Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

29 січня 2015 року м. Дніпропетровськ Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Консоль ЛТД" про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ фірми "Консоль ЛТД" про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва - частину житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями незавершеного будівництва - однокімнатної квартири, будівельний номер №14 в осях А-В:3-5, на 4-му поверсі, загальною проектною площею 63,25 м.кв, за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 травня 2007р. ним з ТОВ фірма "Консоль ЛТД" укладено договір №1704/392-1(р) про пайову участь в фінансуванні будівництва житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями "Статус" в районі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у м. Дніпропетровську. Відповідно до умов договору він сплатив в якості паю поетапно 83 500 доларів США у період з 24 травня 2007р. по 15 липня 2008р. Довідкою ТОВ фірма "Консоль ЛТД" підтверджується внесення позивачем пайового внеску у повному обсязі - в сумі 419 246,73 грн. Отже, він умови договору виконав.

Будівництво об'єкта здійснюється на підставі рішення сесії Дніпропетровської міської ради № 84-3 від 30 серпня 2006р. "Про погодження місця розташування житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями в районі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 18 червня 2008р., дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області на початок будівельних робіт №246/01-08 від 18 серпня 2009р., затвердженої проектної документації. Розпорядженням міського голови м. Дніпропетровська від 15 серпня 2012р. №279 об'єкту присвоєно адресу: АДРЕСА_1.

Згідно із п.п. 3.4 та 3.5 договору термін закінчення будівництва - IV квартал 2007 року, а введення в експлуатацію - III квартал 2009 року. Але станом на сьогоднішній день будівництво об'єкту зупинене, жодних будівельних робіт не здійснюється.

20 січнчя 2013р. позивачем надіслано на адресу відповідача заяву про вжиття заходів досудового врегулювання спору, яка ним отримана 23 січня 2013р., але відповіді не надано.

Згідно із п. 3.8 договору за умови виконання зобов'язання, зазначеного в п.3.1 договору пайовик повністю набуває право на пайову участь в будівництві, а фірма втрачає право розпоряджатися часткою пайовика, інакше як в інтересах та за згодою пайовика.

Посилається на ч. 3 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Зазначає, що в розумінні Закону України "Про інвестиційну діяльність" позивач є інвестором у будівництві об'єкту, і відповідно до ч. 6 ст. 7 вказаного закону має право володіти, користуватися та розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Вважає, що наявні всі підстави для захисту порушеного права в судовому порядку шляхом визнання права власності на результат інвестицій - об'єкт незавершеного будівництва. Тому просить позов задовольнити.

Позивача в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

За згодою позивача, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та його представника - за наявними доказами і прийняти заочне рішення.

Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 24 травня 2007р. ОСОБА_1 з ТОВ фірма "Консоль ЛТД" укладено договір №1704/392-1(р) про пайову участь в фінансуванні будівництва житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями "Статус" в районі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у м. Дніпропетровську /а.с. 10 -13/. Предметом договору є сумісна діяльність учасників (пайщиків та ТОВ фірма "Консоль ЛТД") у досягненні мети - будівництво першої черги будівельного комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями по АДРЕСА_2 у м. Дніпропетровську, для чого фірма зобов'язується вести усі справи від імені пайщиків, у т.ч. укладати договори із третіми особами, пов'язані із виконанням будівельних робіт.

Відповідно до умов п. 3.1. договору позивач сплатив поетапно повністю пайовий внесок в сумі 83 500 доларів США (еквівалентно 419 246,73 грн.) у період з 24 травня 2007р. по 15 липня 2008р., що підтверджується довідкою ТОВ фірма "Консоль ЛТД" від 29 серпня 2008р. /а.с. 14/. Пунктом 3.9. договору передбачено, що достатніми підставами для підтвердження права на пайову участь у будівництві об'єкту позивачем є цей договір та документи (платіжні доручення та ін.), які підтверджують внесення паю в повному обсязі в межах строку, зазначеному в цьому договорі.

Згідно із п.п. 3.4 та 3.5 договору термін закінчення будівництва - IV квартал 2007 року, а введення в експлуатацію - III квартал 2009 року. Станом на сьогоднішній день будівництво об'єкту зупинене, жодних будівельних робіт не здійснюється.

Слід зазначити, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2013р. визнано право власності держави в особі Прокуратури Дніпропетровської області на частину об'єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську - житловий комплекс з адміністративними та комерційними приміщеннями, який складається з літ. А. (І черга) цокольний поверх секції № 1 площею 908,9 кв.м та секції № 2 площею 358,0 кв.м), паркінг площею 1 528,2 кв.м, приямки а-а5 площею 20,4 кв.м, а6 площею 13,3 кв.м, а7 площею 4,8 кв.м, а8 площею 4,8 кв.м, всього загальною площею 2 83,8,4 кв.м (а.с. 25 - 30).

Суд звертає увагу позивача на те, що будівництво об'єкта здійснювалося на підставі рішення сесії Дніпропетровської міської ради № 84-3 від 30 серпня 2006р. "Про погодження Прокуратурі Дніпропетровської області місця розташування житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями в районі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, яким надано згоду на місце розташування житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями, на розробку проектної документації /а.с. 17, 18/.

Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 18 червня 2008р. належить також прокуратурі Дніпропетровської області /а.с. 21, 22/.

Дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області на початок будівельних робіт №246/01-08 від 18 серпня 2009р., затвердженої проектної документації видано також Прокуратурі Дніпропетровської області /а.с. 23/.

Отже, вказані документи надавалися не позивачу, а Прокуратурі Дніпропетровської області, за якою визнано право власності на частину незавершеного будівництва (1-й поверх).

Позивач просить визнати право власності на об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться на 4-му поверсі.

В розумінні ч. 6 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" позивач є інвестором у будівництві об'єкту, тому має право володіти, користуватися та розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій. Так, згідно із п. 3.8 договору за умови виконання зобов'язання, зазначеного в п.3.1 договору пайовик повністю набуває право на пайову участь в будівництві, а фірма втрачає право розпоряджатися часткою пайовика, інакше як в інтересах та за згодою пайовика.

Відповідно до п. 3.10. договору доля пайщика є прийнятою ним після підписання акту про виконання договору з фірмою у строк. Згідно із п. 3.11. договору при відмові від підписання даного акту фірма протягом місяця із дня введення об'єкта в експлуатацію призупиняє свої дії по оформленню права власності пайщика на долю пайщика в об'єкті.

Умовами п. 9.2. договору передбачено, що об'єкт вважається переданим в експлуатацію по закінченню останньої черги будівництва.

Таким чином, позивач виконав умови договору про інвестування у житлове будівництво, а тому може набути майнові права на об'єкт інвестування, за умови підписання акта про виконання договору та оформлення права власності пайщика на долю пайщика в об'єкті, але не на сам об'єкт незавершеного будівництва.

Щодо вимог про визнання права власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва, суд зазначає, що згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1.07.2004р. з відповідними змінами, державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Відповідно до п.п. 82, 83 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868, у разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво.

Для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Як вказує сам позивач на сьогоднішній день будівництво об'єкту зупинене, жодних будівельних робіт не здійснюється. Доказів того, що даний об'єкт має статус незавершеного будівництва не надано.

За умовами договору, відповідальність за завершення будівництва, введення в експлуатацію, оформлення права власності пайщиків на долю пайщика несе замовник - ТОВ фірма "Консоль ДТД". За умовами ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник будівельних робіт - ТОВ "Консоль ЛТД", оскільки умовами договору передбачений його обов'язок укладати та виконувати договори, пов'язані із будівництвом об'єкту.

З урахуванням приписів ст. 876 ЦК України, п.п. 82, 83 вищевказаного Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, умов договору про пайову участь у будівництві, реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва здійснює заінтересована особа або особа, яка здійснює його будівництво, а не позивач.

В свою чергу, позивач після набуття об'єктом статусу незавершеного будівництва, може претендувати на право власності на частину в об'єкті незавершеного будівництва, за умови наявності у нього документу, що підтверджує право на долю пайщика.

Позивач не надав документ, що підтверджує його право власності на долю пайщика в даному об'єкті, також не надав дозвіл на виконання будівельних робіт (на весь об'єкт чи частину щодо якої позивач просить визнати право власності).

З умов договору вбачається, що оформлення права власності на інвестоване житлове приміщення пов'язане з введенням будинку в експлуатацію, тому право власності на об'єкт незавершеного будівництва на даний час та за цих обставин виникнути не може. Зазначені обставини унеможливлюють визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач вважає, що його право власності не визнається ТОВ фірма "Консоль ЛТД". Разом із тим, з листа позивача, адресованого директору ТОВ фірма "Консоль ЛТД" від 20.01.2013 вбачається, що він просить надати йому рівноцінну квартиру у збудованому будинку у АРК (Феодосії), оскільки спірний об'єкт не добудовано.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що право на звернення до суду за захистом мають виключно всі особи, які вважають, що їх охоронювані законом права, свобод чи інтереси порушені, обравши при цьому спосіб захисту свого права у відповідності до вимог процесуального та матеріального закону.

Однак, із установлених судом обставин справи вбачається, що позивач передчасно звернувся до суду, так як між сторонами наразі відсутній спір як про право на долю у будівництві, так і про право власності. Тому вважати, що право позивача будь-ким порушено, оспорюється чи не визнано, підстав не вбачається. Відсутність у позивача порушеного права виключає предмет судового захисту та відмову в задоволенні позову.

У разі відмови у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Консоль ЛТД" про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва: частину житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями незавершеного будівництва - однокімнатної квартири, будівельний номер №14 в осях А-В:3-5, на 4-му поверсі, загальною проектною площею 63,25 м.кв, за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.О. Демидова