Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 233/1801/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Чернецький В.А.
Провадження № 22-ц/778/3863/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на ухвалу судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», посилаючись на безпідставність висновку суду про наявність спору, просить скасувати ухвалу судді та направити справу на новий розгляд.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При вирішенні питання про відкриття наказного провадження суддя, перевіривши подані заявником документи, дійшов висновку про наявність спору, оскільки договір про надання комунальних послуг відсутній, а інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг заявником не надано, про що вказав у мотивувальній частині ухвали, якою відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Судова колегія вважає, що висновок суду є правильним.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу заявником надана лише виписка із особового рахунку, відповідно якої заборгованість за комунальні послуги становить за період з 01.12.2012 року по 01.10.2014 року (а.с.4).

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя врахував вказані роз'яснення, а тому правомірно відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки вбачається спір про право, який може бути вирішений в порядку позовного провадження.

Доводи апелянта про те, що суддя дійшов помилкового висновку про наявність спору про право у разі відсутності письмового договору є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Суддею відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу та роз'яснено, що заявник має право звернутися до суду для вирішення спору в порядку позовного провадження. Суддя не досліджував надані заявником докази та не робив висновок про відсутність підстав для стягнення заборгованості за комунальні послуги за відсутності укладеного договору. За відсутності укладеного договору вирішення зазначеного спору можливе лише в порядку позовного провадження, де при розгляді спору в судовому засіданні можливо перевірити надання комунальних послуг, їх отримання, а також правильність і безспірність розрахунків та застосування тарифів на відповідні послуги.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування ухвали та постановлення нової ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відхилити.

Ухвалу судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: