Провадження №2/369/440/15
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з даним позовом посилаючись на те, що їй належить на праві власності 17/100 частин будинку по АДРЕСА_1. Співвласниками будинку, крім позивача, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_2, який зареєстрований і проживає в будинку замість ОСОБА_3, в мансардній частині будинку, яка виділена в користування позивача, створив автомайстерню та фарбує частини автомобілів. Ця мансарда розташована на горищі над кімнатою позивача ОСОБА_1 та її прибудовою. Також позивач зазначила у позові про те, що відповідач на її вимоги не реагує, поводиться агресивно, а вона є особою похилого віку, потребує спокою та має хворого сина. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 своїми протиправними діями чинить їй перешкоди у користуванні горищем, позивач просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні частиною будинку та її складовими, що знаходиться в АДРЕСА_1. В процесі розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги, просила зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити їй перешкод в користуванні горищем будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи,свідків, вивчивши перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов не підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Боярської міської ради народних депутатів від 30.05.1979 року №10 за заявою ОСОБА_3 узаконено самовільно прибудовані до частини житлового будинку по АДРЕСА_1 сіни площею 4,7кв.м. та обладнану на мансарді житлову літню кімнату площею 17кв.м., кладову площею 1,6кв.м., веранду площею 10,3кв.м., що належала померлому ОСОБА_5 Рішенням Києво-Святошинського районного народного суду Київської області від 23 травня 1980 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 8/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 та виділено їй веранду мансарду площею 10,6кв.м., кімнату площею 18,8кв.м, а за ОСОБА_1 визнано право власності на 17/100 частин будинку, виділено їй веранду зі сходами та туалетом площею 4,7кв.м., коридор з погребом площею 1,5кв.м., ванну площею 2,1кв.м., кухню площею 4,8кв.м., кімнату площею 11,6кв.м., госпсарай. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації станом на 25.09.2002 року житловий будинок АДРЕСА_1 є одноповерховим з мансардою, трьохквартирним, загальною площею 164,2кв.м., житловою - 68,6кв.м. Мансардна частина будинку складається з приміщень №1-13 кладова площею 1,6кв.м., №1-14 житлова кімната площею 17,0кв.м., №1-15 веранда площею 10,3кв.м. та самочинно побудованих приміщень, позначених під №ІІ та №ІІ, а також горища. З пояснень сторін судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_2, який в тому числі користується приміщеннями мансарди, позначеними на поверхневому плані технічного паспорту під №1-13, №1-14, №1-15, №ІІ, №ІІІ. Позивач ОСОБА_3 займає в будинку квартиру №3. Зі слів представника відповідача, спадкоємцем за заповітом ? частини будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, яка була власником цієї частини будинку на підставі Договору дарування від 09 січня 1968 року, є ОСОБА_7. На час розгляду справи в суді ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину на вказану частину будинку не отримала. Посилання позивача ОСОБА_3 на те, що відповідач ОСОБА_2 чинить їй перешкоди в користуванням будинку не знайшло свого підтвердження в процесі розгляду справи. На підтвердження обставин, викладених у позові, позивач надала суду Акт депутата Боярської міської ради ОСОБА_8 від 02.10.2013 року, яким засвідчено, що сусідами позивача здійснюється будівництво в мансардній частині будинку, які призвели до руйнування помешкання ОСОБА_3 Проте 02 січня 2015 року депутат ОСОБА_8 у своєму листі відповідачу ОСОБА_2 зазначив, що встановлені у акті від 02.10.2013 року обставини вказані виключно зі слів заявниці, а сам акт мав на меті тільки ініціювання адміністративної комісії Боярської міської ради для перевірки викладених в ньому обставин. Позивач не надала суду доказів про те, якими саме діями або бездіяльністю відповідач ОСОБА_2, який не є власником будинку, чинить їй перешкоди в користуванні горищем житлового будинку. В своїх поясненнях позивач ОСОБА_3 просила суд зобов'язати відповідача ОСОБА_2 надати їй доступ до приміщень мансардної частини будинку АДРЕСА_1 для проходу на горище, проте суд приходить до висновку, що такі вимоги не ґрунтуються на нормах закону, так як відповідач не є власником зазначених приміщень будинку і не має права ними розпоряджатися. Крім того, позивач ОСОБА_3 не надала суду беззаперечних доказів того, що доступ до горища спірного житлового будинку можливий тільки за рахунок приміщень, якими користується відповідач. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в своїх поясненнях не підтвердили, що саме діями відповідача ОСОБА_2 чиняться позивачу перешкоди у користуванні горищем будинку. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України. Відповідно до ст.356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За правилами ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1, тому заявлений до нього позов про усунення перешкод в користуванні горищем шляхом встановлення порядку користування приміщенням мансардної частини будинкуне підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, не спростовано тих обставин на які посилалися відповідач та представник його в обґрунтування своїх заперечень, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України.

Тобто, в судовому засіданні не доведено факту наявності порушення права та законних інтересів позивача з боку відповідача, факту протиправної поведінки його, та причинний зв»язок з можливим порушенням прав та законних інтересів позивача, про що зазначено вище.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 356, 358, 386, 391 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя