Номер провадження: 22-ц/785/6804/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальності «Аракс-груп», Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права власності на нерухоме майно , за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2015 року, -

встановила:

У березні 2014 року заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з позовом про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права власності на нерухоме майно і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 визнано за ОСОБА_3 право власності на допоміжне приміщення (горище) площею 106,8 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 та додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 до зазначеного судового рішення за ОСОБА_3 визнано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 146,2 кв. м. ,розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яке ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 скасовано, справу призначено до загального розгляду та у подальшому ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. залишено позов ОСОБА_5 без розгляду.

Проте ,ОСОБА_3 після отримання заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.09.2012 року та додаткового рішення , зареєструвала право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 146,2 кв.м. та у подальшому за договорами купівлі-продажу від 06.03.2013 року та від 07.03.2013 року продала ОСОБА_4 спірну нежитлову будівлю, який так само у подальшому за договорами купівлі-продажу від 29.04.2013 року та від 14.05.2013 року продав спірну нежитлову буддівлю ТОВ «Аракс-груп».

Заступник прокурора Приморського району м.Одеси посилаючись на те, що

ОСОБА_3 втратила право власності на спірне приміщення, яке є власністю територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, тому укладені договори купівлі-продажу від 06.03.2013 року та від 07.03.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недійсними, а спірне приміщення підлягає витребуванню з ТОВ «Аракс -груп» на підставі ст. 388 ЦК України.

Заступник прокурора Приморського району м.Одеси просив:

-визнати недійсними договір купівлі - продажу від 06.03.2013 року 1/2 нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсним договір купівлі - продажу від 07.03.2013 року 1/2 нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

- витребувати з незаконного володіння ТОВ «Аракс - груп» нежитлову будівлю загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

- зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2052185 від 29.04.2013 року 12:48:09 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2233876 від 14.05.2013 року 11:54:25 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

-визнати за державою в особі Одеської міської ради право власності на нежитлову будівлю, площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою , АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Одеської міської ради позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції позов не визнав просив у його задоволенні відмовити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» позовні вимоги не визнав.

Рішення ухвалено у відсутність відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 надав свої письмові заперечення, з яких вбачається що позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2015 року позов заступника прокурора Приморського району м. Одеси задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 06.03.2013 року 1/2 нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 07.03.2013 року 1/2 нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Витребувано з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» нежитлову будівлю загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» в дохід держави судовий збір у розмірі 1930 гривень.

В апеляційній скарзі ТОВ «Аракс-груп», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Аракс-груп» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в частині часткового задоволення , судом позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси.

В решті рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Колегія суддів перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення в частині часткового задоволення судом позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси.

Звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Прокурором ,який вважав Одеську міську раду потерпілою від правопорушень , допущених відповідачами, заявлені вимоги, зокрема про витребування з незаконного володіння ТОВ «Аракс - груп» нежитлову будівлю загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що самочинно збудована та розташована на земельній ділянці, яка нікому не передавалась у власність чи в оренду Одеською міською радою та визнання недійсними договорів купівлі - продажу від 06.03.2013 року та від 07.03.2013 року нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зобов'язання реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2052185 від 29.04.2013 року 12:48:09 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , зобов'язання реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2233876 від 14.05.2013 року 11:54:25 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання за державою в особі Одеської міської ради право власності на нежитлову будівлю, площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою , АДРЕСА_2 і саме ці вимоги повинен був вирішити суд .

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов виходив з того, що Одеська міська рада набула права вимоги про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування спірного нежитлового приміщення ,відповідно до ст.388 ЦК України , оскільки таке майно вибуло з володіння територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради без її згоди. В решті позовних вимог було відмовлено .

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги з наступного.

Відповіднодо ст. 181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нежитлове приміщення є нерухоме майно.

Оскільки чинне законодавство ,крім випадку щодо багатоквартирного будинку передбаченого в п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-19 від 14.05.2015 року , не містить поняття терміну «нежитлового приміщення» , колегія суддів виходить з роз'яснень Державної служби статистики України наданих 28.11.2012 р.за № 18/1-12/3.

Так відповідно до абзацу 4 п.1.2 вказаних роз'яснень до нежитлових приміщень відносяться готелі, ресторани та подібні будівлі; будівлі офісні ,тогівельні; будівлі транспорту та засобів зв'язку; промислові та склади; будівлі для публічних виступів, закладів, освітнього, медичного та оздоровчого призначення; будівлі нежитлові ( будівлі сільськогосподарського призначення, для культової та релігіозної діяльності, в'язниці , армійські казарми та інш.).

З матеріалів справи вбачається ,що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на допоміжне приміщення (горище) площею 106,8кв.м. у будинку АДРЕСА_1 та додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 року за ОСОБА_3 визнано право власності на допоміжне приміщення (горище) площею 106,8 кв.м.,яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та на нежитлову будівлю, площею 146,2, кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24,25).

Після набрання 02.10.2012 року заочним рішенням законної сили ,ОСОБА_3 29 грудня 2012 року зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН під № 3610 у книзі 115неж-141, право власності на спірне нежитлове приміщення, площею 146,2, кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 37076538 від 29 грудня 2012 року (а.с.23).

06.03.2013 ОСОБА_3, через представника ОСОБА_7 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу , зареєстрованого в реєстрі № 963, відчуджила ОСОБА_8 1/2 частину нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.206).

07.03.2013 ОСОБА_3,через представника ОСОБА_7 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу ,зареєстрованого в реєстрі № 950, відчуджила ОСОБА_8 решту 1/2 частини нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.220) .

У подальшому за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 29.04.2013 року , зареєстрованого в реєстрі за № 1873 та від 14.05.2013 року ,зареєстрованого в реєстрі за № 1943, відповідач ОСОБА_4 відчуджив спірне нежитлове приміщення загальною площею 146,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 Товариству з обмеженою відповідальністю «АРАКС-ГРУП» (а.с.10-12,14-16).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22.02.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.09.2012 року було скасовано (а.с.99).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20.06.2013 року позов ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на допоміжне приміщення було залишено без розгляду (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку ,встановленому цим Кодексом ,звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи та пояснень сторін наданих ними в суді першої інстанції та колегії суддів вбачається ,що предметом спору є нежитлове приміщення ,загальною площею 146,2 кв. м., яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2.

З дослідженної в судовому засіданні колегією суддів цивільної справи № 522/4624/13 ц за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на допоміжне приміщення та нежитлове приміщення вбачається ,що ОСОБА_3 при зверненні до суду з позовом посилалася на те, що нею та її близькими родичами за власні кошти була збудована нежитлова будівля , загальною площею 146,2 кв. м.,яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, якою вона відкрито, безперервно володіє та користується більше п'ятнадцяти років .

В той же час ні матеріали справи № 522/4624/13 ц, а ні матеріали цивільної справи за позовом заступника прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, не містять докази на підтвердження збудування ОСОБА_3 спірної будівлі та взагалі наявності саме нежитлового приміщення загальною площею 146,2 кв. м. .

Відповідно до технічного паспорту складеного на ім'я ОСОБА_3 04.03.2013 року вбачається , що трьохповерхова будівля є частково зруйнованою та підлягає реконструкції та не свідчить про наявність спірної будівлі саме нежитлового приміщення площею 146,2 кв. м. ,яку ОСОБА_3 збудувала та відкрито користувалася протягом п'ятнадцяти років.

Відповідно до пояснень представників Одеської міської ради , представника прокуратури Одеської області ,наданих ними в суді першої інстанції та колегії суддів вбачається ,що за адресою АДРЕСА_2 фактично знаходиться інша будівля ,яка на теперішній час зруйнована та представляє собою руїни ,яка не є предметом спору.

Сторонами всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані , а матеріали справи не містять наявності та існування взагалі саме нежитлового приміщення ,загальною площею 146,2 кв.м.,яка була збудована ОСОБА_3 та у подальшому відчуджена за договорами купівлі-продажу від 06.03,2013 року та від 07.03.2013 року ОСОБА_8 ,яким у подальшому за договорами від 29.04.2013 року та від 14.05.2013 року було відчуджено ТОВ «Аракс -Груп».

Матеріали справи не містять докази передачі при відчудженні та укладенні вищенаведених договорів купівлі- продажу , саме нежитлового приміщення площею 146,2 кв. м.

Колегія суддів критично ставиться до посилань предстаника прокуратури ,представників Одеської міської ради про набуття Одеською міською радою право власності на спірне нежитлове приміщення ,площею 146,2 кв. м. ,оскільки такі посилання спростовуються довідкою Управління Обласної ради з майнових відносин Одеської Обласної Ради № 04-00/2723 від 12.11.2015 року ,відповідно до якої будівля ,яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 не передавалася Одеською обласною радою на баланс Одеської міської ради , позовом Одеської міської ради до господарського суду Одеської області ,зокрема однією з позовних вимог якого є визнання права власності за Одеською міською радою на спірне приміщення, за яким було відкрито провадження та зупинено ухвалою суду від 08.12.2014 р. ( т.2 а.с.55,59).

Відповіно до наданих представниками Одеської міської ради інвентарної картки об'єкта культурної спадщини з додатками вбачається ,що об'єктами які підлягають взяттю під охорону як пам'ятки архітектури ,на які посилалися представники позивача в обгрунтування набуття право власності на спірне нежитлове приміщення ,саме площею 146,2 кв.м. є підпірні стіни (т.2 а.с.5-54)., проте наведені матеріали не підтверджують наявність та існування саме спірного нежитлового приміщення ,площею 146,2 кв.м., яке є предметом спору та перехід у право власність Одеської міської ради саме нежитлового приміщення ,площею 146,2 кв.м. ,яке за позовом ОСОБА_3 було збудовано .

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника позивача Одеської міської ради на те, що відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991р. №266-ХХІ „ Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради ,міст обласного підпорядкування та районів області», яке було прийнято на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1991 р. N 311 « Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» ,яким було вирішено затвердити перелік державного майна, що передається у власність обласної Ради народних депутатів, міст обласного підпорядкування і районів області , згідно додаткам №№1-3, до Одеської міської ради перейшло право власності на спірне приміщення , оскільки матеріали справи не містять докази включення спірного приміщення до переліку такого майна .

Стосовно позовних вимог заступника прокурора Приморського району м.Одеси про витребування з незаконного володіння ТОВ «Аракс-Груп» спірного нежитлового приміщення , площею 146,2 кв. м. слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, власник має право витребувати майно від набувача лише у разі , якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги про витребування спірного приміщення не звернув уваги на те,що відповідно до ст. 388 ЦК України , витребування майна з незаконного володіння пов'язано з набуттям права власності витребувача та право на таку вимогу набуває саме власник майна.

З вищенаведеного колегія суддів вважає, що заступником прокурора Приморського району м.Одеси та Одеською міською радою, всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не доведено право власності саме на спірне нежитлове приміщення ,площею 146,2 кв.м.,яке є предметом спору.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представників Одеської міської ради на те, що ТОВ «Аракс-Груп» придбано у власність нежитлове приміщення ,яке існувало з початку 20 віку і яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ,яке є культурною спадщиною , оскільки таке приміщення не є предметом спору та позовних вимог щодо цього приміщення не було заявлено.

Колегія суддів відповідно до вимог ст.ст. 3,11, 303 ЦПК України перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляцйної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Предметом спору за позовом заступника прокурора Приморського району м.Одеси є нежитлове приміщення ,яке за позовом ОСОБА_3 було збудоване за адресою : АДРЕСА_2 ,загальною площею 146,2 кв.м.

Колегія суддів звертає увагу на те,що не можна витребувати нерухоме майно ,яке не існує фактично в природі.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив позовні вимоги заступника прокурора Приморського району м.Одеси про визнання недійсними договорів купівлі продажу від 06.03.2013 року та від 07.03.2012 року нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та щодо витребування з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» спірного нежитлового приміщення, що відповідно до ч.4 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині задоволення позовних вимог з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Одеська міська рада не позбавлена права та можливості захистити порушені права та інтереси у спосіб та порядок визначений та встановлений законодавством України.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2015 року в частині задоволення позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу від 06.03.2013 року 1/2 нежитлової будівлі та в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу від 07.03.2013 року 1/2 нежитлової будівлі, загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, в частині витребування з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Аракс-груп» нежитлової будівлі загальною площею 146,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради скасувати і в цій частині у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.М. Гончарненко

В.Д. Коротков