Справа № 640/2851/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Пархоменко О.Г., Мельник С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання недійсним правочину та визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку 26.11.2014 р. уточнив та просить суд визнати недійсним договір від 19.05.2008 р. дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 Просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 106,8 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами: сараї літ.«Д», «З», гараж літ. «Е», погріб літ. «В1», літня кухня літ. «І», навіс літ. «Ж», відкрита веранда літ. «а3», ґанок літ. «а4», підпірна стіна літ. «К», колодязь №5, водопровід №6, свердловина №7, огорожі № 2-4, вимощення № 8, 9, які розташовано за адресою: м. Харків вул. Квітуча, будинок №91-А. Також просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 55/100 часток вищезазначеного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 25.08.2000 р. він та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сімєю та вели спільне господарство, а 24.01.2003 р. зареєстрували шлюб. 25.12.2012 р. шлюб було розірвано. Весь цей час вони разом проживали в домоволодінні за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, право власності яке було зареєстровано за ОСОБА_2 08.07.1993 р. на підставі договору безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 23.07.1992 р. та акту прийняття будинку в експлуатацію від 27.04.1993 р. Коли позивач та відповідачка ОСОБА_2 стали проживати однією сім'єю, тобто з 25.08.2000 р., на території домоволодіння знаходились житловий будинок літ. «А-1» 1962/1992 р. побудови із шлакобетону обкладений червоною цеглою з прибудовою літ. «а2» 1992 р. побудови з червоної цегли, загальною площею 67,5 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м.; погріб із шлакобетону 1965 р. побудови літ. «В1»; дерев'яний сарай літ. «В» 1965 р. побудови; дерев'яний туалет літ. «Г» 1972 р. побудови; трубчатий колодязь № 5; вимощення І; свердловина № 6; дерев'яна огорожа. Всі ці будівлі знаходилися в незадовільному стані, потребували реконструкції, капітального ремонту та добудови. Так, житловий будинок був побудований на схилі, на фундаменті із цегли висотою 40 см., що не забезпечувало його стійкості, тому будинок почав просідати та давати тріщини. Коробки вхідних дверей та вікна будинку не були обшиті наличниками, тому від дії атмосферних опадів перекосились, потріскались та стали гнити. Фронтон даху не був підшитий, що давало можливість проникати до приміщення на горище волозі, снігу та призводило до руйнування і протікання перекриття будинку. В дерев'яній підлозі між дошками були щілини до двох см., через які до будинку проникали гризуни, комахи, та руйнували, псували його. Кахельна плитка на кухні, в сполученій кімнаті ванної з туалетом здулась, частково повідпадала та побилась. Сходи з першого поверху на мансарду-горище знаходились в аварійному стані та не мали поручнів. Технічно не справна система опалення будинку взимку не забезпечувала належної температури в приміщеннях, тому в житлових кімнатах було холодно, а в коридорі та сполученій кімнаті ванної з туалетом взимку замерзала вода. Дерев'яні сарай літ «В», туалет літ. «Г» і огорожі згнили та знаходились в аварійному стані, були не придатні для подальшого безпечного та цільового використання. Позивач мав намір одружитися та проживати разом з ОСОБА_2 однією сім'єю, тому став приводити домоволодіння в належний стан. Разом з ними також проживав син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (на той час ОСОБА_2). Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зі своїм чоловіком та дітьми постійно проживали та до теперішнього часу проживають в 3-х кімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою економії на квартплаті та комунальних платежах. В період з жовтня по грудень 2000 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на спільні кошти та власною працею пробили свердловину №7 і провели в будинок від свердловини № 6 водопровід, встановили систему автоматизованої подачі холодної води в будинок та газову колонку для підігріву гарячої води, подачу холодної та гарячої води провели на кухню (приміщення 1-3), в ванну кімнату та туалет (приміщення 1-7). В квітні 2001 року на спільні кошти та власною працею ОСОБА_1 з ОСОБА_2 збудували нові металеві ворота №3, металеву хвіртку №4, шиферну огорожу №2. В 2002 році син ОСОБА_2 - відповідач ОСОБА_4 закінчив інститут, одружився та виїхав на ПМЖ до Німеччини, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати вдвох. 20.12.2002 р. подали заяву до відділу РАГС про реєстрацію шлюбу та 24.01.2003 р. зареєстрували шлюб. На той час ОСОБА_2 запропонувала позивачу ОСОБА_1 продати однокімнатну квартиру, що належала йому, а виручені кошти витратити на будівництво та ремонт домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А, яке за її словами стане їх спільним майном. Мотивувала свою пропозицію тим, що діти уже мають свої сім'ї, проживають окремо та самостійно, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишились вдвох, їм потрібно подбати про себе на старість та створити гідні умови для проживання. Позивач погодився з пропозицією ОСОБА_2 та за договором купівлі-продажу від 26.12.2002 р. продав свою однокімнатну квартиру, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 за 7000 доларів США, що еквівалентно 38000 грн. Крім того, в той же час позивач продав наявний у нього згідно генеральної довіреності автомобіль ВАЗ-21013 за 700 доларів США, що еквівалентно 3800 грн. На виручені кошти було куплено 09.01.2003 р. автомобіль ГАЗ-31029 «Волга» за 2000 доларів США, що еквівалентно 11000 грн. Всі інші кошти, які залишились від продажі квартири ОСОБА_1 в сумі 5700 доларів США, що еквівалентно 30800 грн., були витрачені ОСОБА_1 на будівництво та ремонт домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А. Так, за згодою та взаємною домовленістю з ОСОБА_2 на виручені від продажі квартири ОСОБА_1 кошти, власною працею та з залученням найманих працівників будівельників ОСОБА_1 побудував на території домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А в 2003 році: гараж літ. «Е», літню кухню літ. «І», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», відкриту веранду літ. «а3», ґанок літ. «а4», підпірну стіну літ. «К». В будівництві зазначених будівель ОСОБА_2 коштами та власною працею участі не приймала. На будівництво зазначених будівель та споруд ніякі інші кошти, окрім виручених ОСОБА_1 від продажі його квартири, не залучались, тому гараж літ. «Е», літня кухня літ. «І», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», відкрита веранда літ. «а», ґанок літ. «а4», підпірна стіна літ. «К» позивач вважає його особистою власністю, оскільки це майно набуте ним за час шлюбу, але на кошти, які належали йому особисто. На вказане будівництво позивач витратив особисті кошти в сумі 15000 грн. Частина особистих коштів, що залишилася від продажі квартири, в сумі 15800 грн. було витрачено на внутрішній ремонт будинку, а також на придбання меблів та побутової техніки. В 2005 р. в будинок був проведений міський телефонний зв'язок ВАТ «Укртелеком». 28.02.2005 р. позивач звільнився на пенсію з органів МВС та при звільненні отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 19593,75 грн., а також страхову суму по обов'язковому страхуванню працівників МВС в страховій компанії «Оранта» в сумі 3500 грн. За вказані кошти в 2006 році позивач провів капітальний ремонт спірного житлового будинку літ. «А-1», а саме: укріпив під будинком фундамент, під старий цегляний фундамент висотою 0,4 м. шляхом підкопу його частинами було залито залізобетонний фундамент на глибину 1 метр та розширено фундамент на 0,2 м.; видиму частину фундаменту облицював бутовим каменем, а будинок обклав білою цеглою в 1/2 цеглини; вікна та фронтон даху обшив металопластиком. Всі зазначені будівельні роботи були виконані власною працею позивача із залученням робітників будівельників та на особисті кошти ОСОБА_1, а саме: на отриману страховку та одноразову грошову допомогу. Тому позивача вважає, що створене в результаті проведених ремонтних робіт майно належить особисто ОСОБА_1 та не являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки ніякі інші кошти на ці роботи не залучались. В 2007 році на території домоволодіння особистою працею позивача та за його власні кошти було побудовано сарай літ. «З». Цей сарай було побудовано з залишків будівельних матеріалів, які використовувались під час будівництва в 2003 році та при проведенні капітального ремонту житлового будинку в 2006 році, що були придбані за особисті кошти позивача, тому позивач вважає, що вказаний сарай є його особистою власністю та не являється спільною власністю подружжя. В 2007 році на спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 територію подвір'я було вимощено тротуарною плиткою - вимощення №9 з облаштуванням трьох клумб. Також за період подружнього життя з ОСОБА_2 на спільні кошти та власною працею ними були проведені наступні роботи в житловому будинку: ремонт наявних 4 дверей та заміна на нові 4 двері; в приміщенні №1-6 стіни та стеля обшиті пластиком на підлогу положено лінолеум; в приміщенні №1-7 стеля обшита пластиком на підлогу положено лінолеум; в приміщеннях №1-2 та №1-3 стеля обшита пластиком; тимчасові східці з першого поверху на мансарду реконструйовані та встановлені поручні; в приміщенні №II стіни та стеля обшиті пластиком; замінено старе АГВ на нове; в приміщеннях 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, IV, V відремонтовано поли та наклеєні шпалери; горище на прибудові літ. «а» утеплено стекло-волокном. Також була відновлена відпала та побита кахельна плитка на кухні, ванній та туалеті, частково замінена згоріла електропроводка та проведено додаткову електропроводку в три приміщення будинку, частково перероблено систему опалення на більш ефективну та економну із встановленням кондиціонера на мансарді в результаті чого приміщення IV, V стали придатні для постійного проживання в них в любий сезон року. Крім того, на кухні були встановлені нові виготовлені за індивідуальним замовленням вбудовані меблі з заміною мийки, газової плити, витяжки, а в коридорі (приміщення 1-2) встановлено вбудовану шафу-купе. В результаті всіх вищезазначених будівельних та ремонтних робіт стан житлового будинку літ. «А-1» значно покращився, його загальна площа з 67,5 кв.м. збільшилась до 106,8 кв.м., якісні характеристики житлового будинку та його вартість збільшились в рази. Крім того, було збудовано 12 нових господарських будівель та споруд на території спірного домоволодіння, що свідчить про створення фактично нового домоволодіння з абсолютно новими якісними, кількісними та вартісними характеристиками. Таким чином, на думку позивача житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_2 станом на 25.08.2000 р., істотно збільшились в розмірі, в кількості та вартості саме в результаті особистих трудових та грошових затрат позивача по розбудові та ремонту спірного домоволодіння, яке проведено власною працею ОСОБА_1 та на його особисті кошти, а також частково в незначній мірі за спільні кошти з ОСОБА_2, тому воно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні 12.06.2013 р. ОСОБА_1 вперше почув, що в 2008 році ОСОБА_2 подарувала спірне домоволодіння своїм дітям, а 08.07.2013 р. в суді ОСОБА_1 вперше ознайомився з договором дарування від 19.05.2008 р., згідно якого ОСОБА_2 подарувала спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами своїй дочці ОСОБА_3 та синові ОСОБА_4 по 1/2 частці кожному. До 12.06.2013 р. позивач не знав про укладення цього договору дарування та не бачив його. Оскільки про порушення своїх прав, які мали місце 19.05.2008 р., позивач дізнався в судовому засіданні тільки 12.06.2013 р., вважає, що ним не пропущено строк позовної давності по захисту своїх прав. Правочин - договір дарування від 19.05.2008 р., посвідчено нотаріусом ОСОБА_5, позивач вважає таким, що був вчинений з порушенням ст.203 ЦК України, інших нормативних актів, не відповідає моральним засадам суспільства, не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, та порушує особисті права позивача, враховуюче наступне. Реєстрація права власності на ім'я ОСОБА_2 на спірне домоволодіння була проведена КП «Харківське міське БТІ» 08.07.1993 р. за №43218 на підставі договору безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 23.07.1992 р. та акту прийняття будинку з надвірними будівлями в експлуатацію від 27.04.1993 р. Згідно зазначених правовстановлюючих документів за ОСОБА_2 08.07.1993 р. було зареєстровано право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 67,5 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м., погріб літ. «В1», сарай літ. «В», туалет літ. «Г», трубчатий колодязь №5, вимощення І, огорожі. Після 1993 р. на ім'я ОСОБА_2 інші правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння не оформлялись та право власності на ім'я ОСОБА_2 не реєструвалось, враховуючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, яка проводиться на підставі правовстановлюючих документів. Станом на день вчинення правочину - договору дарування 19.05.2008 р. ОСОБА_2 не мала правовстановлюючих документів, не набувала права власності на відчужене майно, оскільки не оформлялись правовстановлюючі документи та не проводилася державна реєстрація права власності на відчужене майно, вказане в договорі дарування, а саме: на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 106,8 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м., сараї літ. «Д», «З» 2003 р. побудови, гараж літ. «Е» 2003 р. побудови, водопровід №6 1999 р. побудови, огорожі 2001 р. побудови. На день вчинення правочину - договору дарування 19.05.2008 р. ОСОБА_2 мала правовстановлюючі документи та зареєстроване за нею право власності тільки на погріб літ. «В1», трубчатий колодязь №5 та вимощення І. На все інше нерухоме майно, відчужене нею згідно договору дарування від 19.05.2008 р., правовстановлюючі документи не оформлялись, право власності не реєструвалось. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №18243863 від 26.03.2008 р. є документом, що надається власникові майна, для відчуження нерухомого майна. Цей витяг є документом, що формується з реєстру прав власності на нерухоме майно, містить недостовірні відомості стосовно нерухомого майна, що розташоване на території домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А, оскільки до витягу включене нерухоме майно, на яке правовстановлюючі документи не оформлялись та право власності на яке не реєструвалось, а саме: житловий будинок літ.«А-1» загальною площею 106,8 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м., сараї літ. «Д», «З», гараж літ. «Е», водопровід №6, огорожі. Для того щоб зазначене нерухоме майно було включене до ОСОБА_6 з реєстру прав власності на нерухоме майно для його відчуження, потрібно щоб це майно спочатку було внесене в цей реєстр. Внесення нерухомого майна до Реєстру проводиться при реєстрації права власності на підставі правовстановлюючих документів, що фактично не було проведене. Позивач вважає, наданий нотаріусу ОСОБА_6 з реєстру прав власності на нерухоме майно №18243863 від 26.03.2008 р., технічний паспорт на спірне домоволодіння, виготовлений КП «Харківське міське БТІ» від 18.03.2008 р., містять недостовірні відомості стосовно стану, кількості та років побудови будівель та споруд, що стало можливим завдяки тому, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 являються співробітниками КП «Харківське міське БТІ», які зловживаючи своїм службовим становищем, внесли та сприяли внесенню недостовірних даних в зазначені документи на підставі яких, зокрема, неправомірно і був посвідчений спірний договір дарування. Крім того, ОСОБА_2 надала нотаріусу заяву про те, що все подароване нею майно придбано в період, коли вона не перебувала в шлюбі і не проживала ні з ким однією сім'єю без укладення шлюбу та зазначене в договорі дарування майно є її особистою власністю. Позивач вважає, що ця заява не відповідає дійсності, оскільки більшу частину нерухомого майна, зазначеного в договорі дарування від 19.05.2008 р., побудовано особисто ОСОБА_1 на його власні кошти про що ОСОБА_2 добре знала та усвідомлювала, але навмисно цією заявою ввела в оману нотаріуса з метою протиправного заволодіння часткою майна, що належить позивачу. Рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Харкові ради від 06.05.2008 р. №82-5 про надання дозволу ОСОБА_2 на укладення договору дарування винесено з порушенням процедури надання такого дозволу на відчуження житла, діючих норм і правил, оскільки при його винесені не були враховані та порушені права ОСОБА_1 Позивач вважає, що при посвідченні нотаріусом ОСОБА_5 договору дарування від 19.05.2008 р. були порушені вимоги ст.55 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 38, 44, 45, 61-63 Інструкції пре порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки не було витребувано від ОСОБА_2 правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності та реєстрацію права власності на відчужуване майно, не була отримана згода другого із подружжя на відчуження майна при наявності даних, про те що воно було збудоване в період шлюбу, в результаті чого були порушені майнові права позивача. За таких обставин позивач вважає, що спірний договір дарування від 19.05.2008 р., посвідчений нотаріусом ОСОБА_5, повинен бути визнаний недійсним. Вартість частки спірного нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А, яке створене (збудоване) особисто позивачем та на його особисті кошти складає 247685,50 грн., що визначає частку позивача в розмірі 55/100, а вартість частки спірного нерухомого майна ОСОБА_2 складає 200505,50 грн., що визначає її частку в розмірі 45/100. Для захисту своїх порушених прав позивач вимушено, з вини відповідачів по справі, поніс матеріальні затрати, а саме: сплатив судовий збір, сплатив за проведення інвентаризації і виготовлення технічного паспорту, а також за проведення експертизи, тому просить стягнути судові витрати з відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали та просили позов задовольнити. Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 не визнали просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що гараж літ. «Е», веранда літ. «а3», сарай літ. «Д», підпірна стіна літ. «К» були побудовані в 2000 році за грошові кошти ОСОБА_2 до укладання шлюбу з ОСОБА_1 Всі будівельні та ремонтні роботи по домоволодінню виконані на кошти ОСОБА_2 та її дітей, які складались з заробітної плати, кредиту в банку, договору займу, доходів, отриманих від продажу овочів та квітів, вирощених власною працею. Надані позивачем квитанції на придбання будівельних матеріалів підтасовані та підроблені, оскільки квитанції, накладні, товарні чеки оплачувала ОСОБА_2, а документи ОСОБА_1 оформляв на себе та в де яких з них дописки зроблені іншим почерком. Крім того, замощення №9 було збудовано в 2008 р., літня кухня літ.«Л» збудована в 2012 р., зливна яма - в 2014 р. новими власниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідачі не погоджуються з технічним паспортом, виготовленим ТОВ «Капитель - Буд» та висновком судової будівельно-технічної експертизи №8756 від 29.10.2014 р., проведеної експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_8, оскільки технічний паспорт не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому вказані недостовірні дані про кількість побудов та рік, а експерт не правильно визначила вартість спірного житлового будинку та будівель. Вважають, спірний договір дарування не може бути визнаний недійсним на підставі зазначених у позові норма ст.ст.203, 215, 224 ЦК України, а тому вимога про визнання права власності на 1/2 частину спірного будинку з надвірними будівлями також задоволенню не підлягають, оскільки визнання права власності є наслідком недійсності договору дарування. Також подали письмову заяву про застосування строку позовної давності, оскільки про укладання спірного договору дарування позивачу ОСОБА_1 було відомо з 2008 року, коли укладався договір.

Представник третьої особи приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 ОСОБА_9 вважав, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки договір від 19.05.2008 р. дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 був посвідчений нотаріусом ОСОБА_5, яка діяла у відповідності до вимог ст.ст. 203, 215, 224, 717 ЦК України, ст.55 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради повідомлені належним чином про місце і час судового розгляду справи в судове засідання повторно не зявились, тому суд розглядає справу в їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_7, відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника третьої особи приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 23.07.1992 р. та акту прийняття будинку в експлуатацію від 27.04.1993 р., затвердженого рішенням Київського райвиконкому м. Харкова №98-4 від 27.04.1993 р., ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок літ.«А-1» 1962/1992 р. побудови, з прибудовою літ. «а2» 1992 р. побудови з червоної цегли, загальною площею 67,5 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м.; з надвірними спорудами: погріб із шлакобетону літ. «В1» 1965 р. побудови; дерев'яний сарай літ. «В» 1965 р. побудови; дерев'яний туалет літ. «Г» 1972 р. побудови; трубчатий колодязь № 5; дерев'яна огорожа; вимощення І, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А.

Доказів того, що до 2000 року в спірному будинку за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, проводились будівельно-ремонтні роботи сторони не надали.

З 25.08.2000 р. позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 стали проживати разом однією сім'єю, про що зазначив в позові ОСОБА_1 та визнано відповідачкою ОСОБА_2, яка в своїх запереченнях на позов від 20.05.2013 р. вказала, що ОСОБА_1 став проживати з нею в спірному будинку з 25.08.2000 р., хоча спільне господарство з позивачем стали вести після укладання з шлюбу (т.1 а.с.72-73), та підтверджується дослідженими судом доказами: поясненнями свідків; фотокартками (т.1 а.с.21, 22; т.2 а.с.88-90); відеозаписом від 16.03.2002 р. весілля відповідача ОСОБА_4 (т.3 а.с. 74) та фотокартками (т.3 а.с.190-208; т.2 а.с.89-90), з яких вбачається, що на фото молодожонів з батьками, батьки жениха ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.2 а.с.89); накладними та квитанціями на закупівлю будівельних матеріалів, виписаних на ім'я ОСОБА_1 з вказаною адресою доставки цих матеріалів: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А (т.2, а.с.113, 120,121).

На цей час за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А знаходились житловий будинок літ. «А-1» 1962/1992 р. побудови із шлакобетону обкладений червоною цеглою з прибудовою літ. «а2» 1992 р. побудови з червоної цегли, загальною площею 67,5 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м.; погріб із шлакобетону 1965 р. побудови літ. «В1»; дерев'яний сарай літ. «В» 1965 р. побудови; дерев'яний туалет літ. «Г» 1972 р. побудови; трубчатий колодязь №5; вимощення І; свердловина №6, дерев'яна огорожа, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1, які фактично визнала в своїх запереченнях від 20.05.2013 р. відповідачка ОСОБА_2 (т.1 а.с.72-73), даними технічного паспорту від 05.08.1992 р., актом прийняття будинку з надвірними будівлями в експлуатацію (т.2 а.с. 183-187, а.с.180-181).

Вказані будівлі, враховуючи рік побудови, потребували реконструкції та ремонту.

24.01.2003 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб та перебували у шлюбі до 25.12.2012 р., коли шлюб був розірваний (т.1 а.с.6-7).

В 2000 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти пробили свердловину №7 та провели в будинок від свердловини №6 водопровід, встановили систему автоматизованої подачі холодної води в будинок, встановили газову колонку для підігріву гарячої води, подачу холодної та гарячої води провели на кухню, в ванну кімнату та туалет, що підтверджується свідками; паспортом на електронасос «Вололей» №М0440, який був придбаний 07.12.2000 р. (т.2 а.с.81). В квітні 2001 року за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановили нові металеві ворота №3, металеву хвіртку №4, шиферну огорожу №2, будівельні матеріали на будівництво яких були куплені ОСОБА_1, що підтверджується накладною №798 та квитанцією №798 від 07.04.2001 р. на закупівлю 60 листів шиферу на суму 349,20 грн. (т.2 а.с.113), квитанцією №35 та накладною витрат №15 від 14.03.2001 р. на закупівлю 199 метрів металевого уголка, пяти металевих листів, пяти метрів швелеру на суму 1018,57 грн. (т.2 а.с.120-121).

26.12.2002 р. позивач ОСОБА_1 продав свою квартиру, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_2. (т.1 а.с.20), витративши отримані від продажу квартири кошти на будівництво та ремонт домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А, оскільки на той час проживав в спірному житловому будинку разом із відповідачкою та не мав іншого житла.

В 2003 році, після укладання шлюбу між сторонами, на території домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А були побудовані: гараж літ. «Е», літня кухня літ. «І», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», відкрита веранда літ. «а3», ґанок літ. «а», підпірна стіна літ. «К», що підтверджується локальним кошторисом від 01.03.2003 р. на вказане будівництво, згідно якому на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_10, що займався будівництвом, було проведено розрахунок вартості будівельних матеріалів та робіт, вартість яких склала 11879 грн. (т.1 а.с.23); квитанціями, накладними, товарними чеками на ім'я ОСОБА_1 на закупівлю будівельних матеріалів (т.2 а.с.114-120); відеозаписом від 16.03.2002 р. весілля ОСОБА_4 (т.3 а.с. 74) та фотокартками (т.3 а.с.190-208), з яких вбачається, що на 16.03.2002 р., коли одружувався ОСОБА_4, гараж літ. «Е», літня кухня літ. «І», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», відкрита веранда літ. «а3», ґанок літ. «а» ще не були побудовані; поясненнями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала, що зазначені будівельні матеріали згідно наданих позивачем квитанцій були закуплені та використані при будівництві в 2003 році, але вказала, що грошові кошти на закупівлю цих будівельних матеріалів ОСОБА_1 давала вона.

28.02.2005 р. ОСОБА_1 звільнився на пенсію з органів МВС, отримавши при звільненні одноразову грошову допомогу в розмірі 19593,75 грн., а також страхову суму по обов'язковому страхуванню працівників МВС в страховій компанії «Оранта» в сумі 3500 грн., що підтверджується довідкою ХМУ УМВСУ в Харківській області №3017-229 від 18.02.2014 р. (т.2 а.с.79).

Ці грошові кошти були витрачені в 2006 р. на ремонт житлового будинку літ.«А-1» за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А. Зокрема, були проведені будівельні роботи по укріпленню фундаменту під будинком, цоколь облицьовано бутовим каменем, будинок обкладено білою цеглою, вікна та фронтон даху обшито металопластиком, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, а також квитанцією (т.1 а.с.120) та довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» №10.401-186/96-10236 від 02.08.2013 р. (т.1 а.с.159), згідно яких грошові кошти в сумі 13000 грн. ОСОБА_1 зберігав на депозитному рахунку в банку до 03.04.2006 р., тобто до початку будівельних робіт по ремонту будинку в 2006 році.

Згідно п.4 висновку судової будівельно-технічної експертизи №8756 від 29.10.2014 р. вартість зазначеного будівництва в цінах 2006 року складає 19583 грн. (т.3 а.с.23), що відповідає розміру отриманої при звільненні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

В 2007 році на території спірного домоволодіння було побудовано сарай літ.«З», територію подвір'я було вимощено тротуарною плиткою - вимощення №9 згідно техпаспорту від 08.04.2014 р.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що за період подружнього життя ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в спірному житловому будинку були відремонтовані та замінені двері; в приміщенні №1-6 стіни та стеля обшиті пластиком на підлогу прокладено лінолеум; в приміщенні №1-7 стеля обшита пластиком на підлогу прокладено лінолеум; в приміщеннях №1-2 та №1-3 стеля обшита пластиком; тимчасові східці з першого поверху на мансарду реконструйовані та встановлені поручні; в приміщенні №II стіни та стеля обшиті пластиком; замінено старе АГВ на нове; в приміщеннях 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, IV, V відремонтовано поли та наклеєні шпалери; горище на прибудові літ. «а» утеплено стекло-волокном, перероблена система опалення, встановлено кондиціонер на мансарді.

Таким чином, в результаті вищезазначених будівельних та ремонтних робіт стан житлового будинку літ.«А-1» за час проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значно покращився, його загальна площа з 67,5 кв.м. збільшилась до 106,8 кв.м., якісні характеристики житлового будинку, його вартість, а також вартість всього домоволодіння збільшились, враховуючи, що були збудовані нові надвірні будівлі та споруди.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №8756 від 29.10.2014 р., проведеної експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_8 залишкова вартість заміщення житлового будинку літ.«А-1», погребу літ. «В1», колодязю №5, замощення «І» по вул. Квітуча, 91-А в м. Харкові в цінах 2014 року складає 141154 грн.

Вартість житлового будинку літ. «А-1» по вул. Квітуча, 91-А в м. Харкові збільшилась у результаті виконаних будівельних робіт, а саме: улаштування водопроводу, улаштування сантехнічного обладнання, ремонт дверних прорізів, облицювання стін та стелі пластиком та улаштування підлоги із лінолеуму в приміщенні «1-6», облицювання стелі пластиком та улаштування підлоги із лінолеуму в приміщенні «1-7», облицювання стелі пластиком в приміщеннях «1-2», «1-3», улаштування сходів з першого поверху на мансарду, облицювання стін та стелі пластиком в приміщенні «ІІ», оздоблення стін шпалерами в приміщеннях «1-2», «1-3», «1-4», «1-5», «IY», «Y», утеплення горищного приміщення прибудови літ. «а2», в цінах 2014 року, на 35334 грн. Вартість житлового будинку літ. «А-1» по вул. Квітуча, 91-А в м. Харкові збільшилась у результаті виконаних будівельних робіт, а саме: улаштування залізобетонного фундаменту, облицювання цоколя бутовим каменем та стін цеглою, облицювання пластиком віконних прорізів та даху, в цінах 2014 року, на 46607 грн.

Вартість будівельних робіт з урахуванням будівельних матеріалів, а саме: улаштування залізобетонного фундаменту, облицювання цоколя бутовим каменем та стін цеглою, облицювання пластиком віконних прорізів, які виконані господарським способом, в цінах 2006 року складає 19583 грн. Залишкова вартість заміщення: відкритої веранди літ. «а3» складає 24766 грн.; ґанку літ. «а4» складає 661 грн.; гаражу літ. «Е» складає 58232 грн.; літньої кухні літ. «І» складає 35511 грн.; сараю літ. «Д» складає 5711 грн.; підпірної стіни літ. «К» складає 7539 грн.; навісу літ. «Ж» складає 8646 грн.; сараю літ. «З» складає 12903 грн.; водопроводу №6 складає 7685 грн.; свердловини №7 складає 17045 грн.; огорожі №2 складає 18963 грн.; воріт №3 складає 4751 грн.; хвіртки №4 складає 1656 грн.; вимощення №9 складає 16470 грн. Загальна залишкова вартість заміщення відкритої веранди літ. «а3», ґанку літ. «а4», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «І», сараю літ. «Д», підпірної стіни літ. «К», навісу літ. «Ж», сараю літ. «З», водопроводу №6, свердловини №7, огорожі №2, воріт №3, хвіртки №4, вимощення №9 по вул. Квітуча № 91-А в м. Харкові в цінах 2014 року складає 220539 грн. Загальна залишкова вартість заміщення сараю літ. «З», вимощення №9 по вул. Квітуча, 91-А в м. Харкові в цінах 2007 року складає 15432 грн. (т.3 а.с.1-38).

Таким чином, залишкова вартість заміщення спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на 25.08.2000 р. в цінах 2014 р. складала 153396 грн. (141154 грн. вартість житлового будинку літ.«А-1», погребу літ. «В1», колодязю № 5, замощення + 4557 грн. вартість вимощення №8 + 7685 грн. вартість водопроводу №6).

Залишкова вартість заміщення спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на час розірвання шлюбу 25.12.2012 р. в цінах 2014 року складала 448191 грн. (153396 грн. вартість спірного житлового будинку з надвірними спорудами на 25.08.2000 р. + 294795 грн. вартість відкритої веранди літ. «а3», ґанку літ. «а4», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «І», сараїв літ. «Д», «З», навісу літ. «Ж», підпірної стіни літ. «К», свердловини №7, огорожі № 2, воріт №3, хвіртки №4, вимощення №9; збільшення вартості житлового будинку літ. «А-1» в результаті виконання будівельних робіт, а саме: улаштування водопроводу, улаштування сантехнічного обладнання, ремонт дверних прорізів, облицювання стін та стелі пластиком та улаштування підлоги із лінолеуму в приміщенні «1-6», облицювання стелі пластиком та улаштування підлоги із лінолеуму в приміщенні «1-7», облицювання стелі пластиком в приміщеннях «1-2», «1-3», улаштування сходів з першого поверху на мансарду, облицювання стін та стелі пластиком в приміщенні «ІІ», оздоблення стін шпалерами в приміщеннях «1-2», «1-3», «1-4», «1-5», «IY», «Y», утеплення горищного приміщення прибудови літ. «а2», а також улаштування залізобетонного фундаменту, облицювання цоколя бутовим каменем та стін цеглою, облицювання пластиком віконних прорізів та даху).

Таким чином, вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за час спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збільшилась на 294795 грн. 96), тобто в 2,92 рази (448191/153396).

При вирішенні справи судом не враховуються висновки судової будівельно-технічної експертизи №055, виконаної експертом ОСОБА_19 (т.4 а.с.2-31), виходячи з наступного.

При визначені вартості домоволодіння по вул. Квітучій, 91-А в м. Харкові, яка згідно висновку №055 складає 902708 грн., експертом враховується вартість двоповерхової будівлі літ. «Л», яка складає 525680 грн., тобто більше половину вартості всього домоволодіння.

В той же час при проведення експертизи не враховано, що двоповерхова будівля літ. «Л» була побудована в 2011 році відповідачкою ОСОБА_3, проти чого не заперечували в судовому засідання сторони, тому будівля літ. «Л» не є майном набутим під час шлюбу подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не відноситься до їх спільної сумісної власності та не є предметом спору.

Крім того, враховуючи, що ця будівля має два поверхи, на першому розташовано сім приміщень, на другому пять (т.2 а.с.226-231), суд вважає обєктивним висновок, зроблений при інвентаризації ТОВ «Капітель - Буд», що будівля літ. «Л-2» є недобудованим житловим будинок загальною площею 181,7 кв.м. (т.2 а.с.223-257), а не літньою кухнею, як зазначено в судовій будівельно-технічній експертизі №055, виконаній експертом ОСОБА_19

Будівництво двоповерхової будівлі літ. «Л» не завершено, будівля є самочинним будівництвом, право власності на яке особа, що здійснює самочинне будівництво, у відповідності до вимог ст.376 ЦК України не набула.

Також в експертом ОСОБА_19 не вірно вказані роки побудови будівель та споруд, а саме: ганок літ. «а4» побудовано в 2003 році, а в експертизі вказано в 2008 році; веранда літ. «а3», гараж літ. «Е», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», опорна стіна літ. «К» побудовані в 2003 році, а в експертизі вказано в 2000 році.

Роки побудови зазначених будівель та споруд встановлені в судовому засіданні та підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_11, речовими доказами, зокрема фотокартками (т.1 а.с.21, 22; т.2 а.с.88-90); відеозаписом від 16.03.2002 р. весілля ОСОБА_4 (т.3 а.с. 74) та фотокартками (т.3 а.с.190-208); накладною №798 та квитанцією №798 від 07.04.2001 р. на закупівлю 60 листів шиферу на суму 349,20 грн. (т.2 а.с.113), квитанцією №35 та накладною витрат №15 від 14.03.2001 р. на закупівлю 199 метрів металевого уголка, пяти металевих листів, пяти метрів швелеру на суму 1018,57 грн (т.2 а.с.120-121); локальним кошторисом від 01.03.2003 р. на вказане будівництво, згідно якому на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_10, який займався будівництвом, було проведено розрахунок вартості будівельних матеріалів та робіт на вказане будівництво, вартість якого складала 11879 грн. (т.1 а.с.23); квитанціями, накладними, товарними чеками на ім'я ОСОБА_1 на закупівлю будівельних матеріалів (т.2 а.с.114-120).

Рік побудови значною мірою впливає на визначення вартості будівлі та споруди, а тому вартість вищезазначених споруд в судовій будівельно-технічній експертизі №055, виконаній експертом ОСОБА_19, визначена не вірно.

Клопотання відповідачки ОСОБА_2 про виключення з числа доказів технічного паспорту на житловий будинок №91-А по вул. Квітучій, 91-А в м. Харкові, виготовлений 08.04.2014 р. ТОВ «Капітель-буд», оскільки він викликає сумніви з приводу його достовірності характеристик будинку, господарських будівель та споруд (т.2 а.с.271-273) є безпідставними, враховуючи, що інвентаризація проведена і технічний паспорт виготовлений правомочною особою - інженером з інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Капітель-буд» ОСОБА_20, який має кваліфікаційний сертифікат Серія АЕ №001897 від 26.03.2013 р., у відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 від 24.05.2001 р.

Інвентаризація та виготовлення технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-а, була проведена ТОВ «Капітель-буд» згідно ухвали суду від 20.02.2014 р. за клопотанням позивача, враховуючи його доводи про те, що є реальні підстави сумніватися в об'єктивності КП «Харківське міське БТІ», оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працівниками КП «Харківське міське БТІ», мають особисті стосунки з працівниками КП «Харківське міське БТІ», якими виготовлені технічні паспорти в 2008 р. та 2012 р., в які на думку позивача, не внесені всі будівлі та споруди, інформація про реконструкцію жилого будинку та незавершене будівництво житлового будинку (т.2 а.с.69-76, т.2 а.с.92-93).

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що будівельні та ремонті роботи в спірному будинку з надвірними будівлями та спорудами були виконані за її кошти, а не за кошти позивача ОСОБА_1, виходячи з наступного.

В обґрунтування позовних вимог що будівельні та ремонті роботи проводились за його кошти, позивач ОСОБА_1 надав суду докази, які підтверджують отримання ним значних грошових коштів та витрачення їх на придбання будівельних матеріалів, необхідний для будівництва та ремонту. А саме: 26.12.2002 р. позивач отримав грошові кошти за продаж належної йому квартири (т.1 а.с.20), 28.02.2005 р. в звязку із звільненням на пенсію з органів МВС ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 19593,75 грн., що підтверджується довідкою ХМУ ГУМВС України в Харківській області №3017-229 від 18.02.2014 р., та страхову суму по обов'язковому страхуванню працівників МВС в страховій компанії «Оранта» в сумі 3500 грн. (т.1 а.с.160, т.2 а.с.79). Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №10.401-186/96-10236 від 02.08.2013 р. (т.1 а.с.159) грошові кошти в сумі 13000 грн. ОСОБА_1 зберігав на депозитному рахунку в банку до 03.04.2006 р., тобто до початку будівельних робіт по ремонту будинку в 2006 році, вартість яких згідно висновку п.4 судової будівельно-технічної експертизи №8756 від 29.10.2014 р. в цінах 2006 року складає 19583 грн. (т.3 а.с.23). Також позивачем надано документи, що підтверджують факт придбання будівельних матеріалів, а саме: накладна №798 та квитанція №798 від 07.04.2001 р. (т.2, а.с.113), квитанція №35 та накладна витрат №15 від 14.03.2001 р., квитанція №16 від 17.07.2001 р. на закупівлю будівельних матеріалів, які виписані на ім'я ОСОБА_1 з вказаною адресою доставки цих будівельних матеріалів: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А (т.2, а.с.120,121); накладна №798 та квитанція №798 від 07.04.2001 р. на закупівлю 60 листів шиферу на суму 349,20 грн. (т.2 а.с.113), квитанція №35 та накладна витрат №15 від 14.03.2001 р. на закупівлю 199 метрів металевого уголка, пяти металевих листів, пяти метрів швелеру на суму 1018,57 грн. (т.2 а.с.120-121), локальний кошторис від 01.03.2003 р. на будівництво, згідно якого на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_10, який займався будівництвом, було проведено розрахунок вартості будівельних матеріалів та робіт на вказане будівництво, вартість якого складала 11879 грн. (т.1 а.с.23); квитанції, накладні, товарні чеки на ім'я ОСОБА_1 на закупівлю будівельних матеріалів (т.2 а.с.114-120).

Надані відповідачкою ОСОБА_2 договір займу від 11.11.1995 р. та відомості про отримання позики №76 від 27.10.1992 р., виданої Київським відділенням ощадбанку №62 в м. Харкові, в сумі 100000 руб. на 25 років для будівництва жилого будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, не підтверджують факт проведення будівельних та ремонтних робіт за кошти ОСОБА_2 та не спростовують доводи позивача ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Позику №76 від 27.10.1992 р. у Київському відділенні ощадбанку №62 в м. Харкові в сумі 100000 руб. ОСОБА_2 отримала для будівництва жилого будинку за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А. В звязку з тим, що кошти були витрачені, 11.11.1995 р. уклала договір займу. Згідно договору займу від 11.11.1995 р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_21 один мільярд сто сорок шість мільйонів купонів (10000 доларів США), які зобовязалась повернути до 11.11.1996 р. (т.1 а.с.74). Проте зі слів ОСОБА_2 гроші вона витратила, а борг 11.11.1996 р., як передбачалось договором займу, ОСОБА_21 не повернула.

Враховуючи, що до 2000 року будівельні та ремонтні роботи в спірному будинку з надвірними будівлями не проводились, надані ОСОБА_2 в якості доказів договір займу від 11.11.1995 р. та позики №76 від 27.10.1992 р. не можуть свідчити про те, що грошові кошти, отримані ОСОБА_2 за договором займу від 11.11.1995 р. та за позикою №76 від 27.10.1992 р., були витрачені на проведення будівельних та ремонтних робіт в спірному будинку з надвірними будівлями в період з 25.08.2000 р. по 25.12.2012 р.

Згідно ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Статтею 60 СК України та ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 61 СК України обєктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (ст.57 СК України). Якщо майно дружини (чоловіка) за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого із подружжя, воно в разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що передбачено ст.62 СК України.

Оскільки майно ОСОБА_2 за час спільного проживання з ОСОБА_1 істотно збільшилось у вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, а саме вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за час їх спільного проживання збільшилась на 294795 грн., з 153396 грн. до 448191 грн., тобто в 2,92 рази, суд приходить до висновку, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, у відповідності до ч.1 ст.70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що являється спільною сумісною власністю, частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Визначаючи частку кожного із подружжя спільній сумісні власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Харків вул. Квітуча, 91-А, судом враховується, що особисто відповідачці ОСОБА_2 належало спірне майно загальною вартістю 153396 грн., вартість спірного майна збільшилась на 294795 грн., тому вартість частки, що належить ОСОБА_2 складає 300793,50 грн. (153396 + 294795/2 ), а вартість частки, що належить ОСОБА_1 складає 147397,50 грн. (294795/2), а тому за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 33/100 часток спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на 67/100 часток спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1, 19.05.2008 р. ОСОБА_2 за договором дарування подарувала спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, своїй дочці ОСОБА_3 та синові ОСОБА_4 по 1/2 частці кожному (т.2 а.с.40).

Позивач наполягає, що вперше дізнався про вказаний договір дарування в судовому засіданні 12.06.2013 р. і лише 08.07.2013 р. в суді вперше ознайомився з вищезазначеним договором дарування, тому вважає, що не пропустив строк позовної давності та просить відмовити в задоволенні заяв відповідач про позовну давність.

Доводи позивача про те, що він вперше дізнався про порушення його прав, які мали місце 19.05.2008 р., тільки в судовому засіданні 12.06.2013 р., не спростовані, враховуючи, що при укладанні вищезазначеного договору дарування ОСОБА_1 присутній не був, в первісному позові від 18.02.2013 р. вказував, що спірний житловий будинок належить відповідачці ОСОБА_2, не знаючи, що його власниками з 2008 року вже є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.2-5), тому суд приходить до висновку, що порушені права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту та відмовляє відповідачам у задоволенні їх заяв про застосування позовної давності.

Договір від 19 травня 2008 року дарування житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Квітуча, 91-А, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний №2982, слід визнати недійсним, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 спірний житловий будинок належав на праві власності згідно договору безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 23.07.1992 р. та акту прийняття будинку з надвірними будівлями в експлуатацію від 27.04.1993 р., затвердженого рішенням Київського райвиконкому м. Харкова №98-4 від 27.04.1993 р.

Згідно зазначених правовстановлюючих документів за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок літ.«А-1» 1962/1992 р. побудови загальною площею 67,5 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м., погріб літ. «В1», сарай літ. «В», туалет літ. «Г», трубчатий колодязь №5, вимощення І, огорожі.

Інші правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок з надвірними будівлями на момент укладання договору дарування від 19.05.2008 р. ОСОБА_2 не видавались.

За спірним договором від 19.05.2008 р. дарування житлового будинку з надвірними спорудами ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 106,8 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м., а також надвірні споруди: сараї літ. «Д», «З», льох літ. «В1», гараж літ. «Е», водопровід №6, огорожа №2-4, тобто житловий будинок іншою загальною площею - 106,8 кв. м., з іншими надвірними спорудами, ніж зазначено в наданих для відчуження правовстановлюючих документах, за відсутності відомостей про причини та підстави збільшення загальної площі жилого будинку та наявності нових надвірних споруд.

При відчуженні спірного будинку з надвірними будівлями ОСОБА_2 надала нотаріусу заяву про те, що все подароване нею майно придбано в період, коли вона не перебувала в шлюбі і не проживала ні з ким однією сім'єю без укладення шлюбу, а зазначене в договорі дарування майно є її особистою власністю, що не відповідало дійсності, оскільки нерухоме майно, яке за спірним договором дарування ОСОБА_2 мала намір подарувати своїм дітям, нажито ОСОБА_2 за час сумісно проживання з позивачем ОСОБА_1 та є їх спільною сумісною власністю.

Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також: моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки за договором від 19.05.2008 р. дарування житлового будинку №91-А з надвірними спорудами, що розташовані в м. Харкові, вул. Квітуча, ОСОБА_2 подарувала спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що перебували у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, без письмово і нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_1, вказаний договір дарування слід визнати недійсним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Слід визнати недійсним договір від 19.05.2008 р. дарування спірного житлового будинку з надвірними спорудами, укладений з однієї сторони ОСОБА_2 та з другої сторони ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідчений нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 Також за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 33/100 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на 67/100 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 9282 грн., які складаються з судового збору в сумі 3654 грн., втрат за проведення інвентаризації та виготовлення технічного паспорту спірного будинку з надвірними будівлями в сумі 1200 грн., необхідних для розгляду справи, та проведення експертизи в сумі 4428 грн. Тому з кожного з відповідачів на користь позивача стягненню підлягає 3094 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 62, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України, ст.ст. 203, 215, 368 - 370 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір від 19 травня 2008 року дарування житлового будинку №91-А з надвірними спорудами, що розташовані в місті Харкові, вулиця Квітуча, укладений з однієї сторони ОСОБА_2 та з другої сторони ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №2982.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 33/100 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 106,8 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Д», гараж літ. «Е», погреб літ. «В», літня кухня літ. «І», сарай літ. «З», навіс літ. «Ж», відкрита веранда літ. «а3», ґанок літ. «а4», підпірна стіна літ. «К», колодязь №5, водопровід №6, свердловина №7, огорожі № 2-4, вимощення №№ 8, 9, які розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Квітуча, будинок №91-А.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 67/100 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 106,8 кв. м., житловою площею 29,0 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Д», гараж літ. «Е», погреб літ. «В», літня кухня літ. «І», сарай літ. «З», навіс літ. «Ж», відкрита веранда літ. «а3», ґанок літ. «а4», підпірна стіна літ. «К», колодязь №5, водопровід №6, свердловина №7, огорожі № 2-4, вимощення №№ 8, 9, які розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Квітуча, будинок №91-А.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з кожного на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 3094 грн. /три тисячі девяносто чотири грн./.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ