Номер провадження 2/754/682/15
03.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
при секретарі Щедріковій В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
03.02.2015 року до суду надійшла заява про розгляд справи без представника позивача, проти винесення заочного рішення останній не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду судом повідомлялася, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомила, за таких обставин суд визнав причини неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
10 лютого 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору, яким було внесено зміни та доповнення до Кредитного договору №ML-012/157/2008 від 10/06/2008 року (а.с.27-28).
20.08.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Додатковий договір №ML-012/157/2008 до Кредитного договору № ML-012/157/2008 від 10.06.2008 року, яким було внесено зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: виклавши преамбулу Кредитного договору в іншій редакції, де змінено прізвище та адреса проживання відповідача (а.с.29).
14.09.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1, яким за згодою сторін було внесено зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: на період з 14.09.2009 року до 14.12.2009 року для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в наступному розмірі 6,50% річних, на період з 14.12.2009 року буде використовуватись плаваюча процентна ставка, що складається з фіксованого відсотка 4,82% + FIRD (а.с.30-33).
29.12.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Додатковий договір №1, яким сторони домовилися внести зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: на період з 12.01.2010 року до 12.04.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% на період з 12.04.2010 року до 12.10.2010 року буде використовуватись фіксована процентна ставка 12,71%, на період з 12.10.2010 року буде використовуватись плаваюча процентна ставка, що складається з фіксованого відсотку 5,21% + FIRD (а.с.34-38).
12 липня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Додатковий договір №1 згідно умов додаткового договору, сторони домовились внести зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме на період з 12.07.2010 року до 12.10.2010 року для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% на період з 12.10.2010 року, на період з 12.10.2010 року до 12.04.2011 року буде використовуватися фіксована процентна ставка 13,32%, на період з 12.04.2011 року буде використовуватись плаваюча процентна ставка, що складається з фіксованого відсотку 5,82% + FIRD (а.с.39-42).
Правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».
18 березня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.62-74).
Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 18.03.2011 року відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами №ML-012/157/2008 року, як був укладений між ЗАТ «ОТБ Банк» та відповідачем (а.с.75).
Повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розміру та строки, визначені в графіку платежів шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором (п. 1.5.1 кредитного договору, а.с.11).
Нараховані в порядку передбаченому Договором проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту ( п.1.5.1.1. Кредитних договорів, а.с.11).
Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки.
Згідно п. 1.9.1 кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/або інших зобов'язань за цим договором чи іншими укладеними з банком договорами. Пари цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги (а.с.12).
Як вбачається з наявної в матеріалах справи досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором від 28.10.2013 року, банк вжив заходи для досудового врегулювання спору, однак відповідач не відреагував на дану вимогу та не повернув заборгованість за кредитним договором (а.с.59).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитними договорами не виконує.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилом ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 416947,29 грн.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 524, 526, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654грн. 00коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий