Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міндоходів у Львівській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

за касаційною скаргою Головного управління Міндоходів у Львівській області на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2009 року його було поновлено на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділення боротьби з незаконним відшкодуванням податку на додану вартість та викриття злочинів у кредитно-фінансовій сфері оперативного управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у Львівській області зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У частині поновлення на роботі постанова підлягала негайному виконанню, проте відповідний наказ прийнято лише 13 січня 2010 року, а тому із відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою виконання рішення відповідно до ст. 236 КЗпП України у розмірі 23 696, 96 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2014 року позов задоволено. Стягнуто із Головного управління Міндоходів у Львівській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою виконання рішення суду за період із 24 червня 2009 року по 13 січня 2010 року у розмірі 23 696, 96 грн.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2014 року змінено рішення суду першої інстанції, зменшено розмір присудженого на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду із 23 696, 96 грн до 20 287, 12 грн. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі Головне управління Міндоходів у Львівській області, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як встановлено судами, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2009 року позивача було поновлено на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділення боротьби з незаконним відшкодуванням податку на додану вартість та викриття злочинів у кредитно-фінансовій сфері оперативного управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у Львівській області зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 24 червня 2009 року) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Наказ про поновлення ОСОБА_4 на посаді прийнято 13 січня 2010 року.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Питання проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги визначені та врегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року № 1716, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 тощо.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми КЗпП України підлягають застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 21-8а15 від 17 лютого 2015 року).

Оскільки Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке поширюється на працівників податкової міліції, не містить норми, яка б регулювала вирішення питання щодо відповідальності роботодавця за затримку виконання рішення про поновлення незаконно звільненого працівника на роботі, та не встановлює заборони вирішення такого питання у загальному порядку, необхідно виходити із приписів трудового законодавства щодо оплати праці.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи викладене, суди дійшли вірного висновку щодо обґрунтованості та правомірності стягнення із відповідача на користь ОСОБА_4 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника, розмір якого визначений за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, та обґрунтовано уточнений судом апеляційної інстанції.

Підстави для зміни або скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Львівській області відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.П. Дербенцева

О.П. Касьян

В.О. Савченко