Справа № 573/2343/15-ц
Номер провадження 2/573/696/15
РІШЕННЯ

іменем України

10 листопада 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білопільської міської ради Сумської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 липня 2010 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння № 8 по пров. Тельмана в м. Білопіллі Сумської області. За життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері і вважається таким, що своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки у визначений законом строк звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. На даний час позивач має намір оформити спадщину на вказане вище домоволодіння, але оформити свої спадкові права на будинок у нотаріуса він не має можливості, оскільки зясувалось, що ОСОБА_2 за життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок та зареєструвати його у відповідних державних установах. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, остання надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Білопільської міської ради в судове засідання не з'явився, міський голова ОСОБА_4 направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рідною матірю ОСОБА_1 була нині покійна ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження позивача (а.с. 9).

15 липня 2010 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.10).

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26 липня 1990 року придбала незавершиний будівництвом житловий будинок по пров. Тельмана,8 в м. Білопілля (а.с. 11-13).

В подальшому ОСОБА_2 отримала дозволи на добудову житлового будинку, побудову господарських будівль та споруд за вищезазначеною адресою на відведеній для цього земельній ділянці (а.с. 14-29).

25 лютого 1993 року було складено акт державної прийомки завершиного будівництва індивідуального житлового будинку №8 по пров. Тельмана в м. Білопіллі Сумської області (а.с.30).

За життя ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказане вище домоволодіння отримати не встигла, згідно довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації філіал Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця домоволодіння на даний час не за ким не зареєстровано, а лише забудовником значиться ОСОБА_2 (а.с. 28).

Згідно довідки начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 22 жовтня 2015 року № 23 житловий будинок № 8 по пров. Тельмана в м. Білопіллі Сумської області зведено з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с. 33-34).

З вбачається з витягу із рішення № 185 від 24.11.1993 виконкому Білопільської міської ради та довідки Білопільської міської ради № 219 від 29 жовтня 2015 року, земельна ділянка, яка знаходиться по пров. Тельмана, 8 в м. Білопілля, передана у приватну власність ОСОБА_2 розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розміром 0,2555 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 50-51).

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З витягу про рестрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що позивач ОСОБА_1 своєчасно у визначений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 (а.с. 35).

З листа Білопільської державної нотаріальної контори № 1135/01-16 від 23 жовтня 2015 року вбачається, що нотаріус не може вчинити нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння ОСОБА_1, оскільки на домоволодіння відсутній правовстановлюючий документ і воно у відповідних державних установах зареєстровано не було (а.с. 36).

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за ним право власності на домоволодіння №8, яке розташоване по пров. Тельмана в місті Білопіллі Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: Сумська область, місто Білопілля, провулок Тельмана, 8 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя