Провадження №2/329/1086/2015
Справа № 329/533/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

18 листопада 2015 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі - Синяк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 20.09.2011 р. між сторонами укладено договір № б/н згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.07.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3597,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1620,00 заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 360,89 грн. - штраф (процентна складова), всього 8078,61 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. За згоди представника позивача суд ухвалює по справі заочне рішення.

За положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

20.09.2011 р. між сторонами укладено договір № б/н згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-32)

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.07.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3597,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1620,00 заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 360,89 грн. - штраф (процентна складова), всього 8078,61 грн. (а.с.5-6).

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідносин є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом.

Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення 1620грн заборгованості по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафів, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (500,00 грн. штраф (фіксована частина), 360грн 89коп. штраф (процентна складова)), суд приходить до наступного.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, поданий позов підтримав, вважає, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні.

З поданого суду позову та розрахунку суми заборгованості вбачається, що заявлено вимогу про стягнення пені і комісії одночасно, однією сумою 1620грн, яку не розмежовано, що унеможливлює перевірку судом правильності обрахунку такої суми заборгованості, хоча пеня та комісія мають різну правову природу. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення штрафів на підставі п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до статті 549 Кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки пеня і штраф є одним видом відповідальності - неустойкою, то є неможливим притягувати суб'єктів цивільних правовідносин до сплати штрафу й пені одночасно за одне й те саме правопорушення, оскільки буде порушено конституційний принцип, закріплений в ст. 61 Конституції України.

Відповідна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду України 6-2003цс15 від 21.10.2015р.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач заявив до стягнення 1620грн пені і комісії одночасно, однією сумою, яку не розмежовано, той факт, що його право на отримання комісії по обслуговуванню банківської картки передбачено умовами укладеного між сторонами договору, виходячи з вимог закону щодо розумності та справедливості, суд вважає за потрібне відмовити у позові в частині стягнення з відповідача штрафів, відповідно до умов п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню та комісію однією, не розмежованою ним сумою.

Разом з тим суд враховує, що, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р., на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету міністрів України № 1085-р від 07.11.2014р. « Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Кіровське включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З наданого суду розрахунку суми заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору 30.11.2011 року, сума пені та комісії, яку позивач просить стягнути станом на 31.07.2015р., складає 1620грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині стягнення пені за період з 30.11.2011 по 14.04.2014р.р., в сумі 870грн.

Клопотання про застосування строків позовної давності суду не заявлялося.

В задоволенні решти позову слід відмовити.

Судові витрати розподілити за положеннями ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213-215,224 ЦПК України, ст.ст. 15,16,525, 526, 530, 543, 546, 548, 549, 626, 627, 1046, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ), яке знаходиться за адресою: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ), заборгованість по кредитному договору на загальну суму 6467 гривень 72 копійки, судовий збір у розмірі 1218 гривень, всього 7 685 (сім тисяч шістсот вісімдесят пять) гривень 72 копійки.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.О. Покопцева