Справа № 465/3816/15 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/6561/15 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и л а:

10 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Київський страховий дім», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 05.04.2015 року з вини ОСОБА_4 відбулася ДТП, внаслідок якої було завдано технічних ушкоджень його автомобілю. Даний факт стверджено постановою суду. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 80 169,59 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім». Строк дії страхового полісу до 15.03.2016 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду 50 000 грн. Розмір франшизи 500 грн. Відповідач ОСОБА_4 не сплатив вказану суму франшизи у відповідності до діючого страхового законодавства, як винуватець ДТП, а тому вказана сума підлягає стягненню з нього. Згідно наказу ПрАТ «Київський страховий дім» про виплату страхового відшкодування розмір виплати становить 33 840,11 грн., однак такою не покриваються витрати на ремонт автомобіля. Звіт про оцінку автомобіля, наданий експертом, згідно якого відновлювальний ремонт автомобіля дорівнюватиме його ринковій ціні вважає хибним та завищеним, що підтверджено відповідним розрахунком. Просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» суму завданих матеріальних збитків, що складає 15 659,89 грн. та 1 450 грн. вартості проведеної на його замовлення експертизи. Крім цього зазначає, що внаслідок ДТП та її наслідків йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 7000 грн. та яку просив відшкодувати за рахунок відповідачів, а також покласти на них судові витрати.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 15 659,89 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 1 450 грн. витрат за проведення експертизи.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 7000 грн. компенсації моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 500 грн. франшизи.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 121,80 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121,80 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржило ПрАТ «Київський страховий дім», вважає його частково незаконним, необґрунтованим і таким, що не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач звернувся до нього із заявою про виплату страхового відшкодування 23 квітня 2015 року, а вже 10 червня 2015 року він звернувся до суду з позовом про стягнення з нього матеріальної шкоди, тобто до закінчення строку встановленого для виплати страховиком страхового відшкодування, визначеного у ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Звертає увагу на те, що воно визнає позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме у розмірі 15 659,89 грн. Вважає вимоги позивача щодо стягнення витрат пов'язаних з проведенням експертизи у розмірі 1 450 грн. безпідставними та необґрунтованими, оскільки ним було виконано вимоги вищезазначеного закону, зокрема направлено свого представника для огляду транспортного засобу позивача з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Не погоджується також із стягненням з нього моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував здійснення позивачем витрат на лікування. Крім цього, згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Тобто моральна шкода у розмірі 5 відсотків має обраховуватись саме від розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, а не з підстав, на які посилається позивач у розмірі 7000 грн. Також суд відхилив його клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу без участі його представника, чим позбавив його можливості подати докази та заперечення. Просить змінити рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року, а саме:

«Позов задовольнити частково. Стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 15 659,89 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «Київський страховий дім» - відмовити. Стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам». В інших частинах рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року - залишити без змін.

Інші учасники цивільного процесу повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень, в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Однак зазначеним вимогам закону дане рішення частково не відповідає.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 витрат за проведення експертизи в сумі 1 450,00 грн. та 7000 грн. компенсації моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2015 року, 05.04.2015 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Рено Дастер» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі Лансер», д.н.з. НОМЕР_3, чим завдав автомобілям технічних ушкоджень. Даною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль марки «Мітсубісі Лансер» д.н.з. НОМЕР_3 належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності.

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1641730 вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім». Строк дії страхового полісу з 16.03.2015 року до 15.03.2016 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду 50 000 грн. Розмір франшизи 500 грн.

Згідно наказу заступника голови правління Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» № 712-2299/1/1 позивачу здійснено виплату страхового відшкодування для відновлювального ремонту його пошкодженого автомобіля, яка становить 33840,11 грн.

Згідно звіту про оцінку автомобіля марки «Мітсубіші Лансер» д.н.з НОМЕР_3 № 15, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 161 413,03 грн., вказана сума відповідає ринковій вартості даного автомобіля.

Даний висновок надано експертом на підставі довідки спеціаліста № 141 стосовно ринкової вартості деталей, вузлів та агрегатів транспортного засобу «Мутсубіші Лансер» д.н.з. НОМЕР_3 на замовлення ПрАТ «СК»Київський страховий дім» та виданий ТзОВ «Сальватор».

При цьому згідно Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу № Ю-01387, наданого на замовлення ОСОБА_2, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мітсубіші Лансер» д.н.з. НОМЕР_3 з урахуванням зносу становить 80 169,59 грн. Ринкова вартість автомобіля становить 159 925,19 грн. До такого додано Акт огляду колісного транспортного засобу (КТЗ).

Вартість проведеного дослідження становить 450 грн., що стверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 (а.с. 32).

Задовольняючи позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що джерелом заподіяння позивачу моральної шкоди є дії відповідача ПрАТ «Київський страховий дім», які полягали у несвоєчасному та неналежному виконанню товариством своїх страхових зобов'язань, внаслідок чого позивач зазнав душевних страждань та переживань, необхідністю вживати додаткових заходів для доведення належного йому страхового відшкодування та доказування неналежності звіту про оцінку автомобіля № 941/15, внаслідок чого порушився і його звичний ритм життя.

Відповідно дост. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на відшкодування моральної шкоди зазначив, що внаслідок ДТП він переніс стрес, погіршився стан його здоров'я, загострились хронічні хвороби, відсутність транспортного засобу ускладнює процес відвідування ним родичів в Сколівському районі, а через неотриманням від страхової компанії відшкодування в повній сумі не може розпочати ремонт свого автомобіля.

НормамиЗакону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що страховик сплачує моральну шкоду лише в разі заподіяння її життю чи здоров'ю потерпілого.

Страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст. 26-1 Закону № 1961-VI).

Розмір моральної шкоди не входить в складові поняття шкоди, заподіяної майну, яке закріплено в ст. 28 Закону № 1961-VI.

Як вбачається із встановлених по справі обставин, під час скоєного ДТП, ОСОБА_2 не отримав травми, які спричинили ушкодження його здоров'я. В результаті ДТП шкода була завдана лише його майну - автомобілю.

Слід зазначити, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди внаслідок неотриманням від страхової компанії ним відшкодування в повній сумі.

Окрім тогост. 1167 ЦК України не може бути застосована до правовідносин, які витікають із договорів.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до переконання, що у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити, тому оскаржуване рішення в частині задоволення позову про стягнення моральної шкоди слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем в обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «Київський страховий дім» представленоЗвіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу № Ю-01387 від 09 квітня 2015 року.

Вартість проведеного дослідження в сумі 450 грн. сплачено ОСОБА_2, що стверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 (а.с. 32).

Враховуючи, що вимога позивача щодо стягнення страхового відшкодування судом першої інстанції задоволена в повній сумі, відповідач рішення суду в цій частині не оспорює,колегія приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на проведення експертного дослідження необхідно задовольнити в сумі 450,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 витрат за проведення експертизи в сумі 1450,00 грн. та стягнення 7000 грн. компенсації моральної шкоди, як таке, що ухвалене при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» в користь ОСОБА_2 450,00 грн. понесених витрат за проведення експертизи. В позові ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року в частинах: повного задоволення позову; стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 1450 грн. витрат за проведення експертизи; стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 7000 грн. компенсації моральної шкоди - скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» в користь ОСОБА_2 450,00 грн. понесених витрат за проведення експертизи.

В позові ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Копняк С.М.