Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, третя особа - народний депутат України Москаль Геннадій Геннадійович, про стягнення майнової та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій незаконними, за касаційними скаргами Мельниченка Віталія Сергійовича, який діє в інтересах Головного управління Державної казначейської служби України у Харківської області, та прокурора Комінтернівського району м. Харкова на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, третя особа - народний депутат України Москаль Г.Г., про стягнення майнової та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій незаконними, посилаючись на те, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2007 року частково задоволено його позов до Харківського національного університету внутрішніх справ (ХНУВС) в частині поновлення на poбoтi, виплати коштів, перерахунку вислуги років. Однак, ХНУВС вказану постанову не виконав, оскільки наказ про поновлення його на pоботі був виданий лише у квітні 2010 року, а рішення суду щодо перерахунку вислуги років не виконано.

Позивач зазначав, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 червня 2012 року визнано неправомірними дії прокуратури Комінтернівського району міста Харкова за період з 23 квітня 2008 року до 20 червня 2012 року, а ухвалою цього ж суду від 06 червня 2013 року визнано неправомірними дії відповідача за період з 20 червня 2012 року до 06 червня 2013 року. Апеляційний суд Харківської області двічі виносив окремі ухвали на адресу прокурора Харківської області.

ОСОБА_4 вказував, що через бездіяльність прокуратури Комінтернівського району м. Харкова протягом більш ніж п'яти років ХНУВС була надана можливість 17 березня 2011 року знищити оригінали платіжної відомості про видачу йому заробітної плати у грудні 2005 року, що унеможливлює перевірку цих обставин.

Позивач вважав, що прокуратурою Комінтернівського району м. Харкова йому завдана матеріальна шкода в розмірі 242 801,23 грн, з яких 176 610,11 грн складає невиплачені йому ХНУВС грошове утримання та одноразова допомога при звільненні на пенсію, а 66 191,12 грн - невиплачена пенсія з 01 травня 2010 року до 01 вересня 2013 року з вини посадових ociб ХНУВС.

З урахуванням уточнень просив визнати незаконними дії прокуратури Комінтернівського району міста Харкова, стягнути з відповідача компенсацію за спричинену йому моральну шкоду в сумі 1 000 000,00 грн та компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в сумі 242 801,23 грн; зобов'язати перерахувати зазначені суми коштів на рахунок общини Ікони Ієрусалимської Божої Mатepi для використання їx в будівництвi храму на честь Ікони Різдва Пресвятої Богородиці, який будується за адресою: АДРЕСА_1, надавши йому на руки оригінал платіжної квитанції.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та зобов'язано Головне Управління Державної Казначейської служби в Харківській області виплатити ОСОБА_4 вказане відшкодування. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Прокурор Комінтернівського району м. Харкова, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, Мельниченко В.С., який діє в інтересах Головного управління Державної казначейської служби України у Харківської області, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що неправомірними діями та бездіяльністю прокуратури Комінтернівського району м. Харкова щодо розгляду звернень ОСОБА_4 з приводу порушення його прав посадовими особами ХНУВС, що підтверджується судовими рішеннями, позивачу була завдана моральна шкода, яка повинна бути відшкодована відповідно до вимог ст. ст. 1167, 1174 ЦК України. При визначенні розміру моральної шкоди, судом було враховано положення ст. 23 ЦК України.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Мельниченка Віталія Сергійовича, який діє в інтересах Головного управління Державної казначейської служби України у Харківської області, та прокурора Комінтернівського району м. Харкова відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук