НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6157/15
№ 2/183/3363/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юр'євої Т.І.,

секретаря Хачатурової Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Будинкоуправління №1 Гвардійської КЕЧ Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 22 лютого 2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У березні 2013 року шлюбні відносини між ними були припинені, а 15 серпня 2013 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачкою було розірвано. Згідно ордеру №9 від 26 лютого 2013 року йому на склад його сімї було надано службове приміщення: службова квартира за адресою у АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстрована відповідачка, але фактично вона не проживає з березня 2013 року, вона виїхали на проживання до своєї матері у с. Вільне, Новомосковського району Дніпропетровської області, але з реєстраційного обліку не знялася. 15 травня 2015 року відповідачка добровільно вивезла свої речі з вищевказаній квартирі. Повертатися до спірної квартири відповідачка не має наміру. Ніяких перешкод у користуванні спірною квартирою їй ніхто не чинив. Позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою, оскільки вона не проживає в неї з березня 2013 року, тобто понад шість місяців, без поважної причини.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позов, дала пояснення, аналогічні вищевказаному. Крім того, вона просить не стягувати з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір. Відповідачка спірним житлом не цікавиться, її особистих речей у квартирі не має. Факт не проживання відповідачки у вказаній квартирі з березня 2013 року підтверджується актом житлового органу и поясненнями свідків-сусідів.

Відповідачка з позовом згодна, суду пояснила, що , дійсно у березні 2013 вона припинила шлюбні відносини з позивачем, а з травня 2013 року виїхала з його квартири до матері, яка знімає квартиру у с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області. Всі свої речи вона забрала зі спірної квартири, ніяких перешкод у користуванні цією квартирою їй ніхто не чинив.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах:

22 лютого 2011 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

15 серпня 2013 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано.

Від шлюбу колишні подружжя мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У березні 2013 року шлюбні відносини між позивачем і відповідачкою були припинені, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 15.08.2013 року.

Згідно ордеру №9 від 26 лютого 2013 року позивачу на склад сімї: він, його дружина ОСОБА_2 і їх двох дітей, було надано службове приміщення: службова квартира за адресою у АДРЕСА_1.

У даній квартирі зареєстровані позивач, відповідачка і їх діти, але фактично відповідачка з дітьми не проживає з березня 2013 року у вказаній квартирі, що підтвердила відповідачка в судовому засіданні.

Позивач та його представник в судовому засіданні не ставлять питання про визнання втратившими право на житло у спірній квартири їх дітей. Відповідачка також погоджується з тим, щоб діти залишились зареєстрованими у спірної квартири за містом проживання свого батька.

Відповідачка спірним житлом не цікавляться, її особистих речей у квартирі не має.

Факт не проживання відповідачки у вказаній квартирі з березня 2013 року підтверджується актом житлового органу.

На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасової відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом 6-ті місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право на житло, коли вона відсутня понад 6-ті місяців на даної житлової площі без поважної причини.

Оцінюючи зібрані докази, суд встановив, що відповідачка фактично з березня 2013 року без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважної причини. Тому слід визнати, що відповідачка втратила право на житло в вищевказаної квартирі, оскільки не проживають в неї більше 6-ті місяців без поважної причини.

На підставі викладеного и керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: БУ№1 Гвардійської КЕЧ Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою АДРЕСА_2, знявши її з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва