Справа № 159/7712/14-ц
Провадження № 2/159/203/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

м. Ковель 12 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Гарбар О.В.

представника позивача Левчука М.І.

прокурора Антонюк А.П.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Мощенська сільська рада, до ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Ковельська районна державна адміністрація, діючи як орган опіки та піклування, звернулась до суду із позовом про відібрання у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2014 року за рішенням виконавчого комітету Мощенської сільської ради через загрозу життю та здоров'ю дітей було прийнято рішення про негайне відібрання дітей та поміщення в лікарню, оскільки діти проживають в умовах антисанітарії, залишені матір'ю без належного догляду на невизначений період під опіку бабусі, 1931 року народження, відсутні продукти харчування, дорослі мешканці житла перебувають в стані сп'яніння.

В судовому засіданні представник позивача Левчук М.І. заявлені вимоги підтримав з підстав вище вказаних, додатково пояснив, що ОСОБА_3 перебуває на обліку, як сім'я, що опинилась в складних життєвих умовах. Проживає вона разом із двома малолітніми дітьми в АДРЕСА_1 в будинку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, також в будинку проживає матір відповідачки ОСОБА_7 та її співмешканець ОСОБА_8, які постійно зловживають спиртними напоями. Сама відповідач часто залишає дітей самих, єдиною особою, яка може здійснювати нагляд за ними є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка через похилий вік не має можливості виконати

ці обов'язки належним чином. На початку грудня 2014 року діти вже вилучались із сім'ї та поміщались в лікарню, після чого була проведена профілактична бесіда із відповідачкою і діти повернуті матері, однак 19 грудня 2014 року при відвідуванні дітей було виявлено, що діти не мають їжі, одяг на них брудний, а відповідачка відсутня, інші мешканці перебувають в стані сп'яніння. На даний час діти поміщені в дитячий будинок. Просить задовольнити позов про відібрання дітей без позбавлення відповідачки батьківських прав, надавши у такий спосіб відповідачці останню можливість виправитись та змінити своє ставлення до дітей.

Представник третьої особи - Мощенської сільської ради Ліщук А.П. позов підтримав повністю та пояснив, що залишення дітей в сім'ї відповідачки загрожує їх здоров'ю та життю, діти не мають елементарних умов для життя та розвитку, найменша дитина перебуває на штучному вигодовуванні, але запаси харчування відсутні. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, народила дітей від різних чоловіків, на даний час залишила дітей та місце її перебування не відоме.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи.

В силу ст..224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який позов просить задовольнити, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про підставність і обґрунтованість заявленого позову, який підлягають до повного задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції запис про батька вчинений відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері.

За даними міграційної служби та Мощенської сільської ради ОСОБА_3. разом з дітьми зареєстрована та проживає а АДРЕСА_1 в будинку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом із своєю матір'ю ОСОБА_7 та її співмешканцем сином власниці будинку ОСОБА_8

Як зазначено в характеристиці, виданій Мощенською сільською радою, ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, невідповідально ставиться до здоров'я дітей, неодноразово залишає їх на бабусю та інших родичів, зникає з дому на тривалий час. В будинку порушені санітарно-гігієнічні норми, брудно, безлад, підсобне господарство не ведеться, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зловживають спиртними напоями.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18 грудня 2014 року житло, в якому проживають діти потребує капітального ремонту, діти сплять в кімнаті разом з дорослими, які перебувають в нетверезому стані, крім бабусі. Запаси їжі відсутні, одягом діти забезпечені лише частково, діти брудні.

19 грудня 2014 року рішенням виконкому Мощенської сільської ради прийнято рішення про вилучення дітей у матері в порядку частини другої статті 170 СК України через загрозу їх життю та здоров'ю для направлення у Волинський обласний будинок дитини.

Того ж дня дітей вилучено та поміщено в дитячу лікарню Ковельського МТМО.

25 грудня 2014 року органом опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації Волинської області зроблено висновок про доцільність відібрання дітей у відповідачки без позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи питання по суті суд керується наступними положеннями законодавства:

Відповідно до ст.. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада

1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю.

При цьому, батьки в силу ст..150 СК України зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд керуючись наведеними правовими нормами, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків, залишає малолітніх дітей без належного догляду на тривалий час, не забезпечує їх харчуванням, одягом, зневажливо ставиться до їх здоров'я та розвитку, що у сукупності стало підставою для негайного відібрання дітей комісією органу опіки та піклування. За вказаних обставин, позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Час, протягом якого діти будуть під піклуванням та захистом держави відповідачка буде мати можливість переглянути свої цінності та змінити ставлення до дітей.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 150, 170 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Відібрати малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки с.Черкаси Ковельського району Волинської області, без позбавлення її батьківських прав та передати їх органу опіки і піклування Ковельської районної державної адміністрації для визначення подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може бути подана заява про перегляд рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:Т. В. Денисюк