Справа №667/358/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Спічак О.Б.

при секретарі Кирпиченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

21.01.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 18.08.2014 року вона передала відповідачам грошові кошти в сумі 55300 грн. Кошти надавались ОСОБА_2, а остання одразу передала їх своїм батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Окрім цього, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 виступили гарантом своїм майном перед боргом, а саме квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Крім того, 23.08.2014 року відповідач ОСОБА_2 взяла у позивача у борг 650 грн. До теперішнього часу борг відповідачами не повернуто. На прохання позивача про добровільне повернення боргу відповідачі не відповідають та не реагують. Позивач просила стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти у сумі 55300 грн.; стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 650 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з викладених вище підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження укладення договору позики між нею та ОСОБА_3, а також доказів на підтвердження факту передачі позивачем грошових коштів ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення у пресі,заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно розписки від 18.08.2014 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 55300 грн., які зобов'язалася повернути частинами.

Згідно розписки від 23.08.2014 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 650 грн., які зобов'язалася повернути 30.08.2014 року.

Відповідач борг за вказаними вище розписками не повернула.

Прохання позивача про добровільне повернення боргу залишені без задоволення.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що відповідно до розписок ОСОБА_2, що містяться в матеріалах справи, остання взяла в борг у ОСОБА_1 55950 грн. Доказів того, що грошові кошти надавалися або були передані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачем суду не надано.

Оскільки станом на день розгляду справи відповідач ОСОБА_2 не повернула борг у сумі 55950 грн., він підлягає примусовому стягненню.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 55950 грн.

Судові витрати в сумі 559,50 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу - задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_2 (1963 року народження, ІПН не відомий, проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 55950 грн. та судові витрати у розмірі 559,50 грн.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

На рішення протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя О.Б.Спічак