АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/576/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Токова С.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівОхріменко Н. І. , Качана О. В.
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування квартирою, стягнення моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом, яким, з урахуванням заяви від 20.02.2012 про уточнення позовних вимог, просила зобов'язати ОСОБА_6 надати їй ключі від квартири АДРЕСА_1; визначити порядок користування цією квартирою, виділивши ОСОБА_7 кімнату, площею 14,9 кв.м., а ОСОБА_6 - кімнату, площею 12,1 кв. м., а решту приміщень залишити у загальному користуванні; розділити особисті рахунки на оплату квартплати та комунальних послуг згідно встановленого порядку користування квартирою; заборонити ОСОБА_6 чинити перешкоди позивачці у доступі до квартири; покласти на ОСОБА_6 сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги та квартплату у сумі 7108,43 грн. у зв'язку з одноосібним користуванням квартирою; стягнути з ОСОБА_6 на її користь в якості відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що право власності на вказану частку у квартирі вона набула відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.12.2004. Квартира АДРЕСА_1 у м. Черкаси складається з 2 кімнат, кухні, коридору, вбиральні, ванної кімнати. Крім того квартира обладнана балконом та двома вбудованими шафами. Загальна площа квартири складає 50,0 кв. м., корисна площа квартири - 48,3 кв. м.

У цій квартирі крім позивачки зареєстрований та проживає чоловік покійної тітки ОСОБА_8 (спадкодавця), відповідач ОСОБА_6, якому також належить 1/2 частина квартири. До 2007 року позивачка не мала ніяких спорів з відповідачем щодо користування квартирою та одноосібно оплачувала житлово-комунальні послуги та інші витрати на утримання квартири. Крім цього позивачка допомагала відповідачу матеріально. Однак з 2007 року з відповідачем у неї склались неприязні стосунки, він, маючи мисливську рушницю, погрожував позивачці. Через дії відповідача позивачка втратила доступ до своєї власності, зверталася за допомогою до працівників МВС. Викладені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

У свою чергу ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просив зобов'язати ОСОБА_7 не чинити перешкод у користуванні належній йому ? частині квартири АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання надати документи на квартиру для оформлення окремих рахунків; визначити порядок користування квартирою, виділивши кожному по вмонтованій шафі та по окремій кімнаті з проведенням компенсації іншому за виділення кімнати більшого розміру, а решту приміщень залишити у загальному користуванні; згідно встановленого порядку користування квартирою розділити особисті рахунки на сплату квартплати та комунальних послуг; стягнути з ОСОБА_7 на його користь в якості відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому та його племінниці ОСОБА_7 на праві спільної приватної власності належать в рівних долях квартира АДРЕСА_1. У цій квартирі прописаний та фактично проживає він сам, так як ОСОБА_7 переоформила на себе всі особисті рахунки, як на квартплату, так і на комунальні послуги. При цьому вона постійно проживає у м. Москва, а в м. Черкаси появляється рідко. ОСОБА_7 має ключі від спільної квартири, має до неї вільний доступ. Особистих речей ОСОБА_7 у квартирі не має. Спочатку він надавав ОСОБА_7 грошові кошти на оплату квартплати, а потім дізнався про те, що вона всі рахунки переоформила на себе, та приблизно з 2008 року перестав їй надавати гроші, особисто здійснюючи оплату комунальних послуг. ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, яка полягає в неправомірних викликах ОСОБА_7 працівників міліції до нього. ОСОБА_6 є людиною похилого віку та хронічно хворіє.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2014 первісний позов задоволено частково та визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 м. Черкаси, виділивши у користування ОСОБА_7 кімнату, житловою площею 14,9 кв. м., а ОСОБА_6 кімнату, житловою площею 12,1 кв. м. Кухню, ванну, коридор, вбиральню, вбудовану шафу залишено в загальному користуванні сторін. Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 зазначеною квартирою шляхом надання доступу до квартири та надання ключів від неї. У задоволенні решти вимог первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.03.2015 доповнено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2014 вказівкою про те, що в загальному користуванні сторін залишено дві вбудовані шафи позначені в технічному плані №№2, 3, та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про розподіл особових рахунків та покладення на ОСОБА_6 витрат по оплаті комунальних послуг у зв'язку з одноособовим користуванням квартирою.

У поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення зустрічного позову та про відмову у задоволенні первісного позову. Крім того апелянт просить залучити до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за зустрічним позовом його дружину ОСОБА_9

В обґрунтування апеляційних вимог указує на те, що ОСОБА_7 незаконно заволоділа обов'язковою часткою у спадщині, яка належить ОСОБА_6, - приміщеннями квартири, площею 3,375 кв. м. Вимога ОСОБА_7 про виділення їй у користування більшої кімнати є незаконною, оскільки ОСОБА_7 є одинокою особою, їй має належати менша кімната, яку ніким не зайнято, а в більшій кімнаті наразі проживає ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_9 Останню суд першої інстанції незаконно не залучив до участі у справі в якості третьої особи. ОСОБА_6 має право на ? частину квартири за заповітом та обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України - приміщення квартири, площею 3,375 кв. м., оскільки є непрацездатною особою. ОСОБА_6 не створює перешкод у користуванні квартирою для ОСОБА_7 Остання не оплачує квартплату та комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи частково первісний позов ОСОБА_7 (позовні вимоги про визначення порядку користування квартирою та про зобов'язання відповідача усунути перешкоди ОСОБА_7 у користуванні квартирою), суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 чинить перешкоди позивачці у користуванні їх спільною квартирою, отже для сторін у справі належить встановити порядок користування цієї квартирою. Інші позовні вимоги суд визнав необґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що порядок користування сторонами спільною квартирою визначено судом згідно до вимог ОСОБА_7

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 після смерті у 2004 році своєї тітки ОСОБА_8 отримала у спадщину ? частину квартири АДРЕСА_1 Право власності на вказану частку квартири ОСОБА_7 набула згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВТ №759225, виданого 29.12.2004 державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Грабовою І.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1-4118. Вказане майно ОСОБА_7 зареєструвала в органах КП ЧООБТІ.

У зазначеній квартирі крім позивача зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_6, якому також належить ? частина квартири.

Згідно даних техпаспорту квартира АДРЕСА_1 складається з 2-х кімнат, жилою площею 27,0 кв. м., у тому числі: 1-а кімната №5 площею 12,1 кв. м., 2-а кімната №4 площею 14.9 кв. м., кухня №6 площею 7,3 кв. м., коридор №1 площею 8,2 кв. м., вбиральня №7 площею 1,2 кв. м., ванна кімната №8 площею 2,5 кв. м., балкон та два вбудовані шафи №2 і №3 по 1,1 та 1,6 кв. м. відповідно. Загальна площа квартири складає 50,0 кв. м., корисна площа квартири 48,3 кв. м.

Наразі між сторонами у справі наявний спір щодо порядку користування спільною квартирою. Указане, зокрема, підтверджується наявністю та змістом первісного та зустрічного позовів про визначення порядку користування квартирою та позиціями сторін при судовому розгляді справи.

ОСОБА_7 у зв'язку з перешкодами у користуванні квартирою з вини ОСОБА_6 зверталася до дільничного інспектора міліції, що апелянтом визнається, оскільки цією обставиною ОСОБА_6 обґрунтовує свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

В ході розгляду справі судом першої інстанції відповідач ОСОБА_6 не заперечував факт заміни замків у спірній квартирі внаслідок заміни вхідних дверей та те, що ключів позивачці він не давав. В ході розгляду судом апеляційної скарги ОСОБА_6 він вказані обставини належними та допустимим доказами не спростував.

Отже апеляційні доводи про відсутність перешкод зі сторони ОСОБА_6 щодо користування ОСОБА_7 її частиною квартири колегія суддів вважає безпідставними.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, права власника житлового будинку чи квартири визначено ст.384 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають можливість використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином сторонам у справі, які володіють по ? частині (ідеальна частка) квартири АДРЕСА_1, яка складається, зокрема, з 2-х житлових кімнат, з урахуванням наявності спору щодо порядку користування їх спільним майном, має бути встановлено порядок користування цією квартирою з виділення по 1 житловій кімнаті, про що наявні вимоги як за первісним так і за зустрічним позовом, та із залишенням у спільному користуванні решти приміщень - кухні, коридору, вбиральні, ванної кімнати та двох вбудованих шаф.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 має бути виділено житлову кімнату площею 14,9 кв. м., а ОСОБА_6 площею 12,1 кв. м., оскільки такий порядок користування квартирою був фактично встановлений ще за життя дружини відповідача ОСОБА_6, яка проживала у більшій кімнаті разом з своєю племінницею ОСОБА_7, та зберігався і після її смерті - з 2004 по 2007р., коли між сторонами встановилися неприязні стосунки та конфлікти, внаслідок яких позивачка втратила доступ до своєї власності.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта по те, що судом першої інстанції не було враховано при встановленні порядку користування вказаною квартирою ту обставину, що він є інвалідом та має ряд хвороб, оскільки в рішенні суду про це прямо зазначено. Разом з цим судом було враховано і ту обставину, що ОСОБА_7 також хворіє та має інвалідність.

За змістом ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника житла на користування житлом є похідним від права самого власника житла.

Колегія суддів враховує, що в даній справі в натурі частки у праві власності на квартиру сторонам у справі не виділено. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 належать по ? частини квартири, що є ідеальними частками. Питання про зменшення розміру частки у праві власності на квартиру в того чи іншого спадкоємця чи визнання заповіту в частині недійсним у сторін не виникало.

При цьому спір у справі наявний з приводу визначення порядку користування майном та усунення перешкод в користуванні майном, що є у спільній власності, а не з приводу права власності сторін на майно, отже апеляційні доводи про неврахування судом першої інстанції при вирішенні справи того, що ОСОБА_6 належить на праві власності ще й обов'язкова частка у спадщині не свідчать про неправильність оскарженого судового рішення, яке не стосується визначення розміру частини майна, що успадковується кожним зі спадкоємців.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що рішення суду є незаконним, оскільки до участі у справі не було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору дружину ОСОБА_6, так як згідно ч.1 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення. До суду першої інстанції при розгляді справи відповідних клопотань про залучення до участі у справі дружини ОСОБА_6 не надходило. Апеляційний суд згідно положень цивільного процесуального законодавства не має права залучати до участі у справі третіх осіб.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2014 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування квартирою, стягнення моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :