"17" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 04.05.1998 року є власником квартири АДРЕСА_1. З 29.05.2012 року відповідач був зареєстрований в спірній квартирі, але з 2014 року він там не проживає. Його місце проживання їй невідоме. Однак, реєстрація відповідача в її квартирі позбавляє її права на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.
В судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В суді встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
27.04.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 405 від 19.08.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_2 - відповідач, та їх син - ОСОБА_3
Згідно акту від 19.08.2015 року відповідач за спірною адресою не проживає.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2014 року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: