Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/1874/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Куценко М.О.
№ 22-ц/778/2447/15 Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Каракуши К.В.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 лютого 2015 року по справі за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі: відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зазначивши, що у 1999 році працівнику міліції ОСОБА_5 та його сім'ї у складі трьох чоловік: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_3 - син та ОСОБА_6 - донька, було надано кімнату АДРЕСА_1. З листопада 2013 року відповідачі не проживають за вищевказаною адресою, хоч ніхто перешкод їм в цьому не чинив. При неодноразових перевірках було встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації понад шість місяців, про що були складені відповідні акти. Відповідачі не використовують жиле приміщення за призначенням.

Позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів солідарно судові витрати.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову; стягнути з позивача судовий збір за подачу апеляційної скарги та витрати на юридичну допомогу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд, обгрунтовно, посилаючись на норми ч.8 ст.8 ЦПК, ст., ст.71, 72 ЖК України, виходив з доведеності матеріалами справи заявленого ДП НАЄК "Енергоатом" до відповідачів позову.

З матеріалів справи вбачається, що у 1999 році працівнику міліції ОСОБА_5 та його сім'ї у складі трьох чоловік: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_3 - син та ОСОБА_6 - донька, було без видачі спеціального ордеру надано кімнату АДРЕСА_1

За довідками ЗАЄС, підписаними начальником управління кадрів ЗАЄС, відповідачі не відносяться до працюючих та звільнених робітників ВП ЗАЄС/ а.с. 16-19 /.

Доводи позивача про непроживання відповідачів за вищевказаною адресою з листопада 2013 року до липня 2014 року, тобто більш ніж 6-ть місяців без поважних причин, підтверджуються:

- актами працівників гуртожитку „Славутич" від 11.11.2013р., 09.12.2013р., 14.01.2014р., 10.02.2014р., 17.03.2014р., 07.04.2014р., 13.05.2014р., 26.06.2014р., де також зазначено, що за цей період електрична енергія за вищевказаною адресою не використовувалася / а.с. 8-15 /;

- довідкою ВАТ "Запоріжжяобленерго" про відключення за адресою АДРЕСА_1 електроенергії з 16.12.2013 року до 26.08.2014 року /а.с.81 /;

- постановами Енергодарського МУЮ Запорізької області від 11.12.2013 року, від 20.06.2014 року, що у впродож цього часу у відповідачів не малось майна за вищевказаною адресою, на якеможливо було звернути стягнення / а.с. 64-80 /.

Вищенаведене свідчить, що відповідачі, яких було поселено до гуртожитку з порушенням встановленого законодавством порядку, а саме без видачі спеціального ордеру, з листопада 2013 року до липня 2014 року без поважних причин не проживали за місцем свого поселення: в кімнаті АДРЕСА_1, тобто більш ніж 6-ть місяців, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення заявлених до відповідачів позовних вимог.

Доводи апелянтів у їх скаргах про те, що ними періодично проводилася оплата за комунальні послуги не є свідченням їх проживання у гуртожитку, а доводи про те, що акти перевірки їх проживання проводилися у їх робочий час, після якого вони користувались цим помешканням матеріалами справи підтверджень не мають, також ці доводи не узгоджуються із іншим їхніми доводам про те, що у останніх малась поважна причина відсутності у цьому помешканні у зв"язку працевлаштованістю в іншій місцевості, що за наявності вільному вибору виду самозайнятості не може свідчити про поважність причин їх відсутності більш ніж шість місяців за місцем свого проживання.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування ухваленого у цій справі рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 лютого 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді