Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених сум пенсій, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 09 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У червня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області звернулося до Маньківського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених сум пенсій, посилаючись на те, що 14 березня 2012 року сектором інспектування у Маньківському районі об'єднаної державної фінансової інспекції проведено ревізію, з метою підтвердження достовірності видачі документів, згідно яких громадяни отримали статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та було встановлено, що Маньківською районною державною адміністрацією відповідачці по справі було видано 09 березня 1993 року посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1.

В ході проведення аналізу пенсійної справи, трудової книжки та при проведенні зустрічних звірок, шляхом надання запитів, встановлено, що ОСОБА_4 у період з 26 квітня 1986 року по 20 січня 1990 року, відповідно до господарської книги № 3, особового рахунка НОМЕР_2 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 та у період 1986-1990 років, відповідно до стажових книг та книг по оплаті праці, працювала у колгоспі «Дружба» с. Березівка, Маньківського району, Черкаської області економістом по оплаті праці, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відносяться до зони посиленого радіологічного контролю.

Зустрічною перевіркою, шляхом надання запиту у Кутівську сільську раду, встановлено, що за облікованими даними Кутівської сільської ради громадянка України ОСОБА_4 фактично проживає та знаходиться на реєстраційному обліку у АДРЕСА_2 з 25 січня 1990 року і по даний час, яка прибула із с. Березівка Маньківського району Черкаської області.

На порушення п. 4 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796, ОСОБА_4 безпідставно було видано посвідчення 4 категорії, так як станом на 01 січня 1993 року вона не проживала, та не працювала в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки, що призвело до виплати їй, у період з 02 червня 1997 року по 30 квітня 2012 року пенсійних виплат за потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії на суму 3 158,23 грн.

Внаслідок зловживань з боку відповідача, якою було надано недостовірні документи, на підставі яких призначена пенсія, за період з 02 червня 1997 року по 30 квітня 2012 року, виникла переплата пенсії в сумі 3 158,23 грн.

На даний час виплата пенсії зупинена, на адресу відповідача управлінням направлено пропозицію про повернення зайво сплачених коштів в добровільному порядку, проте від неї відповіді на адресу управління не надійшло.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь надміру виплачену пенсію в сумі 3 158,23 грн.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із недоведеності позивачем того, що з боку відповідача були зловживання щодо оформлення та отримання пенсії, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України відсутні правові підстави для повернення надміру виплаченої пенсії.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області відхилити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 09 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук