АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц-796- 6485 /2015 р. Головуючий в 1 інстанції- Шклянка М.П.
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Прокопчук Н.О.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» про припинення права власності на частку у спільному майні та виплату грошової компенсації за частку.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

У жовтні 2013 р. позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів.

Зазначав, що він є одним із співвласників квартири АДРЕСА_1 разом із відповідачами.

Перебував з відповідачкою ОСОБА_1 в шлюбі, який розірвано в 2012 р.

В липні 2007 р. під час його відрядження відповідачка змінила замки на вхідних дверях квартири, у зв'язку з чим він не міг зайти до квартири. З того часу відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні квартирою, перешкоджають його вселенню.

Просив вселити його в спірну квартиру, встановити порядок користування квартирою та виділити йому в користування кімнату площею 11,7 кв.м. , а відповідачам виділити в користування дві кімнати пл.10,9 кв.м. та 17,6 кв.м. з лоджією 3,6 кв.м.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та виплату грошової компенсації за частку, посилаючись на те, що проживати з ОСОБА_2 в одній квартирі не мають ні моральної, ні фізичної можливості, у них складні, неприязнені відносини.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2015 року позов задоволений, в зустрічному позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 відмовити, в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам по справі, неповно з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 04.05.1987 року отримав Ордер №748 на квартиру АДРЕСА_1, яка в подальшому була переіменована на АДРЕСА_1, на сім'ю з чотирьох чоловік: ОСОБА_2, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - син. Проживали в даній квартирі протягом всього часу.(а.с.13,14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом з членами своєї сім'ї - відповідачами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 використав своє право на приватизацію спірної квартири (а.с.23, 24, 25) та отримали свідоцтво про право власності на житло від 07.10.2002 року (а.с.189) відповідно до якого власниками квартири АДРЕСА_1 є сторони по справі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних долях.

Згідно довідки по формі -3 від 26.11.2014 року виданої ЖЕД-202, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи (а.с.201): ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, яка перебуває у спільній частковій власності сторін і просить суд при встановленні порядку користування квартирою виділити йому кімнату площею 11,7 кв. метрів, між ним і відповідачами не має домовленості про порядок користування належним їм на праві часткової власності майном.

Крім того, судом встановлено, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні своєю власністю та перешкоджають його вселенню в спірну квартиру.

Згідно ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням крім випадків, передбачених законом.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 і виділення позивачу у користування ізольованої житлової кімнати площею 11,7 кв. метрів за висловленою ним самим згодою, це є реальним вирішенням конфлікту сторін з приводу користування спільним житлом.

Що стосується порядку користування та виділення відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно кімнати площею 10,9 кв.м. та 17,8 кв.м. з лоджією, суд мав підстави задовольнити дану вимогу. Інші приміщення в квартирі залишити в загальному користуванні сторін. На підставі ст.88 ЦПК України, суд також обґрунтовано вважав за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів судових витрат, витрат на виклик відповідачів до суду, а також витрат на правову допомогу.

Суд обґрунтовано відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог виходячи із положення ст. 365 ЦК України, відповідно до вимог якої, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за певних підстав, тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Судом встановлено, що спірна квартира, яка знаходиться у спільній частковій власності сторін є неподільною, частка позивача ОСОБА_2 є рівною з частками відповідачів, отже не є незначною та припинення права власності позивача ОСОБА_2 завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки він не має іншого житла у користуванні, спірна квартира є єдиним його місцем проживання і реєстрації.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не надали належних та допустимих доказів неможливості спільного проживання з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 і цього не встановлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи , при подачі зустрічного позову, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали суду звіт про проведення незалежної оцінки вартості трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.160-173), відповідно до якого вартість спірної квартири становить 999208 грн. Отже вартість 1/3 частини вказаної квартири, яка належить ОСОБА_2 становить 333069,33 грн.

Позивачами не надано доказів внесення вказаної суми на депозитний рахунок суду, що фактично унеможливлює задоволення вказаного позову про припинення права власності на частку у спільній власності.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам та мав підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують .

Спірна квартира є єдиним місцем проживання позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді