Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа153/1715/15-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, факту родинних стосунків, встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду із даною заявою. Зазначила, що 13 листопада 2006 року, у селі Довжок, Ямпільського району, Вінницької області, помер ОСОБА_3. За життя спадкодавець 30 жовтня 2006 року, склав заповіт яким заповів їй все своє майно яке буде йому належати на час смерті. Вказаний заповіт не був змінений та не був відмінений. 08 квітня 2015 року, державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай та земельну ділянки, які належали спадкодавцеві ОСОБА_3. 09 жовтня 1999 року, у селі Довжок, Ямпільського району, Вінницької області, померла ОСОБА_4. ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року та ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року, являлись рідними братом та сестрою, й проживали разом однією сімєю до часу смерті останньої. На час смерті ОСОБА_4, її рідний брат ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року, проживав з нею в одному домоволодінні, однією сімєю. Вони вели спільне господарство, мали загальний сімейний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Брат доглядав за сестрою хоронив її. Після смерті доглядав за будинком, за домашнім господарством. У його управлінні та розпоряджанні залишилось все спадкове майно спадкодавця: сертифікат на право на земельну частку (пай), майновий пай, житловий будинок. Після смерті ОСОБА_4 її брат ОСОБА_3, в установлений період часу не звертався до нотаріуса, з метою прийняття спадщини, так як проживав на час смерті з останньою та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців у ОСОБА_4, крім рідного брата ОСОБА_3, не було, так як остання була не одружена та дітей не мала. В свою чергу ОСОБА_3, також спадкоємців не мав. ОСОБА_3, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, але у звязку з тим, що він був хворий за життя не міг оформити спадкове майно належним чином. Заявник прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3. Враховуючи те, що необхідно встановити факт прийняття спадщини, а також факт належності правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0204873, який виданий на ОСОБА_5, в якому помилково вказано ОСОБА_5 замість ОСОБА_4, та необхідно встановити факт родинних стосунків між спадкодавцями так як свідоцтво про народження ОСОБА_4 є, а ОСОБА_3 було втрачене. Заявник звернулась з письмовою заявою до відділу РАЦС Ямпільського РУЮ, однак їй у видачі копії або ж довідки було відмовлено так як вона не являється родичем спадкодавця. В позасудовому порядку встановити факти що мають юридичне значення не представляється можливим.

Заявник ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник зацікавленої сторони Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не з»явився, не заперечує проти задоволення заяви, про що суду надано письмове повідомлення вхід.№7134 від 17 листопада 2015 року, із клопотанням справу розглянути без участі представника міської ради.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання зацікавленою стороною заявлених вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання зацікавленою стороною заяви та виносить рішення про задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає заява підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Із показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що вони знають заявника. Знали покійних ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були рідними братом та сестрою. Проживали в одному домоволодінні, вели спільне господарство. Спочатку померла ОСОБА_4. Після її смерті за ОСОБА_3 доглядала заявник ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Із п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав.

Із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявником надано докази про те, що ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області та ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області являлись рідними братом і сестрою, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, а тому заявлені вимоги у частині встановлення факту родинних стосунків підлягають до задоволення.

Із матеріалів справи встановлено, що 13 листопада 2006 року, у селі Довжок, Ямпільського району, Вінницької області, помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії І-АМ № 052173, видане 15 листопада 2006 року, виконкомом Довжоцької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області. За життя спадкодавець ОСОБА_3 30 жовтня 2006 року, склав заповіт яким заповів ОСОБА_1 все своє майно яке буде йому належати на час смерті. Вказаний заповіт не був змінений та не був відмінений. 08 квітня 2015 року, державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай та земельну ділянки, які належали спадкодавцеві ОСОБА_3. Крім цього, заявнику було видано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на земельну ділянку. 09 жовтня 1999 року, у селі Довжок, Ямпільського району, Вінницької області, померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії І-АМ № 074910, видане 09 жовтня 1999 року, виконкомом Довжоцької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області. ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року та ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року, являлись рідними братом та сестрою, й проживали разом однією сімєю до часу смерті останньої, що підтверджується довідкою Довжоцької сільської ради, Ямпільського району. На час смерті ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року, її рідний брат ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року, проживав з нею в одному домоволодінні, однією сімєю. Вони вели спільне господарство, мали загальний сімейний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Брат доглядав за сестрою хоронив її. Після смерті доглядав за будинком, за домашнім господарством. У його управлінні та розпоряджанні залишилось все спадкове майно спадкодавця: сертифікат на право на земельну частку (пай), майновий пай, житловий будинок. Після смерті ОСОБА_4 її брат ОСОБА_3, в установлений період часу не звертався до нотаріуса, з метою прийняття спадщини, так як проживав на час смерті з останньою та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців у ОСОБА_4, крім рідного брата ОСОБА_3, не було, так як остання була не одружена та дітей не мала. В свою чергу ОСОБА_3, також спадкоємців не мав.

Відповідно ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (ред. 1963 р.),- визнається, що спадкоємець прийняв спадщину :

1)якщо він фактично вступив в управління та або володіння спадковим майном

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані, перелік цих дій не є вичерпним, до них відносилася і наявність у спадкоємця документів щодо спадкового майна (ощадних книжок, при спадкуванні вкладів, сертифікатів, свідоцтв, та ін.) Дії з фактичного вступу в управління спадковим майном могли бути вчинені як самим спадкоємцем, так і за його дорученням іншими особами (членами його сімї) протягом установленого законодавством шестимісячного строку. Вчинення таких дій щодо частини спадкового майна означає прийняття спадщини в цілому.

Із наданих матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв після смерті рідної сестри ОСОБА_4.

Враховуючи ту обставини, що справи визнані сторонами, і в порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які заявник посилається, як на підставу своїх заявлених, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх заявлених вимог у частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4.

Із копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №074910 судом встановлено, що правильне імя покійної ОСОБА_5 є «Зоня».

Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0204873, виданий 20 листопада 1997 року Ямпільською районною державною. Адміністрацією Вінницької області ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року у селів Довжок Ямпільського району Вінницької області, що підтверджується достовірними письмовими доказами.

Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому у суду є підстави для задоволення заяви.

З врахуванням вище викладеного, суд має підстави для встановлення факту, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0204873, виданий 20 листопада 1997 року Ямпільською районною державною Адміністрацією Вінницької області ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і ст.256 ЦПК України, Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області та ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області являлись рідними братом і сестрою.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2006 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області.

Встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0204873, виданий 20 листопада 1997 року Ямпільською районною державною Адміністрацією Вінницької області ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_4, яка померла 09 жовтня 1999 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ М.М.ДЗЕРИН