитором 13 листопада 2014 року, ТОВ ФК "Сігал" - 12 грудня 2014 року, а ТОВ "Дубечненський керамічний завод" - 15 грудня 2014 року, що повністю узгоджується з положеннями чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За таких обставин ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" як сторона виконавчого провадження (стягувач), що вибула, має бути замінена її правонаступником ТОВ "Дубечненський керамічний завод".

Тому в суду не було встановлених законом підстав для відмови у задоволенні заяви.

Оскільки судом першої інстанції питання про заміну сторони виконавчого провадження вирішено з порушенням норм процесуального права, оскаржувану ухвалу слід скасувати і у відповідності з п. 2 ст. 312 ЦПК України постановити нову ухвалу з цього питання про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ТОВ "Дубечненський керамічний завод" задовольнити.

Ухвалу Локачинського районного суду від 05 березня 2015 року в даній справі скасувати і постановити нову ухвалу.

Заяву ТОВ "Дубечненський керамічний завод" задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - вибулого стягувача публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" - на нового стягувача товариство з обмеженою відповідальністю "Дубечненський керамічний завод" у виконавчому провадженні № 34714531, відкритому 18 жовтня 2012 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на підставі виконавчого листа № 2-2/10, виданого Локачинським районним судом 13 серпня 2010 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: