УхвалА

іменем україни

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника Рівненського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до концерну «Військторгсервіс», ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року заступник Рівненського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 4 жовтня 2004 року Міністром оборони України уповноважено начальника головного управління торгівлі Міністерства оборони України ОСОБА_6 надавати підприємствам військової торгівлі дозволи на відчуження закріпленого за ними державного майна.

12 лютого 2005 року окремим дорученням Міністра оборони України, надану ОСОБА_7 довіреність визнано недійсною та відкликано до адміністративного департаменту Міністерства оборони України.

Незважаючи на це, 20 липня 2009 року між концерном «Військторгсервіс» в особі начальника філії управління торгівлі Західного оперативного командування концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_8, який уповноважений ОСОБА_6 за довіреністю укладати від імені концерну «Військторгсервіс» будь-які договори щодо відчуження будь-якого належного концерну нерухомого майна, а також договори оренди з дозволу органу управління майном концерну - Міністерства оборони України, та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу приміщення магазину загальною площею 166 кв. м по АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що вказаний вище договір купівлі-продажу укладено з порушенням Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2007 року № 803, унаслідок чого спірне державне нерухоме майно без відповідного дозволу Міністерства оборони України, погодженого з Фондом державного майна України, вибуло з володіння власника (держави) поза його волею, прокурор просив поновити пропущений строк позовної давності та на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України визнати недійсним зазначений договір купівлі-продажу та зобов'язати ОСОБА_4 повернути у державну власність в особі Міністерства оборони України спірне нерухоме майно.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2015 року у задоволенні позову заступника військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов прокурора задоволено. Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна, належного державі в особі Міністерства оборони України і яке знаходиться на праві господарського відання концерну «Військторгсервіс», укладений 20 липня 2009 року між концерном «Військторгсервіс» в особі начальника філії Управління торгівлі Західного оперативного командування ОСОБА_8 та ОСОБА_4, недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов заступника Рівненського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що відчуження спірного приміщення магазину, що є об'єктом державної власності, відбулося з порушенням положень ст. 7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» та Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2007 року № 803, зокрема без згоди та/або погодження на відчуження майна суб'єкта управління та Фонду державного майна, та про те, що прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в межах установленого ст. 261 ЦК України строку позовної давності, який обчислено з часу, коли позивач, в інтересах якого прокурор звернувся з позовом, довідався та міг довідатися про укладання оспореного договору, а відтак укладений сторонами договір у силу положень ст. ст. 203, 215 ЦК України визнано недійсним.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-101цс15 від 16 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 4 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта