Справа № 381/4290/15-ц Головуючий у І інстанції Осаулова Н. А.
Провадження № 22-ц/780/6488/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 38 23.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Суханової Є.М., із участю секретаря Говорун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок з виплатою грошової компенсації, розподіл спадкової земельної ділянки у натурі,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок, що по АДРЕСА_1, з виплатою грошової компенсації, розподіл спадкової земельної ділянки у натурі за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 27 листопада 2009 року.

На обґрунтування постановленої ухвали зазначено, що є таке, що набрало законної сили, зокрема, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року та 06 травня 2014 року у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи при її постановленні, порушення процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як встановлено судом, що також підтверджується і матеріалами справи, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2013 року, позов ОСОБА_2 до Паляниченської сільської ради Фастівського району Київськоїобласті, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування з виплатою грошової компенсації, виділ 1/2 частини земельної ділянки, визнання недійсним рішення Паляниченської сільської ради №1-3 від 26.03.1992 року, визнання частково недійсним рішення Паляниченської сільської ради ІІІ сесії №03-8-28 23 скликання від 05.02.1999 року, визнання частково недійсними державних актів про право власності на землю на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, виданих на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3, задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку, що по АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, зокрема, про припинення права відповідача на частку у спільному майні у відповідності до положень ст. 365 ЦК України суд першої інстанції, з чим погодився і апеляційний суд, виходив із відсутності права власності у позивача та відповідача на період розгляду справи по суті.

Рішенням же Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Паляниченська сільська рада про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, виділ в натурі ? частини будинку та ? частини земельної ділянки задоволені вимоги і визнано за позивачем право власності на ? частину житлового будинку, що по АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

05 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності, по суті, на весь спадковий будинок, що по АДРЕСА_1, з виплатою відповідачу грошової компенсації у розмірі 9 315 грн., розподіл спадкової земельної ділянки у натурі за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 27 листопада 2009 року ( а.с. 1-3 ).

На підтвердження свого права власності на частину будинку позивач надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 лютого 2014 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на відмінність предмету спору, заявленого у позові ОСОБА_2 та зазначених у рішеннях Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року та 06.05.2014 року за її та ОСОБА_3 вимогами.

Поза його увагою залишилось і те, що за першим, із зазначених, рішенням вона просила суд « виділити їй ? частину земельної ділянки від загальної площі 0,3377 га, згідно свідоцтва про право власності на неї», а за нинішнім позовом - вимагає розподілити спадкову земельну ділянку у натурі за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 27 листопада 2009 року.

Таким чином, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, передчасно та з порушенням вимог ст. 122 ЦПК України прийшов до переконання про наявність такого, що набрало законної сили, зокрема, рішень Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року та 06 травня 2014 року у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, місцевий суд не позбавлений можливості, при необхідності, застосувати положення ст. 121 ЦПК України у разі невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи при її постановленні, порушення процесуального права при її постановленні, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

За таких обставин, постановлена ухвала підлягає скасуванню із направленням питання відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, згідно положень ст. 312 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

При цьому, не може бути задоволена вимога апелянта про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду, оскільки не було вирішено питання відкриття провадження по ній.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок з виплатою грошової компенсації, розподіл спадкової земельної ділянки у натурі скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

Є.М. Суханова