АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/531/15 Головуючий І інстанції: Бородіна Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро про стягнення суми страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та уточнивши його просив стягнути з відповідача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 12478,48 грн., суму збитків в розмірі 766,12 грн., суму моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.12.2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль Марки TOYOTA COROLA, державний номер НОМЕР_1 який належить йому на праві власності.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2012 року ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні ДТП, внаслідок якого вказаний автомобіль отримав пошкодження. Оскільки цивільна відповідальність заподіювача шкоди не була застрахована, то він звернувся із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування та направив до МТСБУ копію автотоварознавчого дослідження із сумою завданої шкоди, однак МТСБУ сплатила відшкодування не у повному розмірі.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування шкоди в сумі 8437 грн. 22 коп., та вирішено питання щодо судових витрат. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Моторно (транспортне) страхове бюро України подало апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам цивільно-процесуального законодавства рішення суду першої інстанції відповідає.

По справі достеменно встановлено, що 01.12.2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ968М державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем TOYOTA COROLA, державний номер НОМЕР_1 який належить на праві власності ОСОБА_1

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за її скоєння остання на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2012 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАБ України (а.с.11).

Цивільна відповідальність з ОСОБА_4 (заподіювача шкоди) не була застрахована, в зв'язку з чим 28 лютого 2013 року позивач звернувся із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ заяву було розглянуто та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 11412,59 грн. Вказана сума була виплачена позивачу страховою 05.07.2013р., що підтверджується платіжним дорученням №2633. При визначені суми страхового відшкодування відповідач керувався звітом №103/13 ТОВ Радар-1", відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля TOYOTA COROLLA д.н. НОМЕР_3, в наслідок ДТП складає 13695 грн. 11коп., з урахуванням податку на додану вартість в сумі 2282,52 грн.

Проте з вказаним висновком ТОВ "Радар - 1" ОСОБА_5 не погодився в частині суми страхового відшкодування і повторно звернувся до МТСБУ надавши автотоварознавче дослідження, проведене Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф..М.С. Бокаріуса від 18.04.2013р. відповідно до висновків якої вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля TOYOTA COROLLA державний номер НОМЕР_3, в наслідок ДТП ад 01.12.2012р. складає 18761,96 грн..

За положеннями ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

За положеннями ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував та встановив фактичні обставини справи, правильно визначився з юридичною оцінкою правовідносин, що виникли між сторонами, та законом, що їх регулює, дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, вірно привів розрахунок суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив із того, що згідно висновку судової автотоварчої експертизи №5136 сума матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля позивача з врахування 20% ПДВ на матеріали складає 24 920,31 грн., яка складається із вартості робіт та запчастин.

Відповідно до п.32.2 ст. 32 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" коли відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, особливості та характеру правовідносин, що виникли між сторонами, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, при цьому привів мотиви, з яких вважав встановленою наявність фактів, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, та нормативно-правові акти, якими керувався.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для їх задоволення, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -