Справа № 368/1838/15-ц
провадження № 2/368/679/15
УХВАЛА

іменем України

"20" листопада 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

01 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 в розмірі 27620,96 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 1218 гривень, мотивуючи наступним.

23.12.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, згідно з умовами якого банком надано позичальнику кредит.

Відповідно до умов кредитного договору банком надано позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримав його на умовах, що викладені у п. 1.1. кредитного договору.

Згідно п. 1.2.1 кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору.

Згідно умов кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7 кредитного договору, позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 23.12.2016 року.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Відповідно до п. 3.6 кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі.

Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/2014 від 22.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов Кредитного договору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення право вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

05.01.2015 року фактором рекомендованим листом з описом вкладення направлено на адресу позичальника повідомлення, яким позичальника було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в загальному роз 27620,96 гривень.

Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти днів з дня її отримання позичальником, але станом на дату подання цієї позовної заяви позичальником не виконав хоча була подана належним чином, а саме направлена рекомендованим листом на адресу позичальника, зазначену в кредитному договорі.

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за обслуговування кредиту, станом на дату розрахунку заборгованості у позичальника договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 існує заборгованість перед позивачем в розмірі 27620,96 гривень, що складається із: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 21777,47 гривень; нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 5843,49 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника товариства. Проти ухвалення заочногорішення не заперечують.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та провадження по справі слід закрити закрити мотивуючи наступним.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

По справі встановлено, що 23 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № НОМЕР_1 про надання споживчого кредиту, та строк дії договору до 23.12.2016 р. (а.с. 4-10).

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторинг № 22/12/14/1-1, згідно якого банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору (а.с. 18-21).

01 жовтня 2015 року ТОВ «ОТП Фактириг Україна» звернулося до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості договором факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р. (а.с. 2-3).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2015 року вказана цивільна справа була розподілена згідно ст. 11-1 ЦПК України.

З урахуванням вимог вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.09.2015 року 05 жовтня 2015 року було відкрито провадження по справі (а.с. 33).

Згідно ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом було направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (а.с. 32).

Згідно відомостей адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в м. Києві та Київській області від 13.10.2015 року стало відомо, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 було знято з реєстрації 12.05.2015 року, оскільки 13.04.2015 року помер, актовий запис № 53 від 16.04.2015 року.

Згідно актового запису про смерть № 53 від 16 квітня 2015 року, ОСОБА_1 помер 13 квітня 2015 року (а.с. 48).

Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У відповідності до вимог ч. 2, 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження та припиняється в момент її смерті.

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 29 ЦПК України позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною правоздатністю та дієздатністю.

Згідно інформаційної довідки № 42181294 від 19.11.2015 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину), в Спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи щодо майна ОСОБА_1.

Згідно актового запису про смерть ОСОБА_1 від 16.04.2015 року відповідач ОСОБА_1 помер 13 квітня 2015 року, тобто до пред'явлення даного позову.

Про те, що ОСОБА_1 на час відкриття провадження у справі помер, суду не було відомо і відповідні належні докази з цього приводу сторонами, суду не надавались.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Статтями 1218, 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 608 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 р. (з послідуючими змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Згідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до вимог ст. 37 ЦПК України у разі смерті особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Кагарлицької районної державної нотаріальної контори № 42181294 від 19.11.2015 року після померлого ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, в звязку з цим суд приходить до висновку про закриття провадження по даній справі у звязку зі смертю відповідача та відсутності у нього спадкоємців.

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні відносини не допускають правонаступництва.

В даному випадку спірні правовідносини допускають правонаступництво, однак, поскільки не встановлено правонаступників , які б на даний час заявили про прийняття спадщини, тому суд, керуючись вимогами зазначеної норми, закриває провадження у справі на п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В разі, якщо будуть встановлені особи, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1, позивач не буде позбавлений можливості звернутися до них із позовними вимогами.

Згідно із п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається у разі закриття провадження у справі.

На підставі ст. ст.. 15, 205, 209, 210 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Провадження у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. сплачений позивачем 22 вересня 2015 року згідно квитанції № 6382 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Зобовязати Управління Державної Казначейської служби України в Кагарлицькому районі Київської області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 28-д, на поточний рахунок 3333, МФО 300528, , кошти в сумі 1218 (одної тисячі двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. за сплачений судовий збір при подачі позовної заяви до суду по квитанції № 6382 від 22 вересня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу Кагарлицького районного суду подається до Апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І. Шевченко