Справа № 367/158/14-ц Головуючий у І інстанції Линник В. Я.
Провадження № 22-ц/780/5763/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 29 18.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі - Говорун В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства « Просто - страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,

В с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивач ПрАТ "Просто-страхування" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 травня 2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс № АА/0511337) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Міtsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач зазначав, що 21 лютого 2012 року в м. Києві на вул. Берковецька відбулася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були - автомобіль «Мazda-3», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 і автомобіль «Міtsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян

( 340 грн) .

На момент дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_4 та ПАТ СК «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту від 20 червня 2011 року 24420Г-а/11К, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси власника автомобіля «Мazda - 3», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу від 12 березня 2012 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля « Мazda - 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить - 38 522,42 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 43 239,46 грн.

Відповідно до банківської виписки від 21 березня 2012 року ПАТ СК «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_4. страхове відшкодування у розмірі 42 464,46 грн.

Позивач зазначав, що 28 січня 2013 року ПАТ СК «АХА Страхування» звернулося до АТ «Просто-страхування» з вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі

42 646,46 грн в порядку регресу.

Співробітниками АТ «Просто-страхування» 19 квітня 2013 року було складено розрахунок страхового відшкодування, згідно з яким страхове відшкодування складає

28 066,99 грн. Дорожньо - транспортна пригода була визнана страховою, про що

19 квітня 2013 року було складено страховий акт.

Згідно із платіжним дорученням №12138 від 17 червня 2013 року позивач виплатив страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Мazda - 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 26 658,77 грн., а частину страхового відшкодування в розмірі 1 408,22 грн. було виплачено відповідно до угоди №26/07/2013 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26 липня 2013 року.

Позивач зазначав, що фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 28 066, 99 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Просто-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 28 066,99 грн і судові витрати по справі.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Просто-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 28 066,99 грн і судові витрати у розмірі 280,70 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначав , що суд неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суд не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважав, що посилання позивача не те, що він , ОСОБА_5 , вчасно не повідомив про настання ДТП є безпідставними та не відповідають дійсності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року о 08 год 50 хв. на вул. Берковецькій у

м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Міtsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Мazda - 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 23).

Між ПАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_2 18 травня 2011 року було укладено договір, поліс № АА/0511337 , обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність відповідача (а.с. 5).

Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 12 березня .2012 року № 128/12 (а.с. 24-28) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мazda- 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 38 522,42 грн.

Відповідно до банківської виписки від 21 березня 2012 року ПАТ СК «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_4. страхове відшкодування у розмірі 42 464,46 грн

( а.с. 53)

Згідно із платіжним дорученням №12138 від 17 червня 2013 року позивач виплатив АТ СК «АХА Страхування» страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Мazda - 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 26 658,77 грн., а частину страхового відшкодування в розмірі 1 408,22 грн. було виплачено відповідно до угоди №26/07/2013 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26 липня 2013 року.( а.с. 57,61-62)

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання. зберігання або утримання якого підвищує небезпеку».

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовує шкоду. Завдану іншою особою має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом».

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки»

Суд першої інстанції, вірно дійшов висновку про задоволення позову ПрАТ «Просто-страхування», враховуючи ,що позивач виплатив страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і відповідно у нього , позивача , виникло право вимоги в порядку регресу до відповідача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те , що він своєчасно повідомив позивача про стразовий випадок, а відтак не повинен нести відповідальність , спростовуються наявними у матеріалах справи доказами , зокрема повідомленням про настання випадку , датованим 12 березня 2012 року ( а.с. 63-64) , тобто більше ніж через три дні після дорожньо-транспортної пригоди .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315-317,319 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ .

Головуючий

Судді