Справа № 139/905/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.

секретаря судового засідання Хонькович Л.І;

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1991 по 21 жовтня 2014 року і мають у шлюбі трьох дітей, в тому числі дочку ОСОБА_3, яка 11 вересня 2015 року досягла повноліття. З 09 серпня 2012 року дочка сторін навчається на денному відділенні у Могилів-Подільському медичному коледжі за контрактом. Оскільки позивачу самій важко утримувати дочку, а відповідач добровільно такого утримання не надає, ОСОБА_1 з цим позовом звернулася до суду і просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення дочкою навчання.

В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну вимогу з підстав, наведених у позовній заяві. Зокрема, позивач зазначила, що має з відповідачем троє спільних дітей: ОСОБА_4, 1992 року нардження, який є інвалідом з дитинства, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дочка з 09 серпня 2012 року навчається за контрактом у Могилів-Подільському медичному коледжі. Оплата за навчання становить щороку по 9000 гривень, а за 2015-2016 рік 7500 гривень, через відсутність гуртожитку, дочка змушена проживати на квартирі, що також потребує додаткових затрат. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість допомогти дочці із навчанням, а тому звернулася до суду з відповідним позовом та просить його задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що

він в даний час працевлаштований і його заробітна плата є мінімальною. З цієї суми бухгалтерія щомісячно утримує половину на погашення заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів на спільних з позивачем дітей. Не заперечує, аби з нього утримували ще й 300 гривень на утримання повнолітньої дочки.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1, підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Так, свідоцтвом про народження (а.с. 6) стверджується, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка 11 вересня 2015 року досягла повноліття.

З договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг від 09 серпня 2012 року (а.с. 4), довідки в.о. директора Могилів-Подільського медичного коледжу (а.с. 10) вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання медсестринсько-стоматологічного відділення Могилів-Подільського медичного коледжу, навчається за контрактом і закінчує навчання 29 червня 2016 року.

Оплата за навчання згідно договору за 2015-2016 рік становить 7500 гривень, загальна вартість навчання за 2012-2016 роки складає 34 500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 та ст. 199 СК України та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Як слідує із пояснень відповідача у судовому засіданні, а також доводиться довідкою про його доходи (а.с. 29), ОСОБА_2 на даний час офіційно працює у приватному підприємстві «А.Т.Н.» м. Київ і його заробітна плата складає 1350 гривень. Доказів про інший, більший розмір доходів відповідача сторонами суду не надано.

Одночасно судом встановлено, що ОСОБА_2 є платником аліментів на користь позивача на утримання їх спільних дітей у розмірі по 200 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 04 лютого 2010 року (а.с. 30). Як вбачається із довідки про утримання аліментів (а.с. 29), платіжних доручень за період з червня по жовтень 2015 року (а.с. 31-36), пояснень сторін в судовому засіданні, в даний час із заробітної плати відповідача утримується половина його доходу у звязку з необхідністю погасити заборгованість за виконавчим документом.

Положеннями ст. 200 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів як у твердій грошовій сумі, так і в частці від заробітку (доходу), тому ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить позивачу. У звязку з чим, а також враховуючи визнання відповідачем вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини як такої, визнання вимоги про стягнення таких аліментів у твердій грошовій формі, суд погоджується з позицією сторін в цій частині і приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги саме в твердій грошовій сумі.

Що ж до визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема, матеріальний стан платника аліментів (а.с. 29), матеріальний стан позивача ОСОБА_1 (а.с.11, 37), яка нарівні з відповідачем має обовязок утримувати дитину, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини, буде визначення розміру аліментів у сумі 300 гривень щомісячно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судовий збір відповідно до 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, станом на день звернення позивача з позовом до суду, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становила 487 гривень 20 копійок.

Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача на користь позивача в розмірі, передбаченому п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір .

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії АВ № 954680, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 19 серпня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи із 21 жовтня 2015 року до закінчення нею навчання у Могилів-Подільському медичному коледжі, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії АВ № 954680, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 19 серпня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ______________