АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8981/15 Справа № 202/1061/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Повєткіна В.В.

за участю секретаря - Добролюбової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання з відповідачем кредитного договору, отримання ним на підставі заяви позичальника кредиту та не наданням позивачем жодної інформації про розслідування факту шахрайських дій співробітників банку щодо оформлення кредитної карти на ім'я відповідачки.

Проте, з такими підставами відмови у задоволенні позовних вимог колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору № б/н від 07.08.2006 року відповідач ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов договору заборгованість, станом на 21.12.2014 року склала 21 673 грн. 94 коп., яка складається із: 2 999,98 грн. - заборгованість за кредитом; 18 673,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1096,88 грн. - штраф (процента складова).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 15 096,32 грн. за кредитним договором № б/н від 07.08.2006 року. Ухвалою цього ж суду від 11 лютого 2013 р. вказане заочне рішення скасоване, а ухвалою від 25 липня 2013 р. позов залишено без розгляду (справа № 2/202/2420/2013, а.с.24-25, 39, 58). Стягнення не проводилось.

Відповідно до ст..10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивачем надано договір про надання кредитних коштів та розрахунок заборгованості, які відповідачкою не спростовані.

Остання сплата за договором відповідачкою здійснена 14.02.2011 р. в сумі 333 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

З таких підстав рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає необґрунтованим, а висновки такими, що не відповідають обставинам справи.

Доводи відповідачки про те, що вона не укладала договір та не отримувала кредит, жодним доказом не підтверджено. Незважаючи на те, що до останньою вже пред'являвся позов про стягнення заборгованості за кредитом та з її кредитної картки проводилось списання коштів (що вона підтвердила при розгляді справи № 2/202/2420/2013, а.с.33) за кредитною угодою, яку вона начебто не підписувала, остання договір не оспорювала з позовом до суду про визнання його недійсним не зверталась.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсягу. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 07.08.2006 року 21 673 грн. 94 коп., яка складається з: 2 999,98 грн. - заборгованість за кредитом; 18 673,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1096,88 грн. - штраф (процента складова). Також з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі1583,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 07.08.2006 року в розмірі 21 673 грн. 94 коп., яка складається з: 2 999,98 грн. - заборгованість за кредитом; 18 673,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1096,88 грн. - штраф (процента складова) та судові витрати в розмірі 1583,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: