Апеляційний суд міста Києва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 60 000 грн.

Свої позовні вимоги обгрутовувала тим, що 18.06.2013 на перехресті вул. Гарматній та вул. Виборзькій в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу мотоцикла «Yamaha», д/н НОМЕР_1, та автомобілем «SkodaFabia», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті якого позивач отримала тілесні ушкодження.

Згідно з ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2013 в кримінальному провадженні порушеному відносно ОСОБА_5 за ст. 286 КК України, була встановлена її вина у дорожньо-транспортній пригоді, а саму ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу Аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді: закритої травми кісток таза - перелому лонної кістки, розриву лонного з'єднання та внутрішньо-тазової гематоми.

Зазначала, що стан її здоров'я на сьогодні у повній мір і не відновився, внаслідок здійсненої операції їй було вставлений металевий фіксатор, з яким протягом тривалого часу вона вимушена жити та бути обмеженою у фізичній активності. Такий стан, як вказує позивач, супроводжується постійними болями, що негативно впливає на психічний стан, спричиняє тривалі моральні страждання. Окрім того, вказувала, що вона від відповідача отримала на лікування 5500 грн. та 1327,17 грн. у відшкодування моральної шкоди від ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з якою не згодна, але її не оспорила.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в порядку відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення не грунтується на вимогах чинного законодавства, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права внаслідок неповного з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження і оцінки доказів. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, завдану ДТП у розмірі 60 000 грн. При цьому зазначав, що позивачем було отримано тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок яких вона декілька місяців не могла самостійно пересуватись та у побуті не могла обходитись без сторонньої допомоги, їй було проведено декілька операцій та вона змушена була брати кошти в борг для лікування. Під загрозою стоїть питання щодо майбутньої вагітності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положенням п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим (ст.213 ЦПК України).

Згідно правил ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 18 червня 2013 року в м. Києві на перехресті вул. Гарматної та вул. Виборзької сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_2,, під керуванням ОСОБА_5, та мотоцикла марки «Yamaha», д/нНОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2013 ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КпАП України, тобто у даній дорожньо-транспортній пригоді, і звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку передачею на поруки трудовому колективу Аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2013 ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, тобто у даній дорожньо-транспортній пригоді, і звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку передачею на поруки трудовому колективу Аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету.

Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми кісток таза - перелому сідничної та лонної кістки справа, розриву лонного сполучення та внутрішньо-тазової гематоми.

В результаті отриманих травм ОСОБА_4 була вимушена протягом тривалого терміну проходити лікування, пов'язаним в тому числі із оперативним втручанням та встановленням металевого фіксатора в ділянці розриву лонного сполучення на термін не менше 12 місяців, (а.с. 4)

Вона зазнала функціональних обмежень, їй було протипоказано фізичні навантаження, а також планування вагітності на період до видалення металевого фіксатора.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із визначеним судом розміром в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 дивлячи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримав значні тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок яких вона декілька місяців не могла самостійно пересуватись та у побуті не могла обходитись без сторонньої допомоги, їй було проведено декілька операцій. З часу скоєння ДТП і до часу розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач, як винна особа в ДТП надала позивачу допомогу у розмірі 5500 грн. на лікування. Від страховика ПАТ «УСК «Гарант-Авто», де була застрахована цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідача, позивач отримала 1327,17 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи обов'язок по його відшкодуванню у розмірі 5000 грн. на відповідача ОСОБА_5, суд першої інстанції не достатньо врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 постанови „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової / шкоди", згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Зваживши на наведене, та враховуючи характер завданих моральних страждань і первісні вимоги позивача щодо розміру моральної шкоди, судова колегія вважає , що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 слід визначити у розмірі 20 000 грн. А тому, рішення суду в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: