У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 Справа №607/15505/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого Стельмащука П.Я.,

- при секретарі Матвійчук В.П.,

- за участю представника відповідача (скаржника) ОСОБА_1,

- представника позивачів ОСОБА_2,

- представника першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скарги ОСОБА_4 на рішення державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із двома скаргами на рішення Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. А саме, із скаргою від 02.10.2015р., у якій просить визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження №48218675 від 28.09.2015р. державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 і зобовязати її винести постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із закінченням строку, передбаченого статтею 406 ЦК України для даного виду стягнення. А також із скаргою від 05.10.2015р., у якій просить визнати неправомірними рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №48218675, а саме: постанову від 10.08.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 680,00 грн., постанови від 10.08.2015р. і від 20.08.2015р. про накладення штрафу у розмірі 170,00 грн. та 340,00 грн. відповідно, постанову від 20.09.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 грн.

Скарги обґрунтовує тим, що прибувши з-за кордону у другій половині серпня 2015 року, скаржник довідався від свого представника про виконавче провадження на підставі виконавчого листа №607/15505/14-ц виданого 09.07.2015р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про зобовязання скаржника усунути перешкоди у вільному проході Тернопільському колективному творчо-виробничому підприємству «Тернопільархпроект» і Тернопільській обласній організації Національної спілки архітекторів України через належне йому приміщення по вул. Крушельницької, 1а в м. Тернополі, позначеного в інвентарній справі за №33, на умовах, визначених рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012. Даним рішення господарського суду був встановлений тимчасовий сервітут строком на 2 роки. Даний строк з моменту винесення рішення господарського суду минув 13.08.2015р., а відтак, на підставі п. 6 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», після 13.08.2015р. Перший відділ ДВС ТМУЮ зобовязаний був закінчити виконавче провадження. Однак, 28.09.2015р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у звязку із застосуванням до боржника усіх передбачених законом заходів впливу (стягнення виконавчого збору, штрафів, витрат на проведення виконавчих дій, внесення подання до правоохоронного органу про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду), однак неможливістю виконати рішення без участі боржника. Окрім того, вказує на те, що про існування виконавчого провадження йому не було відомо, аж до другої половини серпня 2015 року, а про накладення стягнень до 02.10.2015р. Постанов про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, штрафів, витрат, викликів та вимог державного виконавця не отримував, про проведення виконавчих дій не повідомлявся.

Ухвалою суду від 22.10.2015р. розгляд двох скарг обєднано в одне провадження.

В судовому засіданні представник відповідача (скаржника) скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у скаргах та наданих суду усних поясненнях.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в судовому засіданні скарг не визнала, надала суду письмові та усні пояснення, суть яких зводиться до того, що боржнику надсилались як постанова про відкриття виконавчого провадження, так і всі інші постанови та листи. У звязку із невиконанням боржником рішення суду у строк для добровільного виконання та в інші строки встановлені державним виконавцем, із боржника відповідними постановами стягнуто виконавчий збір в розмірі 680,00 грн., штрафи в розмірі 170,00 грн. і 340,00 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 50,00 грн. Окрім того, скеровано до ТМВ УМВСУ в Тернопільській області подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. На час розгляду скарг, інформації про розгляд подання немає. Окрім того, вважає, що двохрічний строк сервітуту встановлений рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. ще не сплив, так як дане рішення суду вступило в законну силу 08.10.2014р. і з цього дня розпочинається відлік строку. Представник органу ДВС вважає, що усі виконавчі дії проведені у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», підстав для задоволення скарг немає, а тому просить у їх задоволенні відмовити.

Представник позивачів - Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект» і Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України в судовому засіданні частково підтримала вимоги скарги, надала усні пояснення. А саме підтримала одну із скарг в частині вимоги про визнання неправомірним винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що виконавче провадження повинно і надалі здійснюватись, так як рішення суду не виконано і не втратило чинності. В решті вимог скарг просила відмовити, так як боржник ухиляється від виконання рішення суду і на нього правомірно накладено відповідні стягнення. Також заперечує щодо зобовязання органу ДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із закінченням двохрічного строку дії сервітуту, так як даний строк повинен рахуватись від дня винесення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2014р.

При розгляді скарг судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2014р., частково задоволено позов тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція «Тернопіль-Медіа» про встановлення сервітуту, встановлено тернопільському колективному творчо-виробничому підприємству «Тернопільархпроект», тернопільській обласній організації Національної спілки архітекторів України платний в розмірі 50,00 грн. в місяць, сервітут щодо приміщення по вул. Крушельницької, 1-а в м. Тернополі, позначеного в інвентарній справі за №33 та надано право вільного проходу через приміщення №33, строком на 2 роки.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2014р. касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2014р. без змін.

На підставі договору купівлі-продажу 15/100 часток приміщення від 02.12.2013р., посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6, до ОСОБА_4 від ТзОВ «Агенція «Тернопіль-Медіа» перейшло право власності на нерухоме майно, а саме 65-33 кабінет, загальною площею 41,0 кв.м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. С.Крушельницької, 1-а.

У звязку із наявністю спору між тернопільським колективним творчо-виробничим підприємством «Тернопільархпроект», тернопільською обласною організацією Національної спілки архітекторів України та ОСОБА_4 щодо права вільного проходу через приміщення №33 в м. Тернополі по вул. С.Крушельницької, 1-а, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.11.2014р. по справі №607/15505/14-ц, позов тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном задоволено. Зобовязано ОСОБА_4 усунути перешкоди у вільному проході тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України через приміщення по вул. Крушельницької, 1-а в м. Тернополі, позначеного в інвентарній справі за №33, на умовах визначених рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України про припинення сервітуту відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05.01.2015р. рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24.11.2014р. скасовано, в позові тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено. Позов ОСОБА_4 до тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України про припинення сервітуту задоволено. Припинено сервітут щодо приміщення по вул. Крушельницької, 1а в м. Тернополі про надання вільного проходу через приміщення №33 строком на 2 роки, встановленого рішення господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.05.2015р. рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05.01.2015р. скасовано, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24.11.2014р. залишено в силі.

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 27.07.2015р. відкрито виконавче провадження ВП №48218675 з виконання виконавчого листа по справі №607/15505/14-ц виданого 09.07.2015р. Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24.11.2014р. про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у вільному проході тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України через приміщення по вул. Крушельницької, 1-а в м. Тернополі, позначеного в інвентарній справі за №33, на умовах визначених рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012. Постановою надано боржнику строк для добровільного виконання до 03.08.2015р. Постанову скеровано сторонам, у тому числі боржнику, супровідним листом від 30.07.2015р. за №30351/06-34/14, рекомендованою кореспонденцією без повідомлення про вручення.

10.08.2015р. державним виконавцем цього ж відділу ДВС ОСОБА_5 складено акт за місцем виконання рішення по вул. Крушельницької, 1а, про те, що боржником рішення в термін наданий для самостійного виконання не виконано.

Того ж числа цим же державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 680,00 грн. Постанову надіслано боржнику супровідним листом від 10.08.2015р. за №30431/06-34/07.

Також 10.08.2015р. державним виконавцем Заставною О.І. винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_4 штрафу у розмірі 170,00 грн.

13.08.2015р. за вих. №30711/06-34/07 державним виконавцем Заставною О.І. складено вимогу, якою зобовязано ОСОБА_4 20.08.2015р. на 11.00 год. зявитись за адресою м. Тернопіль, вул. Крушельницької, 1а для усунення перешкод згідно вищевказаного виконавчого листа.

20.08.2015р. державним виконавцем Заставною О.І. складено акт за місцем виконання рішення по вул. Крушельницької, 1а, про те, що боржником рішення суду не виконано.

У той же день державним виконавцем Заставною О.І. винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_4 штрафу у розмірі 340,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин вимоги державного виконавця від 13.08.2015р.

20.09.2015р. державним виконавцем Заставною О.І. винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_4 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50,00 грн.

25.09.2015р. за вих. №41358/06-34/07 Першим відділом ДВС ТМУЮ направлено до ТМВ УМВСУ в Тернопільській області подання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за діяння передбачені статтею 382 КК України, а саме невиконання рішення суду, що набрало законної сили або перешкоджання його виконанню.

28.09.2015р. державним виконавцем Заставною О.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із принципів діяльності органів державної виконавчої служби є законність (стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із вимогами ч. 4 статті 82 Закону, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 27.07.2015р. відкрито виконавче провадження ВП №48218675 з виконання виконавчого листа по справі №607/15505/14-ц виданого 09.07.2015р. Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24.11.2014р. про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у вільному проході тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства «Тернопільархпроект», тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України через приміщення по вул. Крушельницької, 1-а в м. Тернополі, позначеного в інвентарній справі за №33, на умовах визначених рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику було надано строк для добровільного виконання до 03.08.2015р.

Постанову скеровано сторонам, у тому числі боржнику, 30.07.2015р. супровідним листом від 30.07.2015р. за №30351/06-34/14, рекомендованою кореспонденцією без повідомлення про вручення, що підтверджується наданою органом ДВС копією списку рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до ч. 1 статті 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, боржник не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження у спосіб визначений статтею 31 Закону, що безумовно порушує його права.

Окрім того, оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП №48218675, судом встановлено, що матеріали не містять жодного іншого підтвердження того, що боржнику було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження до моменту його закінчення. А саме, інші постанови та вимоги скеровувались боржнику поштовою кореспонденцією без повідомлення про вручення. Акти державного виконавця від 10 та 20 серпня 2015р. складені лише за участю стягувачів, без участі боржника чи його представника. Дана обставина також не заперечувалась представником органу ДВС.

Згідно ч. 1-3 статті 75 Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Аналіз положень Закону приводить до висновку, що будь-яким діям примусового характеру повинно передувати повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження у спосіб та порядок встановлений цим Законом. Порушення цього порядку, тобто не повідомлення боржника належним чином про відкрите щодо нього виконавче провадження, тягне за собою незаконність усіх подальших виконавчих дій.

Передбачена Законом процедура повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, шляхом своєчасного направлення йому рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення відповідної постанови, у якій зазначено строк для самостійного виконання рішення та попередження, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, забезпечує право боржника самостійно виконати рішення суду у визначений державним виконавцем строк без застосування до нього жодних негативних наслідків, передбачених Законом (стягнення виконавчого збору, штрафів, витрат, притягнення до кримінальної відповідальності).

І з іншої сторони, лише дотримання державним виконавцем вищевказаної процедури надає державному виконавцеві право застосувати заходи примусового виконання рішення.

Згідно ч. 1 статті 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Окрім порушення державним виконавцем статті 31 Закону, що має визначальне значення при вирішенні даних скарг, судом також встановлено інші порушення.

А саме, згідно ч. 5 статті 25 Закону, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 27.07.2015р., однак всупереч статті 25 Закону надіслана боржнику через три робочих дні після її винесення, а саме 30.07.2015р.

Не відповідали дії державного виконавця вимогами статті 75 Закону, так як державний виконавець не переконався чи рішення суду не виконано боржником з поважних причин чи без таких. Встановлення цієї обставини є необхідною передумовою для накладення штрафу на боржника, а в подальшому і штрафу в подвійному розмірі.

Відповідно до статті 28 Закону (в редакції, що діяла на час винесення відповідної постанови), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

В порушення даної норми Закону постановою від 10.08.2015р. стягнуто із боржника 680,00 грн. виконавчого збору, тобто 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5, про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Оглянувши постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.09.2015р., судом не встановлено мотивування стягнення саме 50,00 грн. витрат. У постанові відсутній перелік витрат, які здійснені державним виконавцем. Лише констатація суми 50,00 грн. жодного обґрунтування. А відтак, дана постанова винесена із істотним порушенням вищевказаного пункту Інструкції, так як будь-яка дія державного виконавця повинна бути законною та обґрунтованою.

Згідно ч. 2 статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, з огляду на порушення державним виконавцем статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», а також інші вищевказані порушення Закону та Інструкції, суд прийшов до висновку про необхідність визнання неправомірними та скасування рішень державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні ВП №48218675, а саме винесення постанови від 10.08.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору, постанов від 10.08.2015р. та від 20.08.2015р. про накладення штрафу, постанови від 20.09.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

У звязку із неправомірністю вищевказаних постанов, неправомірною також є постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2015р., так як закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 статті 49 Закону можливе у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону, яка в свою чергу передбачає застосування до боржника штрафних санкцій.

Проте, суд не погоджується із мотивами скарги щодо зобовязання органу ДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із закінченням строку, передбаченого статтею 406 ЦК України для даного виду стягнення.

Згідно ч. 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Так як рішення господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012 було предметом перегляду суду апеляційної інстанції, дане рішення набрало законної сили 17.06.2014р, з моменту ухвалення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2014р.

Тому двохрічний строк сервітуту, встановлений рішенням від 13.08.2013р., розпочався 17.06.2014р. та діє до 17.06.2016р. включно.

Тому, у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

При цьому, з метою захисту інтересів стягувачів, так як рішення суду не виконане, слід зобовязати перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа по справі №607/15505/14-ц виданого 09.07.2015р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у спосіб та порядок встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5

Керуючись ст.ст. 10, 60, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скарги ОСОБА_4 на рішення державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати неправомірними рішення державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні ВП №48218675, а саме винесення постанови від 10.08.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору, постанов від 10.08.2015р. та від 20.08.2015р. про накладення штрафу, постанови від 20.09.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2015р., та скасувати дані рішення.

Зобовязати перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа по справі №607/15505/14-ц виданого 09.07.2015р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у спосіб та порядок встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5.

У задоволенні решти вимог скарг відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий П.Я.Стельмащук