Справа № 279/9638/15-ц
Провадження № 2/279/1393/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Моголівець І. А.

з секретарем Война Ю.С.

за участю представника позивача Пашинського Ю.А.

відповідача ОСОБА_2, представника відповіда ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який уточнював та просить стягнути з відповідача 12 136,61 гривню матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач працював у позивача водієм вилочного навантажувача. 30.12.2014 року відповідач працюючи на лінії навантаження готової продукції, управляючи навантажувачем здійснював зняття палети МДФ плит у кількості 27 шт з штабелю та скинув її, внаслідок чого плити МДФ були пошкоджені. За результатами перевірки проведеної на підприємстві встановлено, що пошкодження плит сталося з вини відповідача, окрім того він під час вказаної події перебував в стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити посилаючись на мотиви вказані в позовній заяві. Пояснив, що шкода завдана саме з вини відповідача, вини інших осіб чи підприємства в падінні плит та їх пошкодженні не має, відповідач перебував в стані алкогольного сп'яніння. Шкода обрахована згідно даних бухгалтерського обліку. З даних плит підприємство мало намір виготовити іншу продукцію. Підприємство прийняло рішення надати можливість позивачу звільнитись за власним бажанням, без формулювання про його нетверезий стан. ОСОБА_2 вжив алкоголь який працівники незаконно пронесли на підприємство.

В судовому засіданні відповідач позов категорично не визнав. Не визнав своєї вини, не визнав факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, не визнав кількість пошкоджених плит та суму шкоди. Пояснив, що 30.12.2014 р він дійсно працюючи на складі на навантажувачі упустив пачку плит при їх знятті для переміщення. Падіння відбулось з 4 метрової висоти, вага пачки близько 2 тон. Впала одна пачка, а не дві. Причиною падіння є недостатнє освітлення та невеликий розмір проїздів для маневру навантажувача. В стані алкогольного сп'яніння не перебував, прилад для визначення алкоголю показав нульовий результат, до того ж даний прилад може показувати результат до 2,0 проміле включно. Документи щодо його сп'яніння та кількості пошкоджених плит підроблені та складені пізніше ніж вказано в цих документах, від роботи його ніхто не відсторонював, однак пояснив що після інциденту і на наступний день коли його звільнили він трудових обов'язків не виконував. Він не був звільнений через вживання алкогольних напоїв, а звільнений за власним бажанням. Згідно розрахункових документів він відпрацював в грудні 166 годин, а в табелі обліку використаного часу вказано, що він відпрацював 164 години, що говорить, що його від роботи не відсторонювали. В цей день та час на підприємстві не було ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_5, а ОСОБА_6 йому нічого не говорив про необхідність зайти до ОСОБА_4 для підпису наказу про відсторонення від роботи.

Подав письмове заперечення про надуманість і необґрунтованість позовних вимог. Вважає, що матеріальна відповідальність може бути покладена лише в межах середнього місячного заробітку.

Представник відповідача пояснив, що акти, службові записки, крім наказів та дефектного акту, не зареєстровані на підприємстві, але дефектний акт складено за відсутності відповідача та без його підпису.

Представник позивача пояснив, що Акти та службові записки законодавство не зобов"язує реєструвати, а дефектний акт № 107 і складався без відповідача, тому його підпису там бути не повинно, в акті затримання та в наказі на відсторонення відповідач відмовився від підпису.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він працює у позивача начальником транспортного відділу. 30.12.2014 року близько 19.00 години йому зателефонував начальник служби безпеки підприємства і сказав, що виявили п'яного водія. Через 15 хвилин його привезли на підприємство. Побачивши ОСОБА_2, який мав запах алкоголю та похитувався він викликав з дому медичну сестру. Після того як привезли медсестру ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на наявність алкоголю в крові. Він довго відмовлявся і не хотів проходити тест, однак його умовили і він видихнув в алкотестер, прилад показав результат більше 2 % алкоголю. ОСОБА_2 повідомив, що нещодавно в нього народилася внучка. Після цього він повідомив ОСОБА_2 про необхідність зайти до кабінету начальника відділу кадрів, однак ОСОБА_2 не зайшов. Навантажувач має технічну можливість працювати до висоти в 6 метрів. Склад готової продукції містить освітлення згідно норм. ОСОБА_2 не звертався до нього з письмовими заявами про недостатнє освітлення чи вузькі проїзди. За час роботи ОСОБА_2 з 2011 року він не допускав інцидентів з падіння готової продукції на складі.

Допитана свідок ОСОБА_7 показала, що вона працює на підприємстві медичною сестрою, має дозвіл на проведення медичного огляду на стан сп'яніння з використанням алкотестера. 30.12.2014 року близько 19.00 години їй зателефонував з роботи ОСОБА_6 та повідомив про необхідіність явки на роботу. Приїхавши на завод вона прослідувала до гаражу де в одному з кабінетів знаходився ОСОБА_2, якому було запропоновано пройти тест на стан сп'яніння, однак він відмовився, його умовляли десь 30-40 хвилин, після чого він погодився, вдихнув в прилад, який показав результат в 2,2 %. Крім того ОСОБА_2 мав запах алкоголю та похитувався. Після цього його відсторонили від роботи.

Допитаний свідок ОСОБА_4 показав, що він працює на підприємстві начальником відділу управління персоналом. 30.12.2014 року йому повідомили з підприємства, що виявили працівника в стані алкогольного сп'яніння який пошкодив майно. Після повідомлення медсестри про наявність алкогольного сп'яніння він склав наказ про відсторонення ОСОБА_2 від роботи, який підписав генеральний директор, ОСОБА_6, ОСОБА_11., та близько 20.00 години сказав ОСОБА_6 запросити ОСОБА_2 для ознайомлення з наказом. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_2 про необхідність ознайомлення з наказом, однак ОСОБА_2 через прохідну покинув територію заводу, це було вже після 20.00 години, хоча мав можливість зайти до його кабінету, так як кабінет знаходиться в декількох метрах від прохідної. Після цього він вніс до наказу запис про відмову ОСОБА_2 від підпису наказу та посвідчив цей факт своїм підписом разом з ОСОБА_5

Допитаний свідок ОСОБА_8 показав, що 30.12.2014 року близько 18 години йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив про наявність на підприємстві водія в стані алкогольного сп'яніння, який пошкодив плити МДФ. Знаходячись в кабінеті ОСОБА_4 після повідомлення медсестри про наявність алкогольного сп'яніння в 2,2 % ОСОБА_4 склав наказ про відсторонення водія ОСОБА_2 від роботи, який підписав генеральний директор, а присутній в кабінеті ОСОБА_6 викликав до кабінету ОСОБА_2, однак останній знаючи про необхідність ознайомлення та підпису наказу покинув територію заводу. Він та ОСОБА_4 засвідчили в наказі факт відмови ОСОБА_2 від підпису наказу.

Допитаний свідок ОСОБА_9 показав, що він працює на підприємстві кладовщиком готової продукції. 30.12.2014 року близько 18.00 години він перебував на складі де також повинен був проводити завантажування автомобіля ОСОБА_2 Він почув глухий звук. До нього підійшов ОСОБА_2 і сказав щоб він подивився, що той наробив. ОСОБА_2 був в стані алкогольного сп'яніння, від нього було чути запах алкоголю, він похитувався, нецензурно виражався. Прийшовши до навантажувача він побачив, що впало 2 пачки з плитами товщиною 22 мм по 22 штуки в пачці. З'єднувальні стрічки розірвались і плити "роз"їхались як карти". Плити перебрали та окремо відібрали пошкоджені і окремо не пошкоджені. Відібрали 20 штук пошкоджених плит. Однак при падінні пачки пошкодили і інші пачки, що знаходились на зберіганні, з яких відібрали ще 7 пошкоджених плит. Саме 27 плит (20 +7) було вказано в дефектному акті.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази судом встановлено слідуюче.

ОСОБА_2 з 16.05.2011 року працював на Приватному акціонерному товаристві "Коростенський завод МДФ" на посаді водія навантажувача вилочного та згідно робочої інструкції зобов'язаний керувати навантажувачем та транспортувати різні вантажі.

На початку робочої зміни, зранку 30.12.2014р. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння та був тверезим, що підтверджується даними журналу передрейсового огляду водіїв.

30.12.2014р. службовими особами позивача складено Акт про виявлення та тимчасове затримання відповідача як особу, що має ознаки алкогольного сп'яніння, а також складено Акт порушення з якого слідує, що 30.12.2014 р о 18.00 годині на складі ГП водій навантажувача ОСОБА_2 знімав верхню упаковку яка впала вперед погрузчика, що призвело до пошкодження плит. В даному акті відповідач надав пояснення про те, що дійсно упаковка впала, коли він її знімав погрузчиком, упаковка пошкодилась.

Крім того, відповідач на окремому аркуші власноручно написав пояснення про те, що він знімав пачку палет шліфованих яка впала спереду погрузчика. Упаковка пошкодилась.

В акті та поясненні відповідач не вказував причини падіння як недостатнє освітлення та невеликий розмір проїздів для маневру навантажувача.

Згідно службової записки начальника відділу охорони ОСОБА_10, ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме мав різкий запах алкоголю. Аналогічною доповідною запискою начальника транспортного цеху ОСОБА_6, ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння.

Згідно службової записки медичної сестри, медичним оглядом відповідача було встановлено ознаки тимчасової непрацездатності, проба на алкоголь - 2,2 проміле, в результаті чого водій до керування автотранспортним засобом не придатний. Записи внесені до відповідного журналу.

Позивачем було надано оригінал Формуляру на прилад для визначення концентрації парів алкоголю, пункт 3.3 та 3.4 якого говорить про те, що прилад вимірює та надає результат в діапазоні від 0 до 2.0 % та в діапазоні від 0.0 до 8.0 %, що спростовує пояснення відповідача про неможливість виміру більше 2.0 %. Також надано Свідоцтво про повірку робочого стану приладу, та його похибки на рівні 15 % та 20 %.

Цього ж дня наказом № 97/1 по підприємству позивача було відсторонено від роботи у зв'язку із знаходженням на роботі у нетверезому стані. Дані про відсторонення внесені до журналу усунення від роботи водіїв.

Згідно табелю обліку використання робочого часу за грудень 2014 року тривалість зміни ОСОБА_2 складає 12 годин. 30.12.2014 р в табелі зафіксовані дані про відпрацьовані 10 годин.

Представник позивача пояснив, що вказано 10 годин, так як ОСОБА_2 в період з 18 до 20 години відсторонили від роботи, однак оплату праці провели в повному обсязі з розрахунку 12 годинної зміни і не проводили утримань з його зарплати.

Крім того, цього ж дня на підприємстві складено Дефектний акт про те, що в результаті падіння з вини ОСОБА_2 пошкоджено 27 МДФ плит, які для реалізації не підлягають.

Вартість вказаних плит, згідно довідки підприємства, становить 20 263 гривні. Відповідно норм загрузки в одній пачці плити 22 мм знаходиться 22 плити.

31.12.2014 року ОСОБА_2 звільнився з роботи за власним бажанням за ст..38 КЗпП України.

Позивач в Довідці № 819 від 20.10.15р повідомив, що пошкоджена плита в кількості 3,443 м3 переведена з першого ґатунку в підкладну, вартістю 8 126,39 гривень. Таким чином, різниця між вартістю до пошкодження та після пошкодження становить 12 136,61 гривня.

Згідно ст.136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток провадиться шляхом подання позову до суду.

Відповідно до ст..130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків за пряму дійсну шкоду яка заподіяна винними протиправними діями працівника. Ця відповідальність обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди за винятком випадків передбачених законодавством.

Так, відповідно до ст..134 ч.1 п.4 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної з їх вини підприємству у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані.

Відповідно до ст..135-3 КЗпП України, розміри заподіяної підприємству шкоди визначаються за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, розуміють втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на

відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що пошкоджені плити втратили цінність, їх не використали для виготовлення готової продукції, а використали як підкладочний матеріал.

Судом встановлено достатньо належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_2 в нетверезому стані.

Пояснення та заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими, такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи пояснення сторін, свідків та інші докази досліджені судом суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_2 являється особою винною у пошкодженні майна підприємства, так як майно пошкоджено саме через його необережність та у зв'язку з перебуванням в стані алкогольного сп'яніння, тобто винні і протиправні дії. Вини підприємства чи інших осіб у пошкодженні плит не встановлено. Спростувань розрахунку суми спричиненої шкоди відповідач не надав.

Згідно ст..1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичними особами а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Визначаючи розмір шкоди, що підлягає покриттю, відповідно до ст.137 КЗпП України, суд враховує ступінь вини працівника, обстановку за якої було заподіяно шкоду. Підстав для зменшення розміру шкоди судом не встановлено, клопотань щодо зменшення розміру покриття шкоди чи призначення експертизи щодо визначення розміру шкоди відповідач не подавав.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 38, 60, 88, 213 -218 ЦПК України, ст.ст.130, 134-137 КЗпП України. 22, 23, 61, 1166-1168 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» 12 136 гривень 61 копійку майнової шкоди заподіяної підприємству внаслідок порушення покладених трудових обов'язків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» 243 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги- після апеляційного розгляду, якщо рішення не скасовано.

Суддя Коростенського міськрайонного суду І.А.Моголівець