АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1630/15 Головуючий 1 інстанції: Сиротников Р.Є.
Справа № 643/6829/14-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: право вланості
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою прокурора Московського району м. Харкова

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Харківської міської ради про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 01.04.2012 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати право власності на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 33,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництва об'єкту, від 28.12.2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю літ. "А-1", розташовану у АДРЕСА_1 загальною площею 33,5 кв.м.

В апеляційній скарзі прокурор Московського району м. Харкова посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що визнаючи законним будівництво нежитлової будівлі, суд вирішив питання, яке відноситься до компетенції виконавчої, а не судової влади.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав..

Судовим розглядом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач самовільно побудував нежитлову будівлю літ. "А-1", розташовану у АДРЕСА_1 загальною площею 33,5 кв.м.

Між сторонами було укладено письмовий договір купівлі -продажу вказаного приміщення від 01.04.2013 року, а 28.12.2013 року уклали договір купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництвом об'єкту.

Позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу майнових прав та визнати за ним право власності нежитлову будівлю літ. "А-1", розташовану у АДРЕСА_1 загальною площею 33,5 кв.м..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що закінчено будівництво, а згідно зі ст.. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу, суд першої інстанції мотивів не навів.

.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи і тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення і ухвалює нове.

Судова колегія приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно.

Позивач не надав доказів того, що під будівництво або вже під збудовану будівлю їй відділена земельна ділянка.

Позивачем не надано доказів того, що об'єкт будівництва був завершений будівництвом та прийнятий у експлуатацію відповідним повноважним органом.

Суд першої інстанції послався на ст.. 331 ЦК України щодо виникнення права власності на новостворене майно, але не звернув уваги на п. 2 ч. 2 вказаної норми права, в якій зазначено, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Суд першої інстанції, на зазначені вимоги закону уваги не звернув і дійшов до безпідставного висновку про визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення.

Що стосується вирішення питання стосовно визнання дійсним договору купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництвом об'єкту, то права позивача не порушено.

Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач має довести, що його право порушено, невизнане чи оспорюються і обрати спосіб його захисту відповідно до ст.. 16 ЦК України.

Відповідач, як вбачається з його письмових пояснень (а.с. 50-51), визнає дійсним договору купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництвом об'єкту, а тому у суду не першої інстанції не було підстав для визнання вказаного договору дійсним..

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов і тому відмовляє у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, п..3 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії