АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №756/12805/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4353/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Богдан О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
07 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договорів припиненими та стягнення зайво сплачених грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому посилаючись на вимоги ст.ст.599,526 ЦК України, рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 23.09.2013 року про задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 316 114,20 грн. по кредитному договору, яке набрало законної сили та добровільно виконано боржником, просив визнати кредитний договір від 31.07.2006 року таким, що припинив свою дію з 29.11.2013 року у зв'язку з повним виконанням, визнати припиненими договір поруки та іпотеки від 31.07.2006 року, зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» надати позивачу довідку про повний розрахунок за кредитом, стягнути з Банку зайво сплачені грошові кошти в сумі 18 458,48 грн.. Зазначає, що Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 23.09.2013 року солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 316 114,20 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 229 540,10 грн., відсотками - 68 755,07 грн., комісії - 17 819,04 грн. З метою виконання вказаного рішення ОСОБА_3 добровільно сплатив вказану суму заборгованості, що підтверджується квитанцією від 29.11.2013 року. Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 13.12.2013 року заборгованість по кредитному договору станом на 13.12.2013 року складає: тіло кредиту 00,00 грн., відсотки - 00,00 грн. Загальна заборгованість станом на 13.12.2013 року складає 18 458,48 грн. та є комісією за ведення кредиту. Вказана заборгованість була сплачена у повному обсязі в той же день та підтверджується відповідною квитанцією. Враховуючи, що зазначена комісія не передбачена договором кредиту, ОСОБА_3 звернувся до Банку з питанням про повернення сплаченої суми та надання довідки про повне погашення кредиту. Проте, довідкою від 20.02.2014 року Банк повідомив, що прострочена заборгованість перед Банком відсутня, разом з тим зазначено, що загальна сума заборгованості по кредитному договору від 31.07.2006 року станом на 19.02.2014 року складає 2 683,73 дол. США та 10 870,48 грн. - комісія передбачена розділом 1 кредитного договору. На думку ОСОБА_3 підстави для виникнення заборгованості за період з 14.12.2013 року по 19.02.2014 року відсутні, оскільки Банком вже було розраховано суму по достроковому поверненню кредиту, яка була відповідно сплачена.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежне дослідження наявних в матеріалах справи доказів. Зазначає, що суд погодився з доводами Банку та дійшов висновків про помилковість довідки Банку від 13.12.2013 року, проте судом не взято до уваги той факт, що будь - які довідки Банку стосовно фінансових операцій, наявності заборгованості та інше формуються на підставі розрахунків та відомостей, зазначених у системі автоматизації банківських операцій. При цьому жодного офіційного листа або повідомлення щодо невідповідності вказаної у довідці банку інформації фактичним обставинам та помилковості надання довідки від 13 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» не було надано ані позивачу з моменту її видачі, ані суду на його вимогу. Крім того, наданий представником Банку розрахунок не дає повної інформації щодо правомірності нарахування ПАТ «Дельта Банк» грошового зобов'язання за кредитним договором від 31 липня 2006 року та не може бути належним доказом наявності заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За умовами ч.ч.1,4 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 103/Пв-06, за умовами якого ОСОБА_3 отримав від Банку кредит у розмірі 80 000 дол. США, зі сплатою 12,5% річних, строком до 30.07.2026 року на придбання квартири (а.с.7-11).

Судом встановлено, що виконання зобов'язань за цим Договором забезпечено іпотекою квартири АДРЕСА_1 (а.с.61-62).

Відповідно до п.6.2 Іпотечного договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 31 липня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки (а.с.56).

Згідно п.10 вказаного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договором чи поручителем.

Відповідно до договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь ДельтаБанку від 30 червня 2010 року Укрпромбанк передав Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за оспорюваним кредитним договором та договором поруки, що підтверджується відповідним переліком (а.с.39-42,43).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 23.09.2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором станом на 24.07.2012 року в сумі 316 114,20 грн. та судовий збір у розмірі 3 161,14 грн. (а.с.12-13).

Виконання вказаного рішення боржниками здійснено 29.11.2013 року шляхом сплати коштів через касу Банку (а.с.14,15).

Оскільки з моменту подання позову, а саме з 24.07.2012 року по 29.11.2013 року борг за кредитним договором ОСОБА_3 не було повернуто, кредитний договір не було розірвано чи припинено, Банк правомірно відповідно до умов кредитного договору продовжував нараховувати проценти та щомісячну комісію в розмірі 0,1% річних за користування кредитом.

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 13.12.2013 року, загальна заборгованість за кредитним договором № 103/Пв-06 станом на 13.12.2013 року складає 18 458,48 грн.(а.с.16).

Вказана заборгованість була сплачена ОСОБА_3 13.12.2013 року, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.17).

Відповідно до довідки від 20.02.2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору станом на 19.02.2014 року складається з: 2 683,73 дол. США - сума заборгованості по кредиту; 10 870,48 грн. - комісія, передбачена Розділом 1 кредитного договору (а.с.19).

Наявність заборгованості ОСОБА_3 перед Банком вбачається також з наданого розрахунку (а.с.51).

Всупереч положенню ст.60 ЦПК України, позивачами вказаний розрахунок не оскаржено, належних доказів стосовно неправильного нарахування банком заборгованості за кредитним договором суду не надано.

Оскільки зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 не виконані, відсутні правові підстави для визнання кредитного договору припиненим на підставі ст.599 ЦК України та відповідно немає підстав для припинення договорів поруки та іпотеки, а також для видачі довідки про повне погашення заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк».

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-