АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/5453/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Фролова І.В.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.

за участю секретаря - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни) на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 листопада 2014 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення банківського вкладу.

У мотивування вимог посилався на те, що 04.06.2014 року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» №804047/2014 (в національній валюті), предметом якого є розміщення в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності Подвійний дохід» в національній валюті на строк 1 (один місяць) з дня укладення Договору з щомісячною виплатою процентів.

Цього ж дня він розмістив у Банку строковий вклад на умовах депозиту в сумі 200 000 грн із сплатою 25 % річних на вклад.

Згідно Договору дата вимоги Вкладником вкладу 04.07.2014 року.

Відповідно до Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ ««ВіЕйБі Банк» у випадку не витребування в Дату вимоги Вкладником відповідного вкладу та за відсутності заперечень з боку Банку, що підтверджується діючим на дату закінчення строку дії вкладу розміщення відповідного Вкладу для договору вважається автоматично пролонгованою з цієї дати.

05.09.2014 року він подав Банку заяву про відмову від подальшої пролонгації договору, в зв'язку з чим між ними було укладеного додатковий договір №1 до договору №804047/2014 від 05.10.2014 року, відповідно до якого призупинено всі умови щодо автоматичної пролонгації вкладу.

Перша дата вимоги вкладу є останнім днем розміщення вкладу і при її настанні до відносин сторін застосовується відповідні положення Договору, тому дата вимоги вкладу є 04.10.2014 року.

Станом на 01.10.2014 року по 06.10.2014 року активний залишок коштів на рахунку становить 209254,23 грн.

Він звертався до Банку з заявою про повернення йому коштів, однак Банк добровільно зобов'язання свої не виконав, тому просив суд стягнути з Банку банківський вклад та нараховані НОМЕР_1 в сумі 209254,23 грн, пеню у розмірі 0,01% річних за кожен день прострочення платежу, 3% річних та інфляційні втрати.

23.12.2014 року він подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 21.11.2014 року відповідач повернув йому вклад у розмірі 78000 грн., а тому залишок вкладу становить 131352,22 грн. Надав розрахунок обчислення 3% річних за період прострочення виконання зобов'язання, що становить 891,39 грн. та суми інфляційних втрат в розмірі 5816,15 грн.

Також просив стягнути витрати, понесені ним для поїздок до м. Києва, в розмірі 407,76 грн, та моральну шкоду, яку оцінив у 20000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення банківського вкладу задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_5 банківський вклад та нараховані НОМЕР_1 за договором банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід" №804047/2014 від 04 червня 2014 року в сумі 131352,22 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_4 3 % річних за період прострочення виконання зобов'язання у розмірі 891,39 грн. та інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов'язання у сумі 5816,15 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2499,30 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права; порушення норм процесуального права.

Вказує, що з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Банк виплатив позивачу всю суму коштів банківського вкладу, а отже, виконав зобов'язання відповідно до умов договору.

Окрім того, позивач своїм підписом підтвердив, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені у Договорі та правилах, зокрема, п. 9.1.1 Правил встановлює істотну умову, що позивач, як клієнт, повідомлений про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами Банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються.

Також позивач в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення з Банку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три НОМЕР_1 річних від простроченої суми, не надав жодного належного доказу (довідки Держкомстату про індекс інфляції за відповідний період, розрахунок 3% процентів річних із зазначенням суми і дати прострочення грошових зобов'язань).

У апеляційній скарзі посилається також на п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, направив суду заяву з проханням справу розглянути в йог відсутність.

Відповідач також повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі повідомлення направлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (а.с.94).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" укладено Договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» № 804047/2014 (а.с.4).

Умовами Договору банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» № 804047/2014 від 04.06.2014 року передбачено, що:

- предметом Договору є розміщення Вкладником у Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності подвійний дохід» в національній валюті України на строк 1 місяць з дня укладення Договору з щомісячною виплатою процентів (п. 1.1 розділу 1);

- Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» №2092, код Банку 380537, надалі - Рахунок-кореспондент. На цей Рахунок-кореспондент Банк перераховує нараховані НОМЕР_1 за збереження Вкладу та може бути перерахований Вклад та нараховані, але не отримані вчасно Вкладником НОМЕР_1 за цим вкладом по закінченню строку його дії. Нараховані НОМЕР_1 за збереження Вкладу Вкладник отримує через касу Банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінченні кожного розрахункового місяця від дати укладення Договору (п. 1.2 Розділу 1);

- сума Початкового Вкладу - 200000 грн (п. 1.4 розділу 1);

- виплата процентів, нарахованих на Вклад з ставкою 25% річних, здійснюється згідно з умовами Договору та правил (п. 1.5 розділу 1);

- дата вимоги Вкладником Вкладу - 04 липня 2014 року. Дата вимоги Вкладником пролонгованого Вкладу - дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення Договору (п. 1.7 розділу 1).

Відповідно до платіжного доручення №128494 від 04 червня 2014 року відповідач прийняв на депозит від позивача 200000 грн (а.с. 7).

05 вересня 2014 року ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклав додатковий договір №1, згідно якого Вкладник відмовився від можливості автоматичної пролонгації Вкладу (а.с. 8).

18 вересня 2014 року позивач подав заяву до Банку про повернення банківського вкладу та нарахованих процентів (а.с. 10).

Відповідно до положень ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та НОМЕР_1 на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Таким чином, апеляційна інстанція погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу депозитний внесок та нараховані НОМЕР_1 у розмірі на загальну суму 131352,22 грн, оскільки видача коштів за розпорядженням клієнта є обов'язком банку, встановленим ЦК України та умовами Договору.

Посилання апелянта на те, що ним виплачені кошти, не можуть бути взяті до уваги, оскільки на день постановлення рішення судом першої інстанції Банк зобов'язання свої не виконав.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача, що позивач в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення з Банку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три НОМЕР_1 річних від простроченої суми, не надав жодного належного доказу (довідки Держкомстату про індекс інфляції за відповідний період, розрахунок 3% процентів річних із зазначенням суми і дати прострочення грошових зобов'язань).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три НОМЕР_1 річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляд цивільних і кримінальних справ в п. 18 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три НОМЕР_1 річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Таким чином, норма ст.625 ЦК України про стягнення трьох відсотків річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання не є фінансовою ( економічною) санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації ( плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому 3 % річних та індекс інфляції нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним ( чи звільнення його від сплати) неустойки ( пені) за порушення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про уточнення та доповнення позовних вимог позивач надає власний розрахунок 3% річних за період прострочення виконання зобов'язання (а.с. 31).

Щодо відсутності довідки Держкомстату про індекс інфляції за відповідний період, то такі посилання відповідача не можуть братися до уваги, оскільки індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті «Урядовий кур'єр» та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України, тобто є загальнодоступною (лист Верховного суду України від 01.07.2014 року «аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві»).

Апелянт не надав своїх розрахунків, не спростував розміру визначених судом сум.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат позивача внаслідок невиконання банком своїх зобов'язань з повернення суми банківського вкладу з нарахованими відсотками за весь період прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання є правильним і ґрунтується на вимогах закону.

Вірного висновку дійшов суд першої інстанції, що посилання відповідача на п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може прийматись судом до уваги з огляду на ту обставину, що позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду 04 листопада 2014 року, а тимчасова адміністрація була запроваджена та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 21 листопада 2014 року, тобто до запровадження у Банку тимчасової адміністрації.

З огляду на зазначене, положення п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на спірні правовідносини.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а тому є таким, що набрало законної сили.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни) відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: