Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4817/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

12 жовтня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №R6В від 17.12.2013, за яким банк надав позичальнику кредит в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», у розмірі 95000,00 гривень, строком повернення до 17.12.2017, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних.

Кредитні кошти призначені на споживчі потреби (п. 3. кредитного договору).

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № НОМЕР_1 у Відділенні «Придніпровське» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів.

Згідно з п. 4.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.

Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 17 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього договору, та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Відповідно до п. 4.7. кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

Як передбачено пунктом 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

У відповідності до п. 3.2.1. Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», банк має право, у тому числі, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема, - у випадку порушення позичальником зобов'язань, що випливають з умов кредитного договору, а саме: невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору; затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів та/або щомісячної комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць.

Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені кредитним договором.

Проте, відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, чим не тільки порушує умови договору, вимоги чинного законодавства України, але й майнові права та інтереси позивача. Даний факт підтверджується наявністю заборгованості позичальника за кредитним договором № R6B від 17.12.2013, згідно довідки щодо заборгованості, станом на 31.10.2014.

Відповідно до п. 7.4. кредитного договору, кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з цим договором у повному обсязі.

Таким чином, загальна сума, що підлягає до сплати позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором № R6B від 17.12.2013 становить 133954грн. 09коп. та складається з:

-92 881,01 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту;

-7 312,48 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо сплати процентів;

-15 015,89 грн. - сума боргу по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань;

-18 744,71 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором № R66 від 17.12.2013 у загальній сумі 133 954,09грн., а також стягнути понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача за довіреністю - Ковтун Н.В. не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами, які повернулися до суду не отриманими, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

в судовому засіданні встановлено, що 17.12.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R6В.

Згідно із умовами даного кредитного договору № R6В, банк надав позичальнику кредит в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», у розмірі 95000,00 гривень на строк по 17.12.2017 з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором (п.1 кредитного договору).

Пунктом 3 договору передбачено, що кредитні кошти призначені на споживчі потреби в інтересах сім'ї.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № НОМЕР_1 у Відділенні «Придніпровське» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів.

Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту (п. 4.2. кредитного договору).

Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 17 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього Договору, та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Відповідно до п. 4.7. кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

Як передбачено пунктом 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

У відповідності із п. 3.2.1. Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», банк має право, у тому числі, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема, - у випадку порушення позичальником зобов'язань, що випливають з умов кредитного договору, а саме: невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору; затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів та/або щомісячної комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць.

ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені кредитним договором.

Проте, позичальник - відповідач по справі, не виконує свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, чим порушує умови договору. Даний факт підтверджується наявністю заборгованості позичальника за кредитним договором № R6B від 17.12.2013, відповідно до заборгованості, яка станом на 31.10.2014р. становить 133954грн. 09коп.

Кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з цим договором у повному обсязі (п. 7.4. кредитного договору).

В судовому засіданні встановлено, що банком на адресу позичальника направлявся лист-вимога (вих. № 8955/1-2.42 від 19.11.2014) щодо виконання умов договору, дострокового повернення сум заборгованості за кредитним договором у 30-ти денний строк, проте, дана вимога залишена без реагування.

У порушення норм закону та умов кредитного договору позичальник зобов'язання за вказаним договорами належним чином не виконав.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №R6B від 17.12.2013 становить 133954грн. 09коп. та складається з:

-92 881,01 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту;

-7 312,48 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо сплати процентів;

-15 015,89 грн. - сума боргу по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені, нарахованих у зв'язку із порушенням зобов'язань;

-18 744,71 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК Укаїни встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суму, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ч.ч. 1, 3 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1339грн. 54коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 546, 549-551, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57- 60, 88, 209, 212, 213, 215, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №R6В від 17.12.2013р. в розмірі 133954грн. 09коп., а також судовий збір в розмірі 1339грн. 54коп., а всього 135293грн. 63коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька