АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів суду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що 20.02.2014 року нею у відділенні №68 ПАТ КБ "ПриватБанк", за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Миру, 18, було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 (Золота картка для виплат), з метою отримання коштів від УПСЗН в Індустріальному районі м. Дніпропетровська по народженню дитини та догляду за нею до досягнення трирічного віку. Також нею було отримано кредитну картку «Gold» НОМЕР_2 з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5 000 грн.

Коштами з зазначених рахунків вона користувалася, пін код та іншу особову інформацію стосовно зазначених платіжних карток будь кому не передавала. На теперішній час картки фізично знаходяться у неї.

16.09.2014 року, о 03:35 год., вона отримала два sms повідомлення з номера 10060, зі змісту яких, стало зрозуміло, що з особових рахунків НОМЕР_1 (Золота картка для виплат) та кредитної картки «Gold» НОМЕР_2 було несанкціоновано списано 10 000 грн. та 4 000 грн., додатково була нарахована комісія у розмірі 160 грн.

В зв'язку з тим, що вона розпорядження про списання коштів не давала, будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів не вчиняла, вона звернулась за телефоном гарячої лінії ПАТ КБ "ПриватБанк", з вимогою заблокувати картки відкриті на її ім'я, та повідомила про факт шахрайства.

Вона будь-яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх відповідачу ні у паперовому вигляді, ні у електронному з використанням електронної системи "Приват-24", або будь якої іншої клієнтської системи банку.

Вона також звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до райвідділу міліції. По даному факту СВ Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області було розпочате кримінальне провадження №0003376 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, а саме: шахрайство вчинене з використанням електронно-обчислюваної техніки.

16.09.2014 року вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою щодо повернення списаних з поточних рахунків грошових коштів, призначення та проведення службового розслідування за фактом не санкціонованого списання з її рахунків коштів.

Проте, листом №20.1.0.0./7-20140916/106 від 02.10.2014 року такі її вимоги залишилися без задоволення, вказавши на не сумлінне виконання позивачем, як клієнтом банку, умов зберігання та використання інформації в каналі зв'язку, посилаючись на внутрішні «Умови і правила надання банківських послуг» (а.с.2-6).

Вважаючи, що мав місце факт несанкціонованого списання з рахунку грошових коштів, а банк покладені на нього обов'язки не виконав, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на її користь безпідставно списані кошти у розмірі 14 160 грн., а також у відшкодування моральної шкоди 7 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2015 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 суму безпідставно списаних коштів в розмірі 14 160 грн.

Суд стягнув з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Також суд стягнув з ПАТ КБ "ПриватБанк" в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив (а.с.97-100).

З таким рішенням не погодилось ПАТ КБ "ПриватБанк" та звернулось з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.107-108).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог ОСОБА_2 щодо несанкціонованого списання коштів з її рахунків і того, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що 20.02.2014 року за заявою позивача ОСОБА_2 відповідачем було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 «Золота картка для виплат» на ім'я позивача. Даний рахунок було відкрито з метою отримання позивачем соціальної допомоги по народженню дитини та догляду за нею до досягнення трирічного віку від Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради.

Позивачем також було укладено кредитний договір з відповідачем та отримано у відповідача кредитну картку «Gold» НОМЕР_2 з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5 000 грн.

Грошовими коштами, які перебували на вказаних банківських рахунках позивач користувалася, про що свідчить виписка про рух коштів з банківських рахунків.

Спірні правовідносин між сторонами регулюються вказаними Договорами та Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

"Приват-24" - це система інтернет-платежів, яка дозволяє Клієнту керувати своїми рахунками (проводити операції по картці, здійснювати грошові перекази, платежі та внески, погашати кредити, обмінювати валюту та ін.) в ПриватБанку за допомогою Інтернету.

SWIFT (Society for World-Wide Interbank Financial Telecommunications) співтовариство всесвітніх міжбанківських фінансових телекомунікацій є міжнародною системою обміну повідомленнями між банками про грошові перекази для забезпечення доставки платежу отримувачу.

За результатами службового розслідування, проведеного ДБ ГО зроблений висновок про те, що «фітингова» схема шахраїв була розрахована на неуважність користувачів "Приват-24" і недостатню захищеність їх персональних комп'ютерів від комп'ютерних вірусів, а так само на наявність особливостей деяких сервісів самого "Приват-24", які шахрай може використовувати для обману користувачів системи.

Відповідне шкідливе "вірусне" програмне забезпечення, що забезпечує перенаправлення запиту клієнта на спеціально підготовлений зловмисником фішинговий (підроблений) сайт "Приват-24", підконтрольний цьому зловмисникові. Отримуючи на ньому інформацію про логін і паролі користувача "Приват-24", зловмисник має можливість увійти під цими скомпрометованими даними реальний "Приват-24" самого клієнта. Створюючи платежі в реальному "Приват-24" клієнта, одночасно з цим зловмисник на фітинговому сайті виставляє клієнтові різні повідомлення, а також може з ним вести on-line чат, від імені співробітника банку, з однією метою отримати від клієнта OTP-пароль платежу, який він в свою чергу отримав в SMS-повідомленні від банк (а.с.23-25).

Згідно п.1.1.5.5. "Умов і правил надання банківських послуг" Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS-повідомленні ПіН-коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи "Приват-24", паролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Відповідно до п.п.1.1.5.13, 1.1.5.14. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему "Приват-24" з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації і за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки /рахунку/ на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.7.3.1.13. Банк не несе відповідальності за несанкціонований доступ до ПІН-коду Клієнта під час реєстрації в системі "Приват-24" в разі відсутності ліцензійного програмного забезпечення, відсутності антивірусних і антішпіонскіх програм, що забезпечують захист від несанкціонованого доступу до інформації Клієнта на персональному комп'ютері Клієнта, з якого здійснюється реєстрація.

В суді ОСОБА_2 не заперечувала проти того, що розпоряджалася коштами на рахунках в тому числі, за допомогою електронної системи "Приват-24".

Колегія суддів не вбачає правових підстав для покладання на ПАТ КБ "ПриватБанк" цивільно-правової відповідальності, оскільки ОСОБА_2 не надано жодного доказу, що саме з вини відповідача були перераховані кошти з її рахунків через її аккаунт в системі інтернет-банкінгу "Приват-24".

Крім того, на адресу відповідача не поступали жодні запити з МВС України про надання інформації на чий рахунок були переведені кошти. В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що з виписки по рахункам чітко вбачається, що кошти були перераховані саме позивачем на рахунок ОСОБА_3.

Відповідно до "Умов та правила надання банківських послуг" клієнт несе повну відповідальність за зберігання картки, піна, у разі використання картки третіми особами до повідомлення Банка всі збитки покладаються на клієнта.

У разі якщо клієнт не погоджується з новими змінами, він відповідно до Умов та правила надання банківських послуг" повинен звернутись до банку з письмовою заявою про закриття рахунків.

Однак, позивач з жодною заявою до втрати карток до відповідача не зверталась, що вказує на її згоду з усіма умовами, що діяли на момент втрати карток.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції на підставі п.п.3.4 ст. 309 ЦПК України скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: