Справа № 357/1237/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Хрішкова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Перша білоцерківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4, яка на праві спільної сумісної власності разом з їх сином ОСОБА_2 була співвласницею земельної ділянки площею 0,0339 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у грудні 2014 року він отримав постанову державного нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з невизначеністю розміру частки ОСОБА_4 у праві власності на спадкову земельну ділянку. Посилаючись на це, просив визначити, що померлій дружині належала 1/2 частка вказаної земельної ділянки.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач та третя особа - ОСОБА_3 позов визнали, третя особа - Перша білоцерківська міська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, просила розглядати справу у його відсутності.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого.

З відповідних свідоцтв судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб 22.08.1970 року, а ІНФОРМАЦІЯ_2. у них народився син ОСОБА_2.

Як вбачається з рішень №697 від 27.03.2008 р. та №1011 від 19.03.2009 р. Білоцерківської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд була передана земельна ділянка площею 339 кв.м, розташована по АДРЕСА_1

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Білоцерківської міської ради №1011 від 19.03.2009 р. та зареєстрованого 02.02.2010 р. Управлінням земельних ресурсів у м.Біла Церква, та додатку до нього судом встановлено, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_2 була співвласницею земельної ділянки площею 0,0339 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Біла Церква.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3481 від 18.12.2014 р. державного нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини, однак нотаріус відмовив у цьому у зв'язку з невизначеністю розміру частки спадкодавця у праві власності на спадкову земельну ділянку.

Згідно зі с.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 того ж Кодексу, у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними, законом або рішенням суду.

Обставин, які б свідчили про те, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не є рівними, судом не встановлено.

Інший співвласник спірної ділянки - відповідач по справі ОСОБА_2 погодився з тим, що частка матері становила 1/2 частину, позов визнав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо позов визнається відповідачем, і це не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,10,60,88, 212,214,215, 223, 293-296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Перша білоцерківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0339 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, становила 1/2 частину.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова