Єдиний унікальний номер № 243/196/15-ц
Номер провадження № 2/243/468/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"02" лютого 2015 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геєнко М.Г.,

при секретарі - Горічевій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не у повному обсязі матеріально забезпечує дітей, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, у позовній заяві просить судовий розгляд провести без її участі та задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, суду надано заперечення проти позову, в яких просить судовий розгляд провести без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що його дохід складає 1958 грн., розмір аліментів, які просить стягнути позивач - 652 грн. Крім того, з позивачем та дітьми вони проживають в одному будинку, не дивлячись на складні сімейні відносини, ведуть спільне господарство. Він єдиний працевлаштований член сім'ї, несе усі витрати на оплату комунальних послуг, харчування, придбання речей, шкільні витрати та на навчання в ансамблі бального танцю старшого сина, витрати на дитячий садок молодшого сина. Будинок в якому проживає сім'я є спільною власністю, хоча придбаний більшою частиною на його кошти. Вони не збираються переїжджати, навіть якщо шлюб буде розірвано. Дані обставини можуть бути підтвердженні свідками. За таких обставин, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України), суд установив наступне.

Сторони мають малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3) та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4), батьком яких у свідоцтвах про народження зазначений відповідач - ОСОБА_2(а.с. 5).

Як вбачається із довідки про склад сім'ї від 17 січня 2015 року, виданої головою селищного комітету «Перемоги» м. Горлівки Донецької області, зареєстрованим місцем проживання дітей є АДРЕСА_1. За цією ж адресою зареєстровані і сторони у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1(а.с. 35).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Втім, з досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що такої домовленості сторони, яки проживають разом з дітьми, не досягли.

Отже, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

З позову позивача вбачається, що вона не має достатніх коштів для забезпечення витрат по задоволенню потреб дітей, а саме: на забезпечення достатнього життєвого рівня дітей, утримання дітей, забезпечення культурного, спортивного та інтелектуального їхнього розвитку.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працює, про що є відповідна довідка надана відповідачем з місця роботи. Згідно даної довідки про доходи відповідача від 19 січня 2015 року, вбачається, що він щомісяця отримує заробітну плату, загальна сума доходу ОСОБА_2, за період з липня 2014 року по грудень 2014 року, склала 11750 грн. 53 коп. (а.с.36).

Надані суду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, такі пояснення свідків були отримані судом без додержання порядку допиту свідків, передбаченому ст. 180 ЦПК України. Зокрема, суд допитує свідків у судовому засіданні, перед чим встановлює перешкоди для його допиту, після чого головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Відповідач є цілком працездатною особою, у судове засідання не надано жодних доказів на підтвердження факту утримання інших осіб. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини та матеріальне становище відповідача, а також, враховуючи ту обставину, що аліменти присуджуються до сплати на майбутній період, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/6 частині із усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня звернення до суду 14 січня 2015 року і до їх повноліття.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 62, 81, 88, 130, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, щомісяця, починаючи стягнення з 14 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, щомісяця, починаючи стягнення з 14 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на р/р № 0075, отримувач коштів - Слов'янське УК/Слов'янськ/22030001, код отримувача за ЄДРПОУ - 37803368, банк ГУДКСУ у Донецькій області, код банку отримувача(МФО) 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2015 року.

Суддя М.Г. Геєнко