Номер провадження: 22-ц/785/2193/15
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О.М
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Стадніченку А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, кредитної спілки «Афіна» про визнання недійсною угоди про відступлення права вимоги за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 27 травня 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 укладено договір №П2/66 від 11 травня 2007 року, за яким надано кошти в розмірі 50000,00 грн. під 60% річних на строк до 11 вересня 2008 року, та договір №П2/67 від 11 травня 2007 року, за яким надано кошти в розмірі 50000,00 грн. під 60% річних на строк до 11 вересня 2008 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2010 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, на користь кредитної спілки «Афіна» з ОСОБА_4 в порядку дострокового погашення розрахованої станом на 19 травня 2008 року заборгованості за двома кредитними договорами стягнуто борг та проценти за користування коштами в загальній сумі 51997,28 грн. Рішення суду ОСОБА_4 виконано 3 лютого 2011 року сплатою коштів безпосередньо кредитній спілці. Позивач ОСОБА_3, зазначив, що 19 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Афіна» та ним укладено угоду №01 про відступлення права вимоги, за яким кредитна спілка передала йому право вимоги за укладеними між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 договорами №П2/66 від 11 травня 2007 року та №П2/67 від 11 травня 2007 року. Посилаючись на угоду про відступлення права вимоги, вважаючи, що між кредитною спілкою та ОСОБА_4 мали місце договори позики грошових коштів, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь на суму боргу 18843,28 грн., що залишався станом на 11 травня 2008 року, інфляційні втрати за період з 1 жовтня 2008 року по 31 січня 2011 року в сумі 5731,78 грн. по кожному договору, проценти за боргом в сумі 18843,28 грн. за період з 1 червня 2008 року по 1 січня 2011 року в сумі 22394,00 грн. по кожному договору; на суму процентів 22394,00 грн. інфляційні втрати за період з 1 червня 2008 року по 1 січня 2011 року в сумі 13894,00 грн. по

кожному договору, а всього по двом договорам інфляційні втрати на суму боргу, проценти та інфляційні втрати на суму процентів стягнути в загальній сумі 84039,56 грн. (а.с.1).

Відповідач ОСОБА_4 позов ОСОБА_3 не визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання угоди № 1 від 19 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги недійсною на підставі статей 203, 215 ЦК України (а.с.51-53).

ОСОБА_3 вимоги зустрічного позову не визнав (а.с.74-75).

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні первісного позову, задоволено зустрічний позов, визнано недійсною угоду № 1 від 19 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги (а.с.96-98).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Неправильність рішення суду апелянт мотивував порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно кредитного договору №П2/66 від 11 травня 2007 року, укладеного між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4, останній отримав кредит в розмірі 50000,00 грн. під 60% річних на термін до 11 вересня 2008 року (а.с.21-22).

Згідно кредитного договору №П2/67 від 11 травня 2007 року, укладеного між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4, останній отримав кредит в розмірі 50000,00 грн. під 60% річних на термін до 11 вересня 2008 року (а.с.19-20).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2010 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, за позовом кредитної спілки «Афіна» з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість станом на 19 травня 2008 року за кредитним договором № П 2/66 від 11 травня 2007 року за кредитом в сумі 18 843,28 грн., за відсотками в сумі 7 155,28 грн. та за кредитним договором № П 2/67 від 11 травня 2007 року за кредитом 18 843,28 грн. за відсотками в сумі 7 155,28 грн., а всього заборгованість за двома кредитними договорами в загальній сумі 51 997,28 грн.(а.с.14-15).

Рішення суду ОСОБА_4 виконано шляхом внесення 3 лютого 2011 року безпосередньо кредитній спілці «Афіна» грошових коштів безготівково в рахунок сплати заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 51 997,28 грн. та судових витрат в загальній сумі 171,00 грн. (а.с.16, 27).

ОСОБА_3 своє право вимоги до ОСОБА_4 про стягнення боргу, що складається з нарахованих за період з 19 травня 2008 року по 3 лютого 2011 року відсотків на залишок боргу та з розрахованих за період з 1 жовтня 2008 року по 31 січня 2011 року інфляційних втрат на залишок суми боргу, обґрунтував укладенням між ним ОСОБА_3 та кредитною спілкою «Афіна» угоди № 01 від 19 серпня 2013 року про відступлення права вимоги за договорами № П 2/66 від 11 травня 2007 року та № П 2/67 від 11 травня 2007 року. (а.с.4). При цьому ОСОБА_3 як позивач за первісним позовом виходив з того, що між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 мали місце не кредитні правовідносини, а правовідносини позики грошових коштів, відповідно, позовні вимоги заявлено з посиланням на норми матеріального права, що регулюють позику.

ОСОБА_4, заявивши зустрічний позов про визнання недійсною укладеної між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 угоди № 01 від 19 серпня 2013 року про відступлення права вимоги, виходив з відсутності у кредитної спілки законодавчо визначеного права на передання нею як кредитором у зобов'язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення зустрічного позову та про відмову в задоволенні первісного позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Зобов'занням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 ЦК України). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, договорів та інших правочинів ( п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 Ц України). Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).

Відступлення права вимоги може мати місце на підставі договору цесії, що є загальним способом заміни кредитора у зобов'язанні, чи договору факторингу, що є спеціальним способом заміни кредитора у зобов'язанні.

Укладена між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 угода № 01 від 19 серпня 2013 року про відступлення права вимоги у сенсі положень статей 1077-1079 ЦК України не є договором факторингу, оскільки фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, тому фізична особа ОСОБА_3 не може бути фактором (стороною у договорі факторингу).

Відступлення права грошової вимоги опосередковує передачу грошей взамін відступлення права грошової вимоги до третьої особи, відтак, відступлення права вимоги кредитною спілкою «Афіна» обумовлювало отримання спілкою від ОСОБА_3 грошей взамін відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_4 як третьої особи. В укладеній між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 угоді №01 від 19 серпня 2013 року прямо не зазначено про передачу грошей, проте вказано, що угода укладена з метою погашення заборгованості КС «Афіна» перед ОСОБА_3, тобто сутність цього положення вказує на завуальовану форму продажу боргу осіб перед спілкою.

Кредитні спілки є неприбутковими організаціями, а, відтак, не є суб'єктами підприємницької діяльності. Кредитні спілки не можуть продавати борги осіб перед кредитними спілками тому, що вони не являється суб'єктами підприємницької діяльності та згідно Закону та своїх статутів є неприбутковими організаціями. Відсутність у кредитної спілки права переводити борг чи відступати правові вимоги за кредитним договором обумовлена особливістю правового статусу спілки. Дане узгоджується з судовою практикою розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, викладеною в узагальненні, затвердженому суддями Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України (витяг, а.с.130-131).

Таким чином, угода № 01 від 19 серпня 2013 року між КС «Афіна» та ОСОБА_3 як правочин не ґрунтується на законі, тому відповідно до частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України є недійсною.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг.

Кредитна спілка «Афіна» створена для здійснення діяльності по коду КВЕД 65.22.0 «Надання кредитів», запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи проведена 16 травня 2005 року, кредитна спілка станом на 29 січня 2015 року в стадії припинення не знаходиться (а.с.122-129).

Таким чином, між кредитною спілкою «Афіна» та особою, якій надаються грошові кошти, можуть мати місце лише цивільно-правові відносини, що за своєю правовою природою є кредитними, при цьому кредитна спілка виступає як кредитодавець, а особа як позичальник, предметом кредитного договору можуть бути лише грошові кошти.

Кредитні договори №П2/66 від 11 травня 2007 року та №П2/67 від 11 травня 2007 року між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 недійсними не визнані. Кредитні договори виконувались, порушення ОСОБА_4 зобов'язань за кредитними договорами стало підставою звернення кредитної спілки «Афіна» до суду з позовом про дострокове повернення кредитів та стягнення кредитної заборгованості.

Дійсно, рішенням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №306 від 6 березня 2007 року схвалено рішення директора Департаменту з нагляду за кредитними установами від 1 березня 2007 року №255 про виключення з Державного реєстру фінансових установ та анулювання ліцензії на проведення діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок коштів, крім внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, кредитної спілки «Афіна» в зв'язку з поданням недостовірної інформації у документах для внесення інформації про неї до Державного реєстру фінансових установ (а.с.121). Проте дана обставина сама по собі не скасовує укладені кредитні договори №П2/66 від 11 травня 2007 року та №П2/67 від 11 травня 2007 року між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 та, відповідно, не дає підстав стверджувати про виникнення правовідносин позики та відступлення права вимоги за відносинами позики, як то вважає апелянт.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, кредитної спілки «Афіна» про визнання недійсною угоди про відступлення права вимоги - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков