У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів:Кафідової О.В., Попович О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним договору, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заочне рішення Рiвненського мiського суду Рівненської області від 14 серпня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, вимоги якого змінив в ході розгляду справи та просив визнати недійсною третейську угоду, передбачену пунктом 6 розділу № 1 кредитного договору від 15 липня 2013 року, укладеного між ним та ПАТ «Альфа-Банк».

Позов мотивовано тим, що при укладенні кредитного договору від 15 липня 2013 року сторони погодилися внести до договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди». Разом з тим, чинним законодавством забороняється здійснювати розгляд спав про захист прав споживачів у третейських судах. Відповідно до п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди» не підлягають розгляду у третейських судах справи у спорах щодо захисту прав споживачів у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Позивач вважає, що внесене у кредитний договір третейське застереження є порушенням вказаної норми, у зв'язку із чим, на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просив визнати його недійсним.

Заочним рішенням Рiвненського мiського суду Рівненської області від 14 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 квітня 2015 року, позов задоволено. Визнано недійсною третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі, передбачену пунктом 6 розділу № 1 кредитного договору від 15 липня 2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що на час укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору від 15 липня 2013 року вже був чинним пункт 6 статті 14 Закону України «Про третейські суди», відповідно до якого було визначено, що третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України для визнання недійсною третейської угоди у вигляді третейського застереження в договорі, передбачену п.6 розділу 1 кредитного договору.

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 липня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, згідно пункту 6 розділу № 1 якого сторони погодилися внести до кредитного договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні статті 12 Закону України «Про третейські суди» про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх невирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними кредитного договору, не виключений перелік яких визначений розділом 2 цього договору, відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту, який є невід'ємною частиною цієї третейської угоди та з якими сторони до підписання цього договору ознайомлені та згодні. Сторони також підтверджують, що вони ознайомлені та згодні з Положенням про Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» (надалі - Положення), а також підтверджують, що мають можливість в подальшому ознайомлюватись зі змістом Положення та Регламенту на web-сторінці за адресою: http://pdts.orq/ua. Сторони погоджуються, що справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського судді для кожного спору, що може виникнути між ними у зв'язку з кредитним договором. Дата та місце укладення даної третейської угоди вказані в преамбулі розділу № 1 цього договору. Інші умови цієї третейської угоди викладено в розділі № 2 цього договору.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

На час укладання кредитного договору (15 липня 2011 року) Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

З огляду на наведене суди дійшли правильного висновку про те, що третейське застереження в кредитному договорі від 15 липня 2011 року між фізичною особою (споживачем) і банком було укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», і в цій частині кредитний договір слід визнати недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-64цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення судів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Заочне рішення Рiвненського мiського суду Рівненської області від 14 серпня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька
судді О.В. Кафідова
О.В. Попович
О.В. Умнова
І.М. Фаловська