ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 174/54/15-ц,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Ілюшик І.А.

при секретарі Заіка А.В.,

за участі відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідачів Молочок А.О., Бобровського А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнило (а.с. 72, 73), до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору, оскільки станом на 24.06.2015 року у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не виконувала свої зобов'язання у встановленому кредитним договором порядку та строки відповідач має заборгованість в сумі 18815,88 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_5 укладені договори поруки. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану вище суму заборгованості та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача до суду з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Молочок А.О. в судове засідання з'явилися, проти задоволення позову заперечували.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Бобровський А.І. в судове засідання з'явилися, позов не визнали, проти його задоволення заперечували.

ОСОБА_5 в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 121).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними кредитного договору від 22.04.2008 року № DNV0GA та договорів поруки.

Додатками до кредитного договору є графік погашення кредиту відповідно до якого встановлено щомісячний платіж 252.80 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості 22.04.2018 року. Додатком № 1 до договору кредиту є загальна вартість кредиту. Кредит надано на споживчі цілі.

Згідно п. 8.1 договору періодом сплати вважати з «21» по «28» число кожного місяця. Згідно п. 5.3 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Згідно договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором № DNV0GA від 22.04.2008 року. Строк дії договору до припинення забезпеченого ним зобов'язання (п. 4) (а.с. 10-14, 84-87).

Згідно платіжного доручення № 1 здійснена видача грошових коштів згідно кредитного договору № DNV0GA від 22.04.2008 року в сумі 16000 доларів США (а.с. 26).

22.04.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір поруки № DNV0GA, відповідно до п. 1 якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит № DNV0GA від 22.04.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладання договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Згідно п. 3.1. поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з Договором про іпотечний кредит в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату судового збору, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо (а.с. 84,85).

14.06.2011 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Предметом даного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № DNV0GA від 22.04.2008 року. Згідно п. 2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник. Включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 86, 87).

Як з'ясовано в процесі судового розгляду, укладення вказаного вище договору поруки зумовлено необхідністю реструктуризації боргу ОСОБА_1

Також 22.04.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 укладено договір іпотеки № DNV0GA від 22.04.2008 року. Згідно п. 1 предметом даного договору є надання іпотекодавцями в іпотеку належної їм на праві власності квартири (п. 33.3). Виходячи зі змісту п. 2 договору, іпотекою забезпечується виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 155-157).

Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів від банку в повному обсязі, укладення кредитного договору № DNV0GA від 22.04.2008 року та вказаних вище договорів поруки та договору іпотеки № DNV0GA від 22.04.2008 року сторонами не заперечується.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.12.2014 року, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом в сумі 18101,27 доларів США (а.с. 5-8).

До справи долучена виписка по рахунку НОМЕР_4 ОСОБА_1 за період з 20.05.2008 року по 25.04.2015 року, розрахунок заборгованості за договором від 22.04.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1. виписка за період з 22.04.2008 року по 13.08.2015 року (а.с. 106-109, 122-135).

На підставі Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 18).

Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і згідно розрахунку станом на 24.06.2015 року, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом в сумі 18815,88 доларів США, що складає 404917,70 грн. за курсом 21,52 грн. за 1 долар США і яка складається з: 15068,20 доларів США (324267,66 грн.) - заборгованість за кредитом; 2315,93 доларів США (49838, 81 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 58,04 доларів США (1249, 02 грн.) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 466,65 доларів США (10042,30 грн.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,62 долари США (250 грн.) - штраф (фіксована частина); 895,44 доларів США (19269,86 грн.) - штраф (процентна складова).

Суд виходить з того, що банк відповідно до закону та умов договору у зв'язку з простроченням позичальником ОСОБА_1 повернення чергової частини кредиту правомірно пред'явив вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителів про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, тобто позичальник повинна сплатити зазначені вище суми, а оскільки порука ОСОБА_2, ОСОБА_5 не припинилася, то є підстави і для їх солідарної з позичальником відповідальності.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 та її представника в судовому засіданні про те, що кошти по кредитному договору сама відповідач не отримала і вони були витрачені ОСОБА_1 на невідомі відповідачу цілі, договір поруки між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладався лише з метою недопущення втрати ОСОБА_1 належної їй квартири і зі спливом тривалого проміжку часу після укладення основного договору, тобто договір є формальним.

За приписами ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, тобто поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. При цьому поручитель не отримує кошти по кредитному договору. Договір поруки може бути укладено в будь-який час до спливу строку основного зобов'язання. Отже, вказані заперечення не мають правового значення для розгляду справи, доводів позивача не спростовують.

При цьому представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що не вбачає підстав для визнання договору поруки недійсним, тому таке питання перед судом не ставиться.

Також суд не приймає до уваги твердження представника ОСОБА_2 про те, що банк міг би звернути стягнення на заставне майно. В цьому випадку слід зазначити, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК, ст.ст. 3 і 4 ЦПК України), тому не може бути відмовлено в задоволенні позову з наведеної вище підстави.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_1 та її представника в судовому засіданні про те, що вимоги банку є передчасними та безпідставними, оскільки не ґрунтуються на положеннях ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Слід зазначити, що передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Представник відповідача посилався на практику ВСУ, стверджуючи, що в даному випадку не може бути одночасно стягнуто штраф та пеню.

З цього приводу слід зазначити, що в постановах ВСУ від 09.04.2012 № 3-88гс11,

від 27.04.2012 № 3-24гс12, ВСУ від 24.12.2013 № 3-37гс13 правовий висновок стосується лише «господарського зобов'язання», а в даному випадку між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними кредитного договору та договорів поруки, тобто правовідносини не є подібними і за таких обставин суд не може прийняти до уваги вказані правові позиції про розгляді даної цивільної справи.

В ухвалі ВСУ від 15.12.2010 року (нов. розг. 336, 338 ЦПК, провадження № 6-9583св10, ЄДРСРУ 12965052) зазначено, що за одне й те саме порушення зобов'язанням передбачена подвійна відповідальність одного виду. В тексті постанови ВСУ від 06.11.2013 № 6-116цс13 надана безпосередня оцінка умовам договору на предмет тотожності його умов, за порушення яких настає різна відповідальність. В постанові ВСУ від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 також визначено, що штраф та пеню можливо стягувати разом лише за різні порушення умов договору.

В даному випадку п. 5.1. кредитного договору № DNV0GA від 22.04.2008 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту і пеня нараховується за кожен день просрочки, а в п. 5.3. передбачена відповідальність у вигляді штрафу при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів. Отже, в даному випадку суд вважає, що штраф та пеню можливо стягувати разом за різні порушення умов договору.

Будь-якого розрахунку відповідачами суду в процесі судового розгляду не надано, тому суд вважає, що наданий позивачем розрахунок не спростовано в процесі судового розгляду та приймає його до уваги.

Заяв про застосування строку позовної давності суду особи, які беруть участь у справі, до ухвалення рішення суду не подали. Судом створені всі умови для змагального процесу, особам, які беруть участь у справі роз'яснювались їх права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення певних дій, усі клопотання судом розглянуті. Позов розглянуто в межах заявлених вимог.

Позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, що є доказами як виникнення договірних правовідносин, так і факту їх порушення боржником, тому мають бути задоволені та, враховуючи укладання договорів поруки, заборгованість по кредитному договору має бути стягнута солідарно з відповідачів на користь позивача.

Також відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання про стягнення судового збору. При зверненні з позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір в сумі 2448,41 грн. та 284,88 грн. (а.с. 1, 2). Уточнивши позовні вимоги, сплатили судовий збір в сумі 920,71 грн. (а.с.71). Отже, загальна сума судового збору, яка сплачена позивачем становить 3654 грн. (2733,29 грн.+920.71 грн.). Оскільки позов задоволено в повному обсязі і солідарне стягнення судового збору положеннями ст. 88 ЦПК України не передбачено, то суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача по 1218 грн. судового збору з кожного.

Виходячи з того, що при ухвалені рішенні на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню 404917,70 грн., то суд вважає за необхідне достягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору (4049,17 грн. - 3654 грн.=395,17 грн.). з відповідачів на користь держави Україна по 131,72 грн. (395,17 грн./3=131 грн. 72 коп.) з кожного

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 169, 212-215, 209 ч.3, 218, 224-228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1, і/к № НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, і/к № НОМЕР_2, ОСОБА_5,

і/к № НОМЕР_3, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № 3111 МФО № 305299, заборгованість по кредитному договору № DNV0GA від 22.04.2008 року на загальну суму 18815,88 доларів США, що складає 404917,70 грн. і яка складається з:

- 15068,20 доларів США (324267,66 грн.) - заборгованість за кредитом;

- 2315,93 доларів США (49838, 81 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 58,04 доларів США (1249, 02 грн.) - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 466,65 доларів США (10042,30 грн.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 895,44 доларів США (19269,86 грн.) - штраф (процентна складова);

- 11,62 долари США (250 грн.) - штраф (фіксована частина)

Стягнути з ОСОБА_1, і/к № НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1218 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, і/к № НОМЕР_2, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК судовий збір в сумі 1218 грн.

Стягнути з ОСОБА_5. і/к № НОМЕР_3, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1218 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, і/к № НОМЕР_1, на користь держави Україна судовий збір в сумі 131 грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, і/к № НОМЕР_2, на користь держави Україна судовий збір в сумі 131 грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_5. і/к № НОМЕР_3, на користь держави Україна судовий збір в сумі 131 грн. 72 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Вільногірського міського суду І.А.Ілюшик