Справа № 594/973/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Пробіжанської Н.П.

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, в будинковолодінні у селі Устя Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що відповідач, будучи вселеним у житловий будинок після укладення 5 липня 1999 року шлюбу із його дочкою, впродовж останніх чотирьох не проживає у вищевказаному будинковолодінні, не вчиняє жодних дій направлених на утримання житла, а в нього, як у власника житлового будинку, в свою чергу виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що відповідач ОСОБА_3 після розірвання 7 листопада 2011 року шлюбу із його дочкою, залишив житловий будинок у с.Устя, де проживав із дружиною та дітьми, та впродовж останніх чотирьох років до його господарства не вказується. Через те, що у господарстві зареєстрована особа, яка не проживає та не бере участі у господарстві, не може оформити субсидію на оплату електроенергії, палива.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з'явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду не подав.

Суд, вислухавши думку позивача, вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові документи по справі, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач ОСОБА_1 з огляду на дані справи № 5952 відведення забудовнику ОСОБА_4 в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку в с.Устя; на дані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 14 грудня 1979 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори за НОМЕР_1; на дані погосподарських книг села Устя; на дані акту винесення в натурі червоних ліній, проведення розбивки контурів фундаментів будівель, що погоджений архітектурою Борщівського району 14 жовтня 1983 року; на дані довідки, виданої 2 листопада 2015 року № 529 Устянською сільською радою, за якими, починаючи з 1979 року значиться головою двору у АДРЕСА_1, набув права власності на вказане господарство в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 перебував у шлюбі із дочкою позивача ОСОБА_5, шлюб між ними розірваний рішенням Борщівського районного суду від 7 листопада 2011 року (справа №2-572/11).

З довідки, виданої Устянською сільською радою від 24 липня 2015 року № 676, та акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_1 від 2 листопада 2015 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в спірному господарстві з 5 липня 1999 року, однак не проживає в господарстві з 2011 року, спільного господарства не веде.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому ствердили, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у господарстві позивача більш ніж чотири роки, залишив господарство добровільно, перешкод у користуванні житлом позивач та члени сім»ї останнього відповідачу не чинять. Мешкає відповідач у с.Михалків у господарстві своїх батьків.

Як вбачається з акту Устянської сільської ради від 9 листопада 2015 року про вручення відповідачу судової повістки, повістка вручалася за місцем проживання ОСОБА_3 у с.Михалків Борщівського району.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що в 2011 році відповідач вибув з будинку АДРЕСА_1, з того часу втратив інтерес до спірного будинку як до місця свого проживання і понад один рік без поважних причин є відсутнім у зазначеному житловому будинку.

За таких обставин, з огляду на вищенаведені факти, суд вважає, що позов слід задовольнити, відповідача ОСОБА_3. слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та головою двору якого є позивач ОСОБА_1.

На підставі викладено, ст.156 Житлового кодексу, ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,212, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, внаслідок відсутності в місці постійного проживання понад один рік без поважних причин.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с.Устя Борщівського району, в користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с.Устя Борщівського району, 243,60 грн. сплачених судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.