АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/7847/15 Головуючий 1-ї інстанції Пілюгіна О.М.
Справа №635/2723/15-ц Доповідач - Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.,

при секретарях - Щегельському Д.О., Чабан А.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнень, просила: 1.відновити межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, яка розроблена ФОП ОСОБА_5 та затверджена рішенням Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 24.12.2014року; 2.зобов'язати відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не чинити перешкод по виконанню комплексу робіт з відновлення в натурі (на місцевості) межі, та встановлення паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1; 3.заборонити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебувати на місці безпосереднього встановлення межових знаків та паркану між земельними ділянками АДРЕСА_1 під час виконання комплексу робіт з відновлення в натурі (на місцевості) межі, та встановлення паркану між цими земельними ділянками.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що вона є власницею житлового будинку і земельної ділянки, площею 0,1437га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Межі земельної ділянки було встановлено в натурі на місцевості 10 вересня 2014 року відповідно до технічної документації із землеустрою, про що складено акт встановлення меж земельної ділянки. Зазначена земельна ділянка межує із земельною ділянкою АДРЕСА_1. На цій земельній ділянці розташовано житловий будинок, власником якого є відповідач ОСОБА_4, з яким проживає відповідач ОСОБА_3 Через незгоду із розташуванням межі, відповідачі влаштовують конфлікти, знищили межові знаки, фізично перешкоджають встановленню паркану. Внаслідок протиправних дій відповідачів, позивач замовила у ФОП ОСОБА_5 виконання робіт по відновленню меж земельної ділянки, але відповідачі знову влаштували сварку, в ході якої ОСОБА_3 брала в руки сокиру і повторно повисмикувала встановлені на місцевості межові знаки.

В судовому засідання суду першої інстанції представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_6 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та надуманість. Зазначив, що за висновками судово-почеркознавчої експертизи №4814, яка проводилась у кримінальному провадженні, встановлено, що « в акті від 10 вересня 2014 року встановлення та погодження меж земельної ділянки позивача, підпис від імені ОСОБА_3 виконано іншою особою». Отже, з відповідачем ОСОБА_3, яка є власником сусіднього будинку АДРЕСА_1, межа не узгоджувалась.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є власниками житлових будинків, відповідно АДРЕСА_1

Позивачу ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності згідно правовстановлюючих документів: 1/2ч. - на підставі договору про поділ майна подружжя від 21.11.2014року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим №4169; 1/2ч. - на підставі договору дарування від 21.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим № 4171.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2015року, індексний НОМЕР_1, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1437га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_2.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної сумісної власності подружжю - ОСОБА_10 і ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 04 вересня 1970 року, виданого виконкомом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Ними за життя було складено спадковий договір від 26.04.2006року, яким визначено, що після їхньої смерті у власність сина - ОСОБА_4 переходить житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. Власник 1/2ч. частини цього будинку ОСОБА_10 помер, після його смерті спадкове майно успадкувала переживша його дружина ОСОБА_3, яка проживала в будинку і була зареєстрована за цією адресою на час смерті чоловіка.

З приводу користування суміжними земельними ділянками між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 - власниками житлових будинків АДРЕСА_1, виникають конфлікти.

Дізнавшись, що позивач ОСОБА_1 приватизувала свою земельну ділянку з порушеннями вимог діючого законодавства, відповідач ОСОБА_3 звернулася до окружного адміністративного суду м. Харкова з позовом, в якому нею заявлені вимоги: про скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1; про зобов'язання Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області закрити Поземельну книгу на вищезазначену земельну ділянку; скасувати рішення сесії Височанської селищної ради від 13.11.2014року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_1 до Управління Держземагенства були надані сфальсифіковані документи, а саме підроблений акт погодження меж земельної ділянки. На теперішній час цей спір в адміністративному суді не вирішено по суті.

Також відповідач ОСОБА_3 зазначає, що за її заявою слідчим Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області ведеться досудове слідство (номер реєстрації в ЄРДР: 0004834 від 25.11.2014року), а саме, що стосується підроблення підпису на акті встановлення та погодження меж земельної ділянки. В рамках кримінального провадження проводилась судова почеркознавча експертиза №4814, якою встановлено, що підпис в акті від 10 вересня 2014 року встановлення та погодження меж земельної ділянки від імені ОСОБА_3 виконано іншою особою.

Як свідчать матеріали справи, судом з метою з'ясування можливих варіантів відновлення в натурі меж між земельними ділянками АДРЕСА_1, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 призначалась судова земельно-технічна експертиза, яку не було проведено, оскільки згідно повідомлення про неможливість надання висновку експертизи №6793 від 02 вересня 2015 року Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_11, додаткові документи та оплата експертизи протягом місяця до інституту від ОСОБА_1 не надійшла (а.с.102).

Отже, суд відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України сприяв здійсненню позивачем права на отримання доказів, призначивши за клопотанням її довірителя відповідну експертизу, але вони цим не скористалися.

Колегія суддів погоджується з висновками суду в частині відмови у задоволенні вимоги про відновлення межі між земельними ділянками позивача та відповідачів за їх недоведеністю. Доводи суду стосовного того, що вимога про зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди у виконанні комплексу робіт з відновлення в натурі (на місцевості) межі не може бути задоволена, оскільки не конкретизована, є правильними. Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про заборону відповідачам перебувати на місці встановлення межових знаків, паркану між земельними ділянками, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ці вимоги суперечать нормам діючого законодавства про право власності, оскільки власник/землекористувач земельної ділянки має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечить закону, а сам по собі факт перебування відповідачів на їх земельній ділянці закону не суперечить.

Вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив закон, що регулює дані правовідносини, дав належну оцінку зібраним доказам, і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 307ч.1п.1), 308ч.1, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -