МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2015 р. Справа № 370/674/13-ц

Макарівський районний суд Київської області

в складі судді Мазки Н.Б.

із секретарем ЛевченкоН.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

прокуратури Макарівського району Київської області до ОСОБА_1, садового товариства «Берізка», третя особа Державне підприємство «ОСОБА_2 лісове господарство» про скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки,

В с т а н о в и в :

Прокурор Макарівського району Київської області звернувся до суду з позовом, який уточнював, до ОСОБА_1, садового товариства «Берізка», третя особа Державне підприємство «ОСОБА_2 лісове господарство» про скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що прокуратурою проведено перевірку щодо законності відведення земельних ділянок природно-заповідного фонду. Встановлено, що розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 16.12.2004 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9977 га для ведення колективного садівництва на території Забуянської сільської ради СТ «Берізка» ДЛГО «Київліс». Аналогічне розпорядження за змістом винесено 21.01.2005 року №35.

Крім того, розпорядженням від 17.03.2010 року за №290 затверджено документацію про передачу 16-ти громадянам членам садівничого товариства «Берізка» земельної ділянки у власність для ведення садівництва межах Забуянської сільської ради загальною площею 1,92 га.

У подальшому громадянам видані держані акти на право власності на земельні ділянки.

Зокрема відповідачу ОСОБА_1 видано державний акт серії ЯЛ №849697 на земельну ділянку площею по 0,1200 га для ведення садівництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №89, з кадастровим номером :12:032:0004.

У той же час, Указом Президента України «Про оголошення територій об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення» від 20.08.1996 року №715/96 оголошено ландшафтним заказником загальнодержавного значення «Урочище Мутвицьке».

16.03.2000 року директору ДП «ОСОБА_2 лісгосп» видано охоронне зобов'язання щодо земельної ділянки площею 785,0 га (квартали Забуянського лісництва №№ 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50) ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Урочище Мутвицьке».

Оголошення пам'яток природи провадилося без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів у їх власників або користувачів.

ДП «ОСОБА_2 лісгосп» згідно з охоронним зобовязанням зареєстрованим у Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області, є землекористувачем ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Урочище Мутвицьке» та забезпечує додержання вимог заповідного режиму на даній території.

Забезпечення заповідного режиму згідно зі ст.3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.8 Закону України «Про природно-заповідний фонд» повинно було здійснюватися шляхом науково обґрунтованого нормування впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище та додержання вимог щодо охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності.

Між тим, перевіркою встановлено, що відповідно до довідки з форми №6-зем, виданої ОСОБА_2 районним відділом земельних ресурсів ТОВ «ТІОН-З», яке розробляло землевпорядну документацію щодо відведення земельної ділянки СТ «Берізка» та 16-ти громадянам (в тому числі ОСОБА_1А.), лісові землі, які передаються СТ «Берізка» для ведення садівництва в Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області, на 30.11.2004 року рахувалися як ліси 1 групи в кварталі 42 виділ 6 і виділ 1 площею 2,0 га Забуянського лісництва невкриті лісовою рослинністю.

Таким чином, земельна ділянка, передана у користування і власність товариству та 16-ти громадянам (в тому числі ОСОБА_1А.) перебувала в користуванні ДП «ОСОБА_2 лісгосп» та перебувала під дією охоронного зобов'язання і являлася земельною ділянкою природного фонду, що підтверджується вищезазначеним охоронним зобовязанням.

Проте, відповідно до п. г) ч.4 ст.84 Земельного кодексу України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) до земель державної власності, які не могли передаватись у приватну власність, належали землі під обєктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровного призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень Земельного України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, районна державна адміністрація не мала повноважень щодо вилучення та передачі спірної земельної ділянки з кадастровим номером :12:032:0004, СТ «Берізка» та ОСОБА_1 для ведення які відносяться до земель ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Урочище Мутвицьке», у тому числі районна адміністрація не погоджувала вилучення земельної ділянки з Радою України, а також таке вилучення земельної ділянки не проводилось Кабінетом Міністрів України.

Районною державною адміністрацією при передачі спірного масиву земельних ділянок не дотримано порядку переведення лісових земель до нелісових для використання у цілях, не повязаних з веденням лісового господарства, як це передбачено вимогами п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, ст..42 ЛК України (у редакції до 01.01.2004 року), ч.ч.1, 2 ст.20 ЗК України (в редакції від 04.06.2004 року).

Статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (в редакції від 17.06.2004 року) передбачено, що обовязковій державній експертизі, зокрема, підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У проекті відведення земельної ділянки в оренду СТ «Берізка» для ведення колективного садівництва в межах Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області висновку державної експертизи землевпорядної документації не міститься.

ОСОБА_2 районна державна адміністрація, прийнявши розпорядження №39 від 16.12.2004 року щодо передачі СТ «Берізка» в оренду та у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :12:032:0004 площею 0,12 га для ведення садівництва, яка розташована на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області, діяла в супереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ст..ст.20, 21, 44, ч.3 ст.83, 116, 150, 186 ЗК України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), ст..ст.4, 8, 27, 28, ч.5 ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд», ст..3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та повинне бути визнано незаконним і скасоване.

Частиною 2 ст.14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Порушення порядку набуття права власності на землю є порушенням публічного порядку та інтересів держави.

Статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в судах у випадках, визначених законом.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.199 року у справі №1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в суді), прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в суді.

Крім того, ст..183 ЗК України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону. Порядок здійснення державного контролю за ви користуванням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу України від 13.04.2011 року № 459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання та інше.

Відповідно до підпункту «а» пункту 4.1. ст.4 «Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23. і 2.2011 року №770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.01.2012 року за № 34/20347, Держсільгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за:

-за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

-використуванням земельних ділянок відповідно до цільового призначення;

-дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Разом з тим ст.ст.6, 9, 10 зазначеного Закону, якими передбачені повноваження згаданого органу, визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а також встановлено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння.

Не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом України від 13.04.2011 року №459/2011.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України в редакції Закону України від 18.09.2012 року №5288-УІ, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державною здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу повноваження щодо звернення до суду, прокурор пред'явив цей позов в інтересах держави як позивач.

За таких обставин, прийняттям ОСОБА_2 районною державною адміністрацією оспорюваних розпоряджень та видання оспорюваних державних актів на право власності на земельні ділянки порушено інтереси держави, оскільки земельна ділянка була вилучена із категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення з порушенням земельного законодавства та передана адміністрацією у приватну власність для ведення садівництва, що суперечить принципам земельних відносин в Україні, які закріплені в ст.14 Конституції України, ст.5 ЗК України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.20 Закону України «Про прокуратуру», прокурор у межах своєї компетенції при виявлені порушень закону має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Згідно ч.5 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», у разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо:

-незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи

окремій його частині;

-визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо

скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень;

-визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії

або утриматися від вчинення певних дій.

Прокурор в позовній заяві просить:

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №39

від 16.12.2004 року;

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №35

від 24.01.2005 року;

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації

№1943 від 22.12.2009 року;

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №290 від 17.03.2010 року;

-визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну серн ЯЛ

№849697 від 21.09.2010 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва з кадастровим номером :12:032:0004;

-зобовязати ОСОБА_1 звільнити та повернути у власність

держави земельну ділянку загальною площею 0,12 га вартістю 23976,00 гривень з цільовим призначенням для ведення садівництва на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області.

В судовому засіданні представник позивача прокурор Малашич Ю.Ю. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти прийняття заочного рішення.

Представники відповідачів ОСОБА_2 районної державної адміністрації, Садового товариства «Берізка», відповідач ОСОБА_1, представник третьої особи - ДП «ОСОБА_2 лісове господарство», будучи належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, не надали заяв про розгляд справи у їх відсутність.

11.09.2015 року судом прийнята ухвала про заочний розгляд справи.

Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Встановлено, що згідно Указу Президента «Про оголошення територій та обєктів природно-заповідного фонду загального державного значення» №715/96 від 20.08.1996 року, з метою збереження та відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу, ландшафтний заказник «Урочище Мутвицьке» площею 785 га, яке знаходиться в ОСОБА_2 районі Забуянського лісництва, яке знаходиться у віданні ОСОБА_2 держлісгоспі Мінлісгоспу України, оголошено заказником загальнодержавного значення (а.с.29-35).

Згідно Охоронного зобовязання, яке зареєстровано в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області за №3.ЛандЗД5563 від 23.02.1999 року м.Київ, згідно ст..53 Закону України «про природно-заповідний фонд України» Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області передає під охорону Ландшафтний заказник загальнодержавного значення «Урочище Мутвицьке» площею в гектарах 785,0, у межах ДП «ОСОБА_2 лісове господарство», Забуянського лісництва кв.36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50 (входять всі виділи) в адміністративних межах Ніжиловицької, Забуянської та Королівської сільських рад Макарівського району, входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, з встановленням необхідних вимог режиму охорони, відтворення, та використання природних ресурсів. Землекористувачем є ДП «ОСОБА_2 лісове господарство» (а.с.16, 230).

З розпорядження №39 від 16.12.2004 року ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області вбачається, що Садовому товариству «Берізка» передана в оренду терміном на 49 років земельна ділянка площею 1,9977 га для ведення колективного садівництва в межах Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області. Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Садовому товариству «Берізка» для ведення колективного садівництва в межах Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.14).

З розпорядження №35 від 24.01.2005 року ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області вбачається, що знов затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Садовому товариству «Берізка» для ведення колективного садівництва в межах Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області. Та передано в оренду терміном на 49 років земельна ділянка площею 1,9977 га для ведення колективного садівництва в межах Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.14 оборот).

Згідно розпорядженню №1943 від 22.12.2009 року ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, наданий дозвіл на проведення робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю 16-ом громадянам України для ведення садівництва площею 1,92 га за рахунок земель Садового товариства «Берізка» в межах Забуянської сільської ради відповідно до списку що додається. В списку громадян, яким надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Берізка» в межах Забуянської сільської ради, вказаний ОСОБА_1 (а.с.15, 15 оборот).

В розпорядженні №290 від 17.03.2010 року ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, вказано про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України для ведення садівництва в межах СТ «Берізка» Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області. Також вказано на передачу безоплатно у власність земельні ділянки загальною площею 1,9200 га для ведення садівництва 16-ом громадянам України за рахунок земель СТ «Берізка» Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.13).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №849697 від 21.03.2010 року, вбачається, що цей Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_1 на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №290 від 17.03.2010 року і він є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :12:032:0004, яка розташована в Київській області ОСОБА_2 районі Забуянській сільській раді СТ «Берізка». Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №89 (а.с.11).

Згідно планшету №3 Забуянського лісництва ДП «ОСОБА_2 лісгосп» розширеного лісовпорядкування 2003 року; планшету №3 Забуянського лісництва ДП «ОСОБА_2 лісгосп» базового лісовпорядкування 1993 року з кварталами №№ 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50; плану розташування ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Урочище Мутвицьке», в склад якого входять перераховані вище квартали Забуянського лісництва; довідки ДП «ОСОБА_2 лісове господарство» №250 від 13.05.2013 року - нумерація кварталів Забуянського лісництва ДП «ОСОБА_2 лісгосп» в період часу з 16.03.2000 року по 16.12.2004 року не змінювалася. Станом на 30.11.2004 року землі, які передавались СТ «Берізка» для ведення садівництва в межах Забуянської сільської ради рахувались як ліси 1 групи у квадраті 42 виділ 6 і квадраті 43 виділ 1 загальною площею 2,0 га Забуянського лісництва та не вкриті лісовою рослинністю (а.с.36-41).

З листа-відповіді ДП «ОСОБА_2 лісове господарство» №284 від 26.05.2013 року, вбачається, що спірна земельна ділянка виділ 6 кварталу 42, відповідно до матеріалів лісовпорядкування 1983 року перебу4вала у кварталі 72 виділ 12 Забуянського лісництва ДП «ОСОБА_2 лісового господарства», а зміна нумерації відбулась в 1986 році у звязку з прийняттям до складу держлісфонду колишніх колгоспних лісів та передачею частини лісів Тетерівському ліспгоспу (а.с.77).

З висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1, розташованої в СТ «Берізка», на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області. Вбачається. Що ринкова вартість земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,1200 га становить 23976.00 гривень (а.с.12).

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами п.е ч.1 ст..19 ЗК України, якою передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, у тому числі на землі лісогосподарського призначення.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4 ст.20 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна ц3ільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Відповідно до вимог ст..21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою:

- для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

- визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

- відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною;

- притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Як передбачено вимогами ст..55 ЗК України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Згідно до вимог ст..ст.56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи для ведення лісового господарства. Порядок використування земель лісогосподарського призначення визначаються законом.

За таких обставин, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, а які розповсюджується особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність.

Передача у власність, надання в постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин стаття 27 ЛК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною 2 ст.149 ЗК України передбачено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Згідно до вимог ч.5 ст.149 ЗК України, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 га для несільськогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч.5-8 цієї статті, та у випадках, визначених ст..150 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 розділу VIII Прикінцевих положень ЛК України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Статтею 44 ЗК України передбачено, що до земель природо-заповідного фонду включаються природні території та обєкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, памятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені обєкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що земельна ділянка, яка передана у користування і власність садовому товариству та 16-ти громадянам, в тому числі відповідачу ОСОБА_1, перебувала у користуванні ДП «ОСОБА_2 лісгосп» та під дією Охоронного зобовязання і являлась земельною ділянкою природо-заповідного фонду.

В порушення вимог ст..9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» у проекті відведення земельної ділянки в оренду СТ «Берізка» для ведення колективного садівництва в межах Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області висновку державної експертизи землевпорядної документації не міститься.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Достовірно встановлено, що спірні розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації прийняті в порушення вимог діючого на час їх складання законодавства.

Керуючись вимогами ст..226 ЦПК України, п.е ч.1 ст..19, ч.ч.1, 2, 4 ст.20, 21, 44, 55, 56, 57, ч.ч.2, 5 ст.149 ЗК України, п.5 розділу VIII Прикінцевих положень ЗК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити:

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №39 від 16.12.2004 року;

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №35 від 24.01.2005 року;

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1943 від 22.12.2009 року;

-скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №290 від 17.03.2010 року;

-визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну серії ЯЛ

№849697 від 21.09.2010 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва з кадастровим номером :12:032:0004;

-зобовязати ОСОБА_1 звільнити та повернути у власність

держави земельну ділянку загальною площею 0,12 га вартістю 23976,00 гривень з цільовим призначенням для ведення садівництва на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області.

Повний текст рішення буде виготовлений 16.09.2015 року.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десять днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя