АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2437/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,20 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 в інтересах якої діє прокуратура Городищенського району, третя особа: Мліївська сільська рада про визнання договору купівлі продажу недійсним, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7 в інтересах якої діє прокуратура Городищенського району про визнання договору купівлі продажу недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Мліївської сільської ради народних депутатів від 28.11.1986 року №73, на ОСОБА_6, ОСОБА_8 записала будинок розташований по пров. Челюскіна, 31 в с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області. За даним будинком рахується земельна ділянка розміром 0,15 га, за яку, вона, відповідно як землекористувач сплачувала та сплачує земельний податок. Позивачка звернулась до Мліївської сільської ради з клопотанням, в якому просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,15 га, яка знаходиться по пров. Челюскіна, 31 в с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області. Рішенням сесії Мліївської сільської ради за №33-37/6 від 10.07.2014 року позивачці було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання власності на житловий будинок. Разом з цим, Рішенням сесії Мліївської сільської ради за №35-17/6 від 16.04.2014 року, ОСОБА_9 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,15 га. Зазначені рішення скасовані рішенням Городищенського районного суду від 16.10.2014 року.

Мотивацією вказаних рішень органу місцевого самоврядування, став договір купівлі-продажу житлового будинку по пров. Челюскіна, 31 в с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області, укладений 14.02.1975 року між неповнолітньою інвалідом дитинства ОСОБА_7 та ОСОБА_10, зареєстрований Мліївською сільською радою, який нотаріально не посвідчений та не зареєстрований у виконкомі Мліївської сільської ради.

Про спірний договір їй стало відомо лише після відмови їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тобто у 2014 році. Згідно акту Мліївської сільської ради від 05.11.2013 року, зазначений житловий будинок перебуває в аварійному стані. Згідно довідки ЧОО БТІ, будинок взагалі відсутній і технічна документація, також відсутня.

Просила визнати договір купівлі продажу житлового будинку по пров. Челюскіна, 31 с. Мліїв Городищенського району Черкаської області укладений 14.02.1975 року між неповнолітньою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 недійсним.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування усіх фактичних обставин справи, не дослідження та ненадання належної оцінки, наявним в матеріалах справи доказам, не сприяння повному, обєктивному її розгляду, не взявши до уваги покази свідків, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що 14.02.1975 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку по пров. Челюскіна, 31 в с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, зазначений договір був посвідчений секретарем виконкому Мліївської сільської Ради депутатів трудящих. Договір сторонами власноручно підписаний, в присутності секретаря, яким була перевірена тотожність, правоздатність і дієздатність сторін та занесено до реєстру під №10. Зазначений договір скріплений печаткою Мліївської сільської ради та посвідчений секретарем виконкому.

Відповідно до п. 4, 7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

А тому. суд вірно взяв до уваги норми ст. 227 ЦК УРСР, якою передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 25.12.1974 року, який діяв на час укладення спірного договору, у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, серед інших нотаріальних дій, мали право посвідчувати інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном.

Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, в тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Відповідно до довідки Мліївської сільської ради від 03.06.2014 року, згідно записів по господарського обліку на 1986-2014 роки, станом на 01.01.1986 року, власником житлового будинку по пров. Челюскіна, 31, в с. Мліїв, Городищенського району є ОСОБА_8, але договір купівлі-продажу будинку оформлено на її дочку ОСОБА_11

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому, на момент укладення спірного договору купівлі-продажу 14.02.1975 року, вона мала повних 16 років. Договір укладався зі згоди матері тобто, остання мала право укласти договір купівлі-продажу вказаного вище будинку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання договору купівлі продажу недійсним.

Наведені апелянтом обставини, на які вона посилається як на підстави недійсності договору купівлі-продажу житлового будинку, є необґрунтованими та такими, що не тягнуть за собою недійсність спірного договору.

Виходячи із викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 в інтересах якої діє прокуратура Городищенського району, третя особа: Мліївська сільська рада про визнання договору купівлі продажу недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :