Справа № 136/1379/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" листопада 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

04.11.2015

за участю секретаря Марчук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Липовецька центральна районна лікарня до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, обґрунтовуючи підставність позову таким чином.

У липні 2014 року при проведенні планової перевірки стану експертизи тимчасової непрацездатності, обґрунтованості видачі, продовження та правильності заповнення листків непрацездатності у Комунальному закладі охорони здоров'я "Липовецька центральна районна лікарня" було проведено експертну оцінку медичної документації Липовецької центральної районної лікарні, в результаті чого встановлено ряд випадків необґрунтованої видачі та продовження у невстановленому порядку листків непрацездатності застрахованим особам з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 455; п.п. 1.3, 5.1.1, 5.1.4, 5.1.5, 5.1.9, Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.04.2008 № 139, затверджених Міністерством охорони здоров'я України, протоколів надання медичної допомоги, чим нанесено матеріальну шкоду фонду.

Зокрема, при перевірці встановлено 13 випадків необґрунтованої видачі та продовження листків непрацездатності у Липовецькій ЦРЛ, у звязку із чим позивач вважає, що нанесено шкоду бюджету Фонду в розмірі 2 986 гривень 82 копійки, з яких залишились невідшкодованими видані лікарем цього медичного закладу ОСОБА_1 та оплачені за рахунок коштів Фонду 4 листки непрацездатності на суму 1 874 гривні, а саме:

- по страхувальнику - відділ освіти, ОСОБА_2 сутупенів с. Славна, застрахована особа ОСОБА_3, листок непрацездатності Серія АГІ № 490609 (первинний) виданий з 05.12.2013 року по 20.12.2013 року, продовжено не в установленому порядку без обґрунтування тимчасової непрацездатності за періоди з 14.12.2013 року по 20.12.2013 року всього 7 днів, з яких 5 днів оплачено за рахунок Фонду. Виходячи із середньоденної заробітної плати відшкодуванню підлягає виплачена за рахунок Фонду допомога за 5 днів у розмірі 660 грн. 45 коп.;

- по страхувальнику - відділ освіти, Вахнівська ОСОБА_2 ступенів застрахована особа ОСОБА_4, листок непрацездатності Серія АВЯ № 014778 (первинний) допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду за період з 21.06.2013 року по 27.06.2013 року, який було продовжено без обґрунтування тимчасової непрацездатності за 5 днів складає 821,05 гривень;

- по страхувальнику - Іллінецьке міжрайонне управління газового господарства Липовецька дільниця, застрахована особа ОСОБА_5, листок непрацездатності Серія АГІ № 490700 (первинний), допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду за період з 02.02.2013 року по 04.02.2013 року, який було продовжено без обґрунтування тимчасової непрацездатності за 2 дні складає 130,98 гривень;

- по страхувальнику - Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій ПАТ "ВОПАС 10599", застрахована особа ОСОБА_6, листок непрацездатності Серія АВЯ № 014909 (первинний), допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду за період з 26.08.2013 року по 30.08.2013 року, який було продовжено без обґрунтування тимчасової непрацездатності на 5 днів за рахунок коштів Фонду на 3 дні складає 262, 32 гривень.

В медичних картках вищезазначених застрахованих осіб, експертизу тимчасової непрацездатності та лікування яких проводив лікар ОСОБА_1, обґрунтування тимчасової непрацездатності за періоди зазначені в листках непрацездатності, відсутнє. За результатами перевірки до Липовецької центральної районної лікарні 02.09.2014 року вих. № 04/1681 було надіслано вимогу вих. № 04/1681 на відшкодування коштів по продовжених у невстановленому порядку листках непрацездатності. У відповіді за підписом голови ЛКК Липовецької ЦРЛ ОСОБА_7 від 29.10.2014 року № 799 крім вжитих заходів по усуненню недоліків виявлених в ході перевірки, надана інформація про відшкодування коштів до бюджету Фонду лише лікарями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Лікар ОСОБА_1 від відшкодування коштів в сумі 1 874 гривні 80 копійок, відмовився.

Ураховуючи те, що, на думку позивача, наявний факт шкоди, який було надано бюджету Фонду, відшкодування якої визначено нормами ст. 11, 22, 1166 ЦК України та іншими нормативно правовими актами, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності матеріальну шкоду в розмірі 1874 гривні 80 копійок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_12 позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позовній заяві просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_13 в судове засідання не з'явились. В заяві, яку представник відповідача надав суду зазначено про те, що проти задоволення позову вони заперечують, просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_14, позовні вимоги не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити у повному обсязі, свою позицію аргументував виходячи із письмового заперечення, з якого слідує таке.

Перевіркою Липовецької ЦРЛ, результати якої оформлено довідкою, встановлено, що під час видачі та продовження листків непрацездатності в установленому законом порядку, ОСОБА_1, лікар Липовецької ЦРЛ порушив окремі норми Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена наказом МОЗ № 455 від 13. 11. 2001 року (далі - Інструкція № 455), а саме: видав чотирьом особам листки непрацездатності, які були продовжені без належного обґрунтування тимчасової непрацездатності у медичній документації в результаті чого застрахованим особам було виплачено 1874 грн. 80 коп., які позивач вважає шкодою та просить стягнути з відповідача.

Однак вивчивши доводи позовної заяви, представник відповідача вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі у звязку з наступним...

Право на допомогу у звязку з тимчасовою непрацездатністю виникає з настанням страхового випадку. Позивачем не надано доказів, що листки непрацездатності видавались без настання страхових випадків (хвороб застрахованих осіб) та продовжувались коли страхові випадки вже закінчились. Самі лише порушення окремих норм порядку видачі листків непрацездатності допущені під час їх видачі/продовження не підтверджують відсутність страхових випадків під час видачі та продовження листків непрацездатності.

Законодавством України не передбачено позбавлення застрахованих осіб права на матеріальне забезпечення у звязку з тимчасовою непрацездатністю у випадку настання страхових випадків лише з підстав порушення окремих норм порядку підчас видачі/продовження листків непрацездатності, а отже допомога, яка призначена на підставі таких листків непрацездатності не являється надміру виплаченою, якщо страховий випадок насправді відбувся.

Враховуючи викладене, застраховані особи із настанням страхового випадку мали право на матеріальне забезпечення у звязку з тимчасовою непрацездатністю не залежно від наявності або відсутності порушень порядку під час видачі/продовження листків непрацездатності, а фонд мав обовязок здійснювати такі виплати в силу прямих приписів Закону, тому фонд не має права на повернення коштів, які виплачені у звязку із страховими випадками. Крім цього виплачені кошти в сумі 1874 грн. 80 коп.. не є шкодою без доведення факту видачі листків непрацездатності без настання страхових випадків та продовження таких листків коли страхові випадки вже закінчились.

Зрештою кошти, які позивач просить стягнути як шкоду були набуті застрахованими особами, а не Липовецькою ЦРЛ, відтак з позовом про стягнення коштів Фонд повинен звертатись до роботодавців, адже саме вони виплачують матеріальне забезпечення за листками непрацездатності, тобто в даному випадку відповідач не повинен відповідати за позовом.

Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, яким дав належну правову оцінку, дійшов висновку про таке.

Як слідує із Довідки про результати перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності в Комунальному закладі охорони здоровя «Липовецька центральна районна лікарня», 10-11.07.2014 року заступником начальника відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг ОСОБА_15 та головними спеціалістами відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 проведено планову перевірку стану експертизи тимчасової непрацездатності, обґрунтованості видачі, продовження та правильності заповнення листків непрацездатності у Комунальному закладі охорони здоровя «Липовецька центральна районна лікарня».

В ході перевірки і проведення експертної оцінки медичної документації Липовецької центральної районної лікарні встановлено 13 випадків не обґрунтованої видачі та продовження, у невстановленому порядку листків - непрацездатності застрахованим особам з порушенням вимог пункту 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову - непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001р. №455; пунктів 1.3., 5.1.1., 5.1.4., 5.1.5., 5.1.9. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.04.2008р. №189 затверджених Міністерством охорони здоровя України протоколів надання медичної допомоги.

За результатами проведеної перевірки було здійснено розрахунок, відповідно до таких листків непрацездатності, в результаті чого шкода бюджету Фонду склала 2 986 грн. 82 коп..

Вказана довідка була доведена до відома головного лікаря медичного закладу, в якому проведено перевірку, в результаті чого частина лікарів медичного закладу у добровільному порядку провели відшкодування коштів в сумі 682,54 грн., лікар ОСОБА_1 відмовився від відшкодування коштів в сумі 1 874,80 грн., на що вказують листи Липовецької центральної районної лікарні від 08.08.2014 року за №593 та 29.10.2014 року за №799.

Позивач, вважаючи обовязком лікаря медичного закладу ОСОБА_1 відшкодувати заподіяну ним шкоду в сумі 1 874,80 грн. допущеної ним при продовженні листків непрацездатності хворих, оскільки ним не було здійснено належним чином заповнення відповідних записів у листках непрацездатності та медичних картах про особистий огляд хворих з обґрунтуванням ознак тимчасової непрацездатності у певні дні, що призвело до зайвої виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, звернувся до суду із даним позовом про стягнення коштів у відшкодування заподіяної шкоди медичним працівником.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини особи.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

У постанові Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) зазначається, що шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При цьому, виходячи із загальних правових норм, протиправність (неправомірність) поведінки означає порушення чужого суб'єктивного права.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, яка виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому матеріального права та (або) зменшення нематеріального блага.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки завдавана шкоди.

Обґрунтовуючи неправомірність поведінки відповідача, позивач посилається на те, що продовження відповідачем листків непрацездатності застрахованим особам здійснювалося у невстановленому порядку із порушенням вимог чинного законодавства, без обґрунтування тимчасової непрацездатності, що й призвело до безпідставного здійснення виплат за такими лікарняними листками за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 1 874 грн. 80 коп. у виді перевитрати коштів Фонду, що і є шкодою.

Приписами ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків.

Відповідно до Розділу 4 Статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, формування коштів Фонду здійснюється, зокрема, за рахунок страхових внесків страхувальників - роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

З огляду на викладене, оплата матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, зроблена позивачем за листками непрацездатності, не може свідчити про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені позивачем в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачуються до Фонду застрахованими особами в якості страхових внесків.

Таким чином, здійснювані й виплачені Фондом соціальні виплати є його обов'язком у разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіяною Фонду шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України.

Наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні перегляду судових рішень господарських судів у справах зі спорів про відшкодування шкоди (постанова ВСУ від 06.11.2012 у справі №5028/18/110/2011).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закочу України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (ОСОБА_16 - Закон) право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством (абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону).

Відповідно до ст. 35 Закону одним із страхових випадків є тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Отож, право на допомогу у звязку з тимчасовою непрацездатністю виникає з настанням страхового випадку.

В ході судового розгляду даної справи сторонами спору не заперечувались настання страхових випадків (хвороби чотирьох застрахованих осіб, яким було виплачено страхові відшкодування у звязку із тимчасовою втратою працездатності), в результаті чого таким особам продовжувались лікарняні листи, відтак встановлені судом обставини підтверджують правомірність виплати страхового відшкодування застрахованим особам та виключають обставини щодо необґрунтованої видачі застрахованим особам лікарняних листів.

В силу вимог ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" саме на позивача покладено повноваження як щодо здійснення контролю за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей, так і щодо перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності застрахованим особам.

У той же час недоліки, що були встановлені під час перевірки позивачем 10-11.07.2014 року медичного закладу, в якому працює лікарем відповідач ОСОБА_1, щодо неповного заповнення листків непрацездатності хворих та медичних документів таких застрахованих осіб, що слугували підставою для видачі лікарняних листів чи їх продовження, не позбавляють таких застрахованих осіб права на матеріальне забезпечення, у звязку з тимчасовою непрацездатністю у випадку настання страхових випадків, а також не повязуються із настанням деліктної відповідальності медичного працівника згідно вимог чинного законодавства відшкодувати шкоду.

За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", ст.4, 28, 35, 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", ст.22, 1166 ЦК України, ст.10, 11, 58-60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Липовецька центральна районна лікарня, про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_19