Справа № 589/6300/14-ц
Провадження № 2/589/124/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:головуючої судді - Стародубцевої Л.О. з участю секретаря судового засідання Бойко М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Управління Держземагентства у Шосткинському районі Сумської області та орган опіки та піклування Шосткинської райдержадміністрації, про визнання незаконними та скасування рішень Воронізької селищної ради від 14.10.2013 року та 25.07.2014 року, рішення виконкому Воронізької селищної ради від 31.10.2013 року № 110, визнання недійсними державних актів на земельну ділянку, визнання ордену недійсним, скасування державної реєстрації земельної ділянки, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, пояснюючи уточнюючи позовні вимоги просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 14.10.2013 року про прийняття у комунальну власність територіальної громади смт. Вороніж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, Шосткинського району і передачу його на баланс КП „Добробут".

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 25.07.2014 року про передачу у спільну часткову власність земельних ділянок (по 1/4 ч. кожному) громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

3. Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 31.10.2013 року № 110 про видачу ордеру на житловий будинок АДРЕСА_2, Шосткинського району ОСОБА_3.

4. Визнати недійсним ордер № 272 на житловий будинок АДРЕСА_2 Шосткинського району виданий ОСОБА_3 від 31.10.2013 року.

5. Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке видано КП «Добробут» Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 03.12.2013 року про право власності на будинок АДРЕСА_2, Шосткинського району Сумської області на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

6. Скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер об'єкту 53 здійснену реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за індексним номером 18670523 від 06.03.2014 року, номери запису про право власності: 4893581, 4893601, 4893623, 4893655 права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, Шосткинського району Сумської області (по 1/4 ч. кожному) за власниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

7. Визнати недійсними Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_1, НОМЕР_2 та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_3, НОМЕР_4, що видані реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 09.09.2014 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер НОМЕР_5 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0207 га кадастровий номер НОМЕР_6 по АДРЕСА_2 Шосткинського району Сумської області, (по 1/4 ч. кожному) ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

8. Скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер об'єкту 53 та номер об'єкту 53, здійснену реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 09.09.2014 року, номери запису про право власності: 6929706, 6929726, 6929747, 6929763, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер НОМЕР_5 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0207 га кадастровий номер НОМЕР_6, номери запису про право власності: 6931414, 6931446, 6931487, 69311514, по АДРЕСА_2 Шосткинського району Сумської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

9. Стягнути з Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

10. Стягнути з Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 243 грн. 60 коп., та з виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 487 грн. 20 коп. та з реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області

730 грн. 80 коп., судового збору на користь державного бюджету м. Шостка Сумської області.

Позивач, посилаючись на ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод та на ст. 41 ч. 4 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 140, 152, 154, ЗК України, п.п. 10, п. 1 ст. 16, ст. 21, ст. 317, 383, 393, 388 ЦК України, вимоги мотивує тим, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.1994 року посвідченого державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори Бутко І.Е., яке зареєстроване 17 травня 1994 року в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 2081, спадкоємцем ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1, тобто позивач по справі, що мешкає в АДРЕСА_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_2, якій розташований на земельній ділянці розміром1500 кв.м. на якій також знаходяться два сараї, зазначені у плані літерами «Б, В», погреб «Пг», огорожа, належного померлому ОСОБА_8, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим Воронізькою селищною радою 28.05.1991 року за р. НОМЕР_7 та зареєстрованого у Конотопському БМТІ 17 травня 1994 року за № 2081.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2013 року по справі за заявою Воронізької селищної ради про визнання безхазяйної нерухомої речі та передачу її у власність Воронізької селищної територіальної громади задоволена заява заявника, визнано житловий будинок АДРЕСА_2 Шосткинського району безхазяйною нерухомою річчю та переданий у власність Воронізької селищної територіальної громади.

Апеляційний суд Сумської області рішенням від 14.10.2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1, скасував вказане рішення і ухвалив нове рішення, яким відмовив Воронізькій селищній раді в задоволенні заяви. Таким чином позбавив Воронізьку селищну раду права на належний позивачу будинок.

Діючи на підставі незаконного рішення суду, Воронізька селищна рада, рішенням від 14.10.2013 року прийняла у комунальну власність територіальної громади смт. Вороніж належний позивачу будинок і передала його на баланс КП „Добробут".

31 жовтня 2013 року виконком Воронізької селищної ради прийняв незаконне рішення про видачу ордеру на житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_3, склад сім'ї якої 4 людини.

25 липня 2014 року Воронізька селищна рада прийняла незаконне рішення, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на якій розташований спірний будинок, передала у спільну часткову власність земельну ділянку родині ОСОБА_3, зобов'язала землевпорядника внести зміни до земельно-кадастрової документації і довела до відома гр. ОСОБА_3 про необхідність реєстрації права власності на земельні ділянки у реєстраційній службі Шосткинського міськрайонного управління юстиції.

Останню дію також було вчинено, що також привело до порушення прав позивача на користування земельною ділянкою

Вказані рішення та дії державних установ позбавили позивача права власності на будинок та право користування земельною ділянкою.

Представники позивача ОСОБА_10, та представник - адвокат Мороко С.О., в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами. Зокрема ОСОБА_10, пояснила, що у зв'язку з її хворобою, вона та її чоловік з 2010 року не обробляли город та не здійснювали ремонт будинку, але від права власності не відмовлялися. В літку 2014 року коли приїхали до будинку, побачили, що будинок відремонтований та в ньому проживають інші господарі. При зверненні до селищної ради голова їм повідомив про рішення суду та щоб вони вирішували питання з господарями будинку ОСОБА_3. При з'ясуванні цього питання з ОСОБА_3, останні повідомили про сплату коштів за ремонт будинку.

Земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,0207 га, користувалися в межах фактичного використання цієї земельної ділянки.

Представник відповідача Воронізької селищної ради юрисконсульт Савченко П.В., в рішенні покладається на розсуд суду та при цьому пояснив наступне.

Перед тим, як подати матеріали до суду про визнання майна безхазяйним, була проведена певна процедура. Всебічно розглянута історія даного будинку на предмет його технічного стану, документів на нього та наявність власника. Було розпочато процедуру визнання речі безхазяйною відповідно до статті 335 Цивільного Кодексу України та передані матеріали до суду.

Суд прийняв дану заяву до розгляду та виніс рішення по справі. Доказову базу суд вважав достатньою для задоволення заяви. На підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду, Воронізька селищна рада прийняла до комунальної власності даний житловий будинок з послідуючою видачею на нього ордеру. Підставою для подачі заяви до суду про визнання речі безхазяйною стало халатне ставлення щодо оформлення документів на спірне майно ОСОБА_1

Тому відповідач вважає, що в діях Воронізької селищної ради та його виконкому не вбачається протизаконних дій, тому не підлягає стягнення судових витрат.

Пояснив також, що КП "Добробут" підпорядковане Воронізькій селищній раді і при передачі спірного будинку на баланс КП „Добробут", спірний будинок залишався у комунальній власності територіальної громади смт. Вороніж.

Земельні ділянки за адресою АДРЕСА_2 не передавались у приватну власність до моменту передачі у спільну часткову власність ОСОБА_3.

Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які також діють в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_13, заперечують проти позову та посилаючись на ст. 213 ЦПК України просять врахувати заперечені факти та відмовити позивачу в його задоволенні пояснивши наступне.

Сім'я ОСОБА_3 перебували на обліку у Воронізькій селищній раді як малозабезпечена сім'я. Вони підбирали собі житло. Коли їм запропонували спірне житло вони погодились, оскільки воно їх влаштовувало т.я. у них двоє неповнолітніх дітей, а від цього будинку через дорогу знаходиться школа. В подальшому коли вони вже відремонтували цей будинок, виявилося, що на це житло є його власник.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками, що є більш ніж право володіння, і це право власності відповідним чином зареєстроване у Державній реєстраційній службі. Крім цього, вони є у встановленому законом порядку зареєстрованими у спірному будинку. Вони не були обізнані щодо обставин справ відносно будинку. Тому, вважати їх незаконними володільцями не можливо, бо на це немає законних підстав.

Також, разом з ними, користувачами (володільцями) та власниками спірного житлового будинку та земельних ділянок є їх діти - ОСОБА_5, 2003 року народження та ОСОБА_6, 2005 року народження, які є в силу свого віку малолітніми.

Крім цього, позивач однією з вимог зазначив вимогу про визнання недійсним та скасування права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0207 га по АДРЕСА_2 як такий, що порушує його право на користування даною земельною ділянкою.

Однак, відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 1994 року, на яке посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог - йому в користування за спадком перейшла лише земельна ділянка площею 0,15 га., за призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Будь-якої іншої земельної ділянки площею 0,0207 га за призначенням «для ведення особистого селянського господарства» в цьому правовстановлюючому документі не значиться. Таким чином, дана позовна вимога позивачем належним чином не обґрунтована та не підтверджена, а отже і задоволенню не підлягає.

Земельна ділянка площею 0,0207 га., раніше нікому за документами у користування не передавалась, а тому саме ОСОБА_3 є законним її власником.

Крім цього, Воронізька селищна рада приймаючи рішення 25.07.2014 року про передачу сім'ї ОСОБА_3 в спільну часткову власність земельних ділянок по АДРЕСА_2 діяла на підставі своїх повноважень та відповідно до діючого порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам у порядку їх приватизації. Такі дії вчинялись виходячи з того, що станом на 25.07.2014 року вони є власниками домоволодіння за цією ж адресою. Так як належне ОСОБА_3 домоволодіння розташоване відповідно на земельній ділянці для його будівництва та обслуговування, то і рішення про передачу цих земельних ділянок їм у власність, яке було прийняте на підставі їхніх заяв - є повністю законним.

Представник відповідача реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області Даниленко А.К., посилаючись на ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пояснила, що державна реєстрація права власності на будинок та земельні ділянки була проведена на підставі поданих заявниками документів, відповідно до чинного законодавства, сумніву надані документи не викликали, тому вважає, що стягнення судового збору з реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області є безпідставним.

Право власності ОСОБА_1 не реєстрував. Надала суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацію з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Треті особи: Управління Держземагентства у Шосткинському районі Сумської області та орган опіки та піклування Шосткинської райдержадміністрації в рішенні покладаються на розсуд суду.

Зокрема, представник управління Держземагентства у Шосткинському районі Сумської області - головний спеціаліст - юрисконсульта Шушунов Є.В., пояснив, що Земельний кодекс України регулює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема в селищах - не більше 0,15 гектара. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Вислухавши сторони та дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем в повній мірі доведено належність йому нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 Шосткинського району Сумської області та земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,15 га., за призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом видане 15 квітня 1994 року Шосткинською державною нотаріальною конторою, яке зареєстроване 17 травня 1994 року в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 2081, спадкоємцем ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1, що мешкає у АДРЕСА_1. (а.с.3).

Стаття 1216 ЦК України визначає набуття права власності в порядку спадкування після смерті громадянина.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Право власності на майно у випадку прийняття спадщини виникає з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Згідно ст.ст. 317, 319, 658 ЦК України виключно власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, лише власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства в тому числі реалізує право його продажу.

Таким чином, вказане майно позивача не є безхазяйним і в судовому засіданні знайшов факт, що майно вибуло з володіння позивача поза його волею.

Згідно статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: Ради - представницькі органи місцевого самоврядування - Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Крім того, згідно п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають захисту, за виключенням вимог щодо визнання недійсним Свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку 0,0207 га., виходячи з наступного.

Матеріалами справи не підтверджується і позивачем не доведено у встановленому порядку наявності передбачених викладеними нормами обставин, які є підставою для скасування рішення селищної ради Свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку 0,0207 га.

В судовому засіданні встановлено, що також не оспорюється і самим позивачем, що правовстановлюючі документи у позивача на земельну ділянку 0,0207 га. відсутні, позивач не звертався з відповідними документами та не отримував угод про порядок користування земельною ділянкою, відносно позивача селищною радою не було прийнято рішення щодо надання йому земельної ділянки у власність або у користування та не було отримано правовстановлюючого документу, а тому, юридично це право не виникло, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для висновку про порушення їх прав на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, установленому статтею 151 ЗК України.

Спірна земельна ділянка 0,0207 га. знаходилась у комунальній власності і не передавалась у приватну власність до моменту передачі у спільну часткову власність ОСОБА_3.

Оскільки селищна рада має виключну компетенцію по розпорядженню землями комунальної власності, відносно позивача не приймалося рішення щодо надання у власність або у користування земельної ділянки, тому відсутні правові підстави для визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування її державної реєстрації.

Що стосується доводів Воронізької селищної ради про заперечення проти позову та покладання вини за халатне ставлення позивачів щодо оформлення документів на майно та стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, тобто сторони зобов'язані доводити обстави¬ни, які вони обґрунтовують. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник за участю Воронізької селищної ради та її виконкому, які реалізовували у спірних правовідносинах надані їм законодавством владні управлінські функції, і в зв'язку з прийняттям своїх рішень, без належної на те документації, порушили право власності позивача на житло та земельну ділянку.

Тому, з урахуванням обставин справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачів: Воронізької селищної ради та виконкому Воронізької селищної ради підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам: Воронізької селищної ради на користь позивача у сумі 243 грн. 60 коп., та на користь державного бюджету м. Шостка сумі 1218 грн. 80 коп. та з виконкому Воронізької селищної ради на користь державного бюджету м. Шостка в сумі 487 грн. 20 коп.

Щодо доводів відповідачів ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_13, про залучення до участі в справі в якості 3-ї особи КП „Добробут", суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що КП "Добробут" підпорядковане Воронізькій селищній раді і при передачі спірного будинку на баланс КП „Добробут", спірний будинок залишався у комунальній власності територіальної громади смт. Вороніж, тому залучення як 3-ю особу КП "Добробут" є недоцільним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 21, 317, 319, 658, 1268, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 116, 118, 152 Земельного Кодексу України, статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19 Конституції України, ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, Реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Управління Держземагентства у Шосткинському районі Сумської області та орган опіки та піклування Шосткинської райдержадміністрації, про визнання незаконними та скасування рішень Воронізької селищної ради від 14.10.2013 року та 25.07.2014 року, рішення виконкому Воронізької селищної ради від 31.10.2013 року № 110, визнання недійсними Свідоцтв про право власності на будинок, земельні ділянки, визнання ордену недійсним, скасування державної реєстрації на будинок, земельні ділянки, задовольнити частково.

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 14.10.2013 року про прийняття у комунальну власність територіальної громади смт. Вороніж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, Шосткинського району і передачу його на баланс КП „Добробут".

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 25.07.2014 року в частині передачі у спільну часткову власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер НОМЕР_5 по АДРЕСА_2, Шосткинського району Сумської області (по 1/4 ч. кожному) громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

3. Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 31.10.2013 року № 110 про видачу ордеру на житловий будинок АДРЕСА_2, Шосткинського району ОСОБА_3.

4. Визнати недійсним ордер № 272 на житловий будинок АДРЕСА_2 Шосткинського району виданий ОСОБА_3 від 31.10.2013 року.

5. Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке видано КП «Добробут» Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 03.12.2013 року про право власності на будинок АДРЕСА_2, Шосткинського району Сумської області на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

6. Скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер об'єкту 53 здійснену реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за індексним номером 18670523 від 06.03.2014 року, номери запису про право власності: 4893581, 4893601, 4893623, 4893655 права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, Шосткинського району Сумської області (по 1/4 ч. кожному) за власниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

7. Визнати недійсними Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_1, НОМЕР_2, що видане реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 09.09.2014 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер НОМЕР_5 по АДРЕСА_2 Шосткинського району Сумської області, (по 1/4 ч. кожному) ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

8. Скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер об'єкту 53, здійснену реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 09.09.2014 року, номери запису про право власності: 6929706, 6929726, 6929747, 6929763, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер НОМЕР_5 по АДРЕСА_2 Шосткинського району Сумської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

9. Стягнути з Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

10. Стягнути з Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп., та з виконкому Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області в сумі 487 грн. 20 коп. на користь державного бюджету м. Шостка.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Л.О.Стародубцева