Справа № 666/2668/15-ц
Провадження № 2/666/1508/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову.

1.1. Відповідно до позовної заяви, з 2001р. позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких 24.05.2002р. народилась дитина донька ОСОБА_3 та позивач визнав себе батьком народженої дитини про що, в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона 18.07.2002р. зроблено запис за №45. Позивач зазначає, що після народження дитини сімейні відносини з відповідачем погіршились та він вимушений був проживати окремо, а з вересня 2004р. відповідач залишила йому доньку, яка до теперішнього часу з ним проживає. Також позивач зазначає, що він самостійно займається вихованням дитини, піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріально утримує дитину, створив належні умови житлово-побутові умови для її проживання. Позивач вказує, що він має постійне місце роботи та стабільний дохід, що дає змогу утримувати дитину, відповідач власного житла та постійного місця роботи не має, вихованням та розвитком дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Крім того позивач в позові вказує, що при зверненні до управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району м.Херсона йому було відмовлено в отриманні соціальної допомоги по малозабезпеченості через відсутність документального проживання з ним дитини, у звязку з чим не може отримати державну допомогу на забезпечення належних умов проживання дитини, її виховання та розвитку. На підставі вищевикладеного, просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, 24.05.2002р.н., з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

1.2. Позивач, що був допитаний у якості свідка в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, зазначивши, що з 2001р. по 2004р. вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилася спільна дитина донька ОСОБА_3. Зазначив, що після того, як вони з 2004р. з відповідачем припинили спільне проживання, дитина залишилась проживати разом з ним, у вихідні дні донька перебуває з матірю за її місцем проживання. Також зазначив, що сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, приділяє належну увагу вихованню дитини, піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріально утримує дитину, створив належні житлово-побутові умови для її проживання. Пояснив, що відповідач належної участі у вихованні дитини не приймала протягом тривалого часу після розірвання з ним стосунків. У звязку з наведеним, вважає, що місце проживання дитини ОСОБА_3 необхідно визначити разом з ним.

1.3. Представники позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.

2.1. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову. Пояснила, що вона з позивачем проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу, мають спільну дитину доньку ОСОБА_3. Зазначила, що дитина залишилась проживати разом з позивачем, на вихідні дні дитина проживає разом з нею. Зазначила, що у квартирі за її місцем проживання належні житлово-побутові умови для проживання, розвитку та навчання дитини. Також зазначила, що вона матеріально утримує дитину, приймає участь у її вихованні, має психологічний контакт та доброзичливі стосунки з дитиною, разом відвідують танцювальний гурток.

2.2. Представники третьої особи за довіреністю ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, 24.05.2002р.н. з батьком ОСОБА_1 виходячи з того, що дитина після розірвання сімейних стосунків між сторонами тривалий час проживала з батьком.

2.3. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є колегою по роботі та товаришем позивача. Зазначив, що при спілкуванні з позивачем дізнався, що дитина проживає разом з ним, він піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. Також зазначив, що разом з позивачем неодноразово забирали його дитину зі школи, відвозили на гімнастику.

2.4. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачем, оскільки їх діти ходили до одного дитячого садка. Зазначила, що неодноразово перебувала по місцю проживання позивача, де не зустрічалась із відповідачем. Засвідчила, що позивач регулярно піклувався про дитину, забирав її з дитячого садка, відвідував батьківські збори, дитина завжди була доглянута, охайна, добре одягнута. Зазначила, що відповідача вона бачила тільки один раз на святі в дитячому садку.

2.5. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивач є хрещеним батьком її дитини, перебуває з ним в дружніх стосунках. Зазначила, що сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3. Засвідчила, що після припинення сімейних стосунків між сторонами дитина залишилась проживати разом з позивачем. Пояснила, що позивач виховує дитину, піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріально утримує дитину, створив належні житлово-побутові умови для її проживання. Також пояснила, що на її думку, відповідач участі у вихованні дитини не приймає.

2.6. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є матірю позивача. Зазначила, що сторони проживали однією сімєю, мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3. Пояснила, що після припинення сімейних стосунків між сторонами, дитина залишилась проживати з позивачем. Засвідчила, що позивач виховував дитину, піклувався про її фізичний і духовний розвиток, матеріально утримував, створив належні умови для її проживання та навчання. Також зазначила, що на її думку, відповідач не приймала участі у вихованні дитини.

2.7. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що працювала вчителем молодших класів, в одному з яких навчалась ОСОБА_3. Зазначила, що позивач займався вихованням дитини, відвідував школу, цікавився навчанням доньки. Також зазначила, що їй було повідомлено відомості щодо проживання дитини з батьком для внесення цієї інформації до класного журналу. Пояснила, що відповідач школу відвідувала дуже рідко.

2.8. Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є хрещеною матірю її дитини, перебувають в дружніх стосунках, часто відвідують один одного. Пояснила, що неодноразово бачила дитину за місцем проживання відповідача, в квартирі знаходяться особисті речі дитини, створені житлово-побутові умови для її проживання. Засвідчила, що на її думку, відповідач піклується про дитину.

2.9. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що перебуває з відповідачем в дружніх стосунках. Зазначила, що у сторін є спільна дитина донька ОСОБА_3, яка проживає разом з позивачем. Засвідчила, що дитина часто перебуває за місцем проживання відповідача, де залишається на ніч. Вважає, що відповідач належно виховує дитину, піклується про її фізичний і духовний розвиток.

2.10. Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що є вчителем танців у гуртку, в якому займається ОСОБА_3. Зазначила, що відповідач відвідує заняття, змагання, в яких приймає участь дитина. Також зазначила, що позивача вона ніколи не бачила.

2.11. Малолітня ОСОБА_3, 24.05.2002р.н., будучи допитаною у судовому засіданні в присутності батьків, за правилами, передбаченими ЦПК України пояснила, що їй виповнилося повних тринадцять років, вказала, що у будні дні вона проживає з батьком, вихідні - проводить з матірю. Зазначила, що її речі є як за місцем проживання батька, так і за місцем проживання матері. Щодо визначення її місця проживання вказала, що її влаштовує такий порядок проживання, який існує на теперішній час, вибирати місце проживання з одним із батьків вона не хоче, має бажання більше часу проводити з матірю. Крім того - зазначила, що ні батько, ні матір не перешкоджають їй у спілкуванні з ними та не заперечують проти проживання в будні дні за місцем проживання батька, у вихідні дні за місцем проживання матері.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.

3.1. З 2001р. по 2004р. сторони по справі проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

3.2. 24.05.2002р. народилася ОСОБА_3, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18.07.2002р. зроблено відповідний запис за №381, батьками якої є: батько - ОСОБА_1, мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №090992, виданого 18.07.2002р. Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану.

3.3. Позивач ОСОБА_1 визнаний батьком дитини ОСОБА_16, яка народилася 24.05.2002р. у ОСОБА_2, про що Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства 18.07.2002р. зроблено запис за №45, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії 1-КГ №105791 від 18.07.2002р.

3.4. Даний факт підтверджується також довідкою, виданою Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, яка наявна в матеріалах справи.

3.5. З вересня 2004р. сторони по справі припинили спільне проживання, дитина залишилась проживати з батьком.

3.6. Згідно довідки про склад сім?ї №90, виданої Житлово-будівельним кооперативом №73 від 07.05.2015р., позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою з ним також зареєстрована дитина ОСОБА_3, 24.05.2002р.н.

3.7. Житлово-побутові умови проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 задовільні; за вищевказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_17 (дружина), ОСОБА_18 (донька), ОСОБА_19 (батько), ОСОБА_11 (мати); дитина ОСОБА_3 має окрему кімнату, яка обладнана відповідно до вікових потреб дитини, необхідний одяг відповідно до віку та пори року; є усі необхідні умови для проживання, навчання, розвитку та виховання дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 16.03.2015р., складного головними спеціалістами служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради ОСОБА_7, ОСОБА_20

3.8. З 10.08.1999р. по теперішній час позивач працює у приватному підприємстві «МТС» на посаді генерального директора, що підтверджується відомостями трудової книжки серії БТ-ІІ № 1516830.

3.9. Той факт, що позивач має постійне місце роботи та стабільний дохід підтверджується довідкою про доходи від 06.03.2015р. №3 та довідкою про доходи від 31.08.2015р., виданими керівником підприємства ОСОБА_1, головним бухгалтером ПП «МТС» ОСОБА_21

3.10. Позивач за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, виданою засновником ПП «МТС» ОСОБА_21

3.11. Відповідач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, до складу її сім?ї входить дитина ОСОБА_3, 24.05.2002р.н., яка не зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про склад сім?ї від 15.06.2015р., виданою ОСББ «Хуторок».

3.12. Відповідач працює в Філії ДП «Сервісно-видавничого центру Міндоходів України» у Херсонській області за цивільно-правовим договором та має стабільний дохід, що підтверджується довідкою від 11.06.2015р. №79/08-19, виданою директором філії ДП «Сервісно-видавничого центру Міндоходів України» у Херсонській області ОСОБА_22

3.13. Відповідач за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, виданою директором філії ДП «Сервісно-видавничого центру Міндоходів України» у Херсонській області ОСОБА_22

3.14. Житлово-побутові умови проживання відповідача за адресою АДРЕСА_2 задовільні, житлове приміщення складається з однієї кімнати, кухні, санвузла; у кімнаті наявні два дивани, телевізор, шафа, стіл для занять, дитячі речі, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07.07.2015р., складного головними спеціалістами служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради ОСОБА_7, ОСОБА_23

3.15. Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради дійшов висновку, що обоє батьків мають умови для проживання дитини та можливість її утримувати, однак малолітня ОСОБА_3 з народження проживає з батьком, який займається її вихованням та утриманням, в родині батька дитина має умови проживання, організацію навчального процесу, дозвілля, тому враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, 24.05.2002р.н., з батьком, ОСОБА_1, що підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 21.09.2015р. №2-49/1888.

3.16. З висновку ХОГО «Комітет захисту прав дітей» від 02.09.2015р. №67в/п вбачається, що звернення в суд щодо визначення місця проживання дитини призвело до погіршення її психічного стану, дитина хоче спілкуватися з обома батьками, її влаштовує такий порядок проживання, який існував до звернення в суд, дитина не хоче вибирати одного з батьків.

3.17. Дитині ОСОБА_3 на час розгляду справи є повних тринадцять років.

3.18. Малолітня ОСОБА_3 у будні дні проживає разом з батьком, у вихідні дні з матірю.

3.19. Сторони належним чином виконують свої батьківські обовязки, займаються вихованням дитини, піклуються про її фізичний і духовний розвиток, навчання, створили належні житлово-побутові умови для її проживання.

3.20. Жодна із сторін не чинить перешкоди один одному у спілкуванні з дитиною.

4. Щодо правовідносин.

4.1. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

4.2. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

4.3. Відповідно до частин 1,2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

4.4. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

4.5. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.6. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

4.7. Статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

4.8. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

4.9. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1,10 ЦПК України вийти за межі заявлених позовних вимог(вирішити незаявлену позовну вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право у випадках, прямо передбачених законом.

4.10. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

4.11. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Суд, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, оскільки встановлює відсутність порушеного права позивача з боку відповідача, яке б підлягало судовому захисту. При прийнятті рішення суд враховує рівність прав та обов'язків позивача й відповідача щодо своєї дитини, увагу сторін по справі до дитини та їх турботу про неї, вік дитини та її прихильність до матері, особисті якості батьків, створення ними належних умов для виховання, думку самої дитини. Крім того - в ході судового розгляду встановлено, що сторонами по справі не порушено охоронювані законом права дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.141,160,161 СК України, ст.8,15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

2. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона.

2.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Іванищук