У Х В А Л А

9 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кремюст» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до філії 17 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кремюст», треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк «Укрсоцбанк», Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, ОСОБА_5, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та протоколу їх проведення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2014 року позов задоволено: визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) від 11 лютого 2014 року, результати яких оформлені протоколом про проведення прилюдних торгів від 11 лютого 2014 року № 1713148-1, вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 3 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів задоволено, визнано недійсним протокол про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна від 11 лютого 2014 року № 1713148-1.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2014 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 3 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року касаційну скаргу ТОВ «Кремюст» відхилено, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2014 року, додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 3 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року залишено без змін.

До Верховного Суду України звернулось ТОВ «Кремюст» із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 33, 41 ‒ 49 Закону України «Про іпотеку», статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 1.4, 4.12 і 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 листопада 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Для прикладу заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 і 25 червня 2014 року та постанову Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України однією з підстав для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, встановивши проведення прилюдних торгів в межах процедури реалізації майна на виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, дійшов висновку, що до спірних правовідносин застосовуються норми права, що регулюють правовідносини з реалізації предмета іпотеки, а саме Закон України «Про іпотеку». Визнаючи недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна та протокол про їх проведення, суд виходив з того, що прилюдні торги проведено з порушенням частини п'ятої статті 45 Закону України «Про іпотеку» і пунктів 4.12, 4.14 Тимчасового положення, зокрема торги проведені в приміщенні, яке технічно не відповідало меті заходу, під час торгів протокол не вівся, а складено його було пізніше в приміщенні державної виконавчої служби без присутності учасників торгів, в змісті протоколу не відображена пропозиція ОСОБА_4

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 та 25 червня 2014 року судом касаційної інстанції встановлено, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна проводилися на виконання судових рішень про стягнення з боржників кредитної заборгованості й за відсутності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому до спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України «Про іпотеку», в тому числі і частина третя статті 45 цього Закону про достатність наявності одного учасника торгів.

Порівняння судових рішень, наданих заявником як приклад неоднакового застосування норм матеріального права, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Постанова Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року, прийнята за результатами розгляду заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення суду касаційної інстанції з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, не є судовим рішенням суду касаційної інстанції, тому не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ТОВ «Кремюст» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до філії 17 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кремюст», треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк «Укрсоцбанк», Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, ОСОБА_5, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та протоколу їх проведення за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кремюст» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема