Справа №583/4068/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Соколова Н. О.
Номер провадження 22-ц/788/301/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дочку на період навчання,

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду від 23 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. на місяць на повнолітню доньку ОСОБА_5 Стягнення розпочате з 17 листопада 2014 року і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення 23-х років. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення суду з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

13 січня 1990 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб (а.с.4).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2006 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4).

З довідки Сумського державного університету вбачається, що ОСОБА_5 з 01.09.2013 р. була відрахована з першого курсу Сумського державного університету за порушення умов договору (несплата за навчання) ( ас. 6).

З довідки Чернівецького національного університету ім. Федьковича № 268 від 10 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою 1 курсу філософсько-теологічного факультету ЧНУ ім. Ю.Федьковича, стаціонарної форми навчання, терміном з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року (а.с. 5, 28).

З договору на платне навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича № 5/123 вбачається, що загальна вартість освітньої послуги становить 28000 грн. ( ас. 27).

Як вбачається з квитанції ПриватБанку за перший семестр навчання сплачено 1750 грн. (а.с.27).

З травня по жовтень 2014 року позивачка, ОСОБА_3, отримала заробітну плату в сумі 7922 грн. 52 коп. (а.с.31).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, оскільки є працездатною особою, а приймаючи до уваги, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, аліменти суд стягнув у твердій грошовій сумі. Також суд першої інстанції врахував усну домовленість між сторонами про добровільну сплату відповідачем коштів на утримання дочки в сумі 400 грн.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що вона не погоджується з рішенням суду в частині розміру стягнутих аліментів та що вони стягнуті у твердій грошовій сумі. Не дивлячись на те, що відповідач не працює, вважає, що розмір аліментів має визначатись у частці від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що при неможливості визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), у твердій грошовій сумі він має бути визначений не менше 1000 грн. на місяць.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до ст. 199. СК України 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За ст. 200 СУ України 1. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182. СК України передбачається, що 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України 1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином з наведених норм права вбачається, що однією із обов'язкових умов стягнення у судовому порядку матеріальної допомоги з батьків на утримання їх повнолітніх доньки чи сина є наявність у батьків можливості у наданні такої матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що повнолітня донька відповідача навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати їй таку допомогу .

Крім того, колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин справи, сімейного та матеріального становища сторін та інших обставин, у суду не було підстав для визначення розміру аліментів у більшому, ніж 400 грн., розмірі.

За відсутності у відповідача щомісячного заробітку (доходу) у суду не було підстав визначати розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач пояснив, що він не має у власності ні житла, ні автомобіля, ні іншого майна, яке б приносило йому будь-які доходи; він не працює у зв'язку з неможливістю працевлаштуватись, має випадкові заробітки в невеликих розмірах; обмежений у працевлаштуванні у зв'язку зі станом здоров'я.

З довідки КЗ "Охтирської центральної районної лікарні" вбачається, що у відповідача виявлені "ознаки деформуючого остеоартрозу ІІ-ІІІ ступеню в кістках правого кульгового суглобу".

Відповідач пояснив, що не має можливості оформити інвалідність, оскільки перед її оформленням необхідно пройти курс лікування, який він не може пройти за відсутністю у нього коштів на придбання ліків.

Слід зазначити, що на спростування доводів відповідача про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж 400 грн., - позивачка доказів не надала.

Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачений ст. 185 СК України, поширюється лише на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а тому правила цієї статті не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітнім донькою та її батьком. Доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду у оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -