Справа № 314/1547/15-ц Провадження № 2/314/626/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Беспалько Т.Д., при секретарі Печонкіної В.П., адвоката Валочкіна В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійним та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що восени 2014 року власник будинку АДРЕСА_1 запропонував позивачу купили у нього цей житловий будинок разом із земельною ділянкою. Тоді між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1.

Позивач повністю виконав умови договору і сплатив продавцю обумовлену суму грошей, що підтверджується розпискою.

Відповідач після отримання грошей в повному обсязі та укладанні угоди пообіцяв посвідчити договір нотаріально, як це передбачене ст.ст. 209, 210 ЦК України, але всупереч домовленості до теперішнього часу цього не зробив з зв»язку з втратою правовстановлюючого документу на будинок. Крім того, приватизована земельна ділянка розміром 0,35 га, для ведення особистого підсобного господарства, посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим на ім»я ОСОБА_4.

Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася.

Позивач прохає визнати дійсним та виконаним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,35 га, для ведення особистого підсобного господарства, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим на ім»я ОСОБА_4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,35 га, для ведення особистого підсобного господарства, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим на ім»я ОСОБА_4

Як вважає позивач, такі дії відповідача порушують його права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності нерухоме майно, яке набуте на підставі договору купівлі-продажу.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. На адресу суду написав заяву, в якій підтвердив факт продажу нерухомого майна і прохання слухати справу у його відсутність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами:

Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи восени між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі- продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,35 га, для ведення особистого підсобного господарства, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим головою М- Лукашевської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області від 28 травня 1997 року на ім»я ОСОБА_4.

Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений та надану в користування, без зміни її цільового призначення.

Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримані. На підтвердження укладення договору позивач як покупець передала відповідачу гроші, що підтверджується розпискою за придбаний житловий будинок та земельну ділянку.

Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу.

На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,35 га, для ведення особистого підсобного господарства, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим на ім»я ОСОБА_4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,35 га, для ведення особистого підсобного господарства, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим на ім»я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Т. Д. Беспалько

15.04.2015