Справа № 187/1221/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"19" листопада 2015 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Запари А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хутірської сільської ради, ОСОБА_2, треті особи: Петриківська державна нотаріальна контора, Відділ Держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Петриківського РУЮ, про визнання за ним права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хутірської сільської ради, ОСОБА_2, треті особи: Петриківська державна нотаріальна контора, Відділ держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Петриківського РУЮ, про визнання за ним права власності на майно у порядку спадкування за заповітом.

У своїй заяві позивач зазначив, що 02 листопада 2012 року його тітка, громадянка ОСОБА_3, склала заповідальне розпорядження, за умовами якого житловий будинок вона заповіла своїй племінниці ОСОБА_2, а позивачеві - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,966 га, розташованої на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, що належала заповідачеві на підставі державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Позивач стверджує, що померла ОСОБА_3, за життя, заповіт не змінювала та не відміняла. Інших спадкоємців, за заповітом або за законом не мала.

08 листопада 2015 спадкодавиця померла.

З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач ОСОБА_1, після смерті тітки, подав заяву та відповідні документи про прийняття спадщини, до Петриківської державної нотаріальної контори. Проте 04 червня 2015 року йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва по причині того, що він не надав оригіналів правовстановлюючих документів про належність зазначеної земельної ділянки спадкодавцеві. У позовній заяві ОСОБА_1 пояснює, що оригінали державного акту на земельну ділянку, видані на імя ОСОБА_3, дійсно, були втрачені, а виготовлення їх дублікату можливе лише власником.

Отже, на теперішній час, позивач не може оформитись в спадкових правах через органи нотаріату, тому вимушений звернутись до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку(пай), площею 3,966 га, розташованої на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Позивач в судове засідання не зявився. Надіслав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю (а.с.44).

Відповідач по справі Хутірська сільська рада в судове засідання не зявились, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с.45).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.54).

Треті особи: Петриківська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Петриківського РУЮ в судове засідання не зявились, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с. 26, 42 )

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що гр.. ОСОБА_3 померла 08.11.2015, про що до справи долучено копію свідоцтва про смерть серії І-КИ № 602043, із зазначенням відповідного актового запису № 450 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), площею 3,966 га що розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту ІІІ-ДП № 061322, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 998, виданий 31.12.2001 року для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0036 (а.с.6).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 3,966 га, що розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с. 9).

Ще за життя, 13 листопада 2014 року, спадкодавця ОСОБА_3, склала заповіт, посвідчений секретарем Хутірської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 128, згідно якого заповіла зазначену земельну ділянку своєму племінникові ОСОБА_1 (а.с. 13).

Постановою державного нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в останнього відсутні правовстановлюючі документи про належність спадкового майна спадкодавцеві (а.с.5)

Згідно довідки з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у власності гр.. ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області № 01-05 від 04.08.2015 року встановлено, що вартість земельної ділянки площею 3,966 га, кадастровий номер: :01:002:0036, дорівнює 111 082 грн. 87 коп..

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, що мають право на спадкування почергово. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а тому заповідач, зокрема має право призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зазначене є підставою для задоволення позову і визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку(пай) площею 3,966 га, кадастровий номер :01:002:0036, що розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 30 , 60, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хутірської сільської ради, ОСОБА_2, треті особи: Петриківська державна нотаріальна контора, Відділ Держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області, Реєстраційна служба Петриківського РУЮ, про визнання за ним права власності на майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 листопада 2015, а саме на земельну ділянку (пай), площею 3,966 га що розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту ІІІ-ДП № 061322, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 998, виданий 31.12.2001 року для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0036.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4