РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Андрощук О.Я.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування своїх позових вимог вказує на те, що 01 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Рівне, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис № 701.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Вона приймає всі міри для належного матеріального забезпечення дитини, проте витрати на дитину складають значні суми і самостійно їй досить складно утримувати дитину. Відповідач має постійне офіційне місце роботи, стан його здоров»я є задовільним, інші особи на його утриманні не перебувають, однак належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задвовлити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просить суд стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 01 червня 2007 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Рівне, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис № 701.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивачка приймає всі міри для належного матеріального забезпечення дитини, проте витрати на дитину складають значні суми і самостійно їй досить складно утримувати дитину. Відповідач має постійне офіційне місце роботи, стан його здоров»я є задовільним, інші особи на його утриманні не перебувають, однак належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що ОСОБА_2 є особа молодого віку, працездатний, працює та має стабільний дохід, а тому в змозі додатково працевлаштуватися для забезпечення своєї сім"ї необхідними матеріальними благами для створення гідних умов проживання для своєї дитини.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 213- 215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4