Справа № 640/276/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року З А О Ч Н Е !!!

Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді: Нев'ядомського Д.В.

При секретарі: Кузнецовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: Київський районний відділ Державного департаменту у справах Громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації -,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2015 року до Київського районного суду м.Харкова звернувся з позовом позивач ОСОБА_1 до відповідачів та третьої особи в якій просить:

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати сектор Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління ДМС України у Харківській області (61024, м. Харків, вул. Студентська,5/6) зняти відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що, він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування укладеного 03 листопада 1987 року, посвідчений Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 03 листопада 1987 року, зареєстрований у КП ХМБТІ за № 26094 26.11.1987 року.

В належному йому будинку ОСОБА_1 постійно проживав зі своїми дітьми ОСОБА_4 1991 року народження та ОСОБА_5. 1985 року народження, які зареєстровані за вказаним будинком.

У грудні 2003 року до позивача звернулася його знайома ОСОБА_2 з проханням надати їй згоду на тимчасове проживання у належному йому будинку з її сином , пояснюючи що її сім"я з чоловіком розпалася та їй потрібне тимчасове житло та прописка.

Приблизно через вісім місяців у серпні 2004 року ОСОБА_2 зі своїм сином виїхала з належного ОСОБА_1 будинку, забрала належне їй майно пояснивши це тим , що вона помирилася з чоловіком. З того часу позивачу невідомо її та її сина місце перебування, ніякого зв'язку з нею у позивача немає.

Отже, відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 тривалий час - понад 6 місяців.

Також відповідачі жодного разу не здійснювали оплату за користування будинком, та за комунальні послуги

Перед початком судового засідання від позивача надійшла заява про слухання справи без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надали, про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У силу положень статей 21, 24 ,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Статями 317, 358, 361 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник при цьому може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, мешкання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Таким чином, оскільки відповідачі у спірній квартирі не проживають більше шести місяців, не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участі у спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В даному випадку відповідачі, втратили право власності на будинок, втратили разом з одним із його складових, а саме право користування даним будинком

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 391 ЦК України, ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: Київський районний відділ Державного департаменту у справах Громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління ДМС України у Харківській області (61024, м. Харків, вул. Студентська,5/6) зняти відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.В. Нев'ядомський