Справа № 2-5463/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

18 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування у жилому приміщенні в квартирі АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., їй на праві приватної власності належить ? частина квартири НОМЕР_1, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки форми № 3, виданої структурним підрозділом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2 від 11.08.2014 року за номером НОМЕР_2 в квартирі НОМЕР_1, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є членами її сім'ї, щодо ОСОБА_2, позивач перебуває з ним лише в дружніх стосунках і на його прохання дозволила йому реєстрацію у вказаному вище будинку 26.10.2010 року.

Позивач також вказує на те, що ОСОБА_2, ніколи не проживав за вказаною адресою та на даний час не проживає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, комунальні платежі на сплачує. Даний факт підтверджується актами про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації від 02.04.2014 року, 17.07.2014 року, 22.01.2014 року, складені Комісією в складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та посвідчені структурним підрозділом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2.

Позов мотивований тим, що відповідач не користується вказаним житловим будинком без поважних причин понад встановлений законом строк, у зв'язку із чим вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволення, протии ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомленний належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому судом у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, заслухавши свідків, дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., їй на праві приватної власності належить ? частина квартири НОМЕР_1, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2.

Інша 1/2 частина квартири належить ОСОБА_3, яка є дочкою позивачки.

Як вбачається з довідки форми № 3, виданої структурним підрозділом Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2 від 11.08.2014 року за номером НОМЕР_2 в квартирі НОМЕР_1, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2.

Судом встановлено, що відповідач у вищезазначеному будинку не проживає, не маючи перешкод в користуванні житловим приміщенням, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв, даний факт підтверджується актами про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації від 02.04.2014 року, 17.07.2014 року, 22.01.2014 року, складені Комісією в складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та посвідчені структурним підрозділом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтвердили формальність реєстрації відповідача у житловому приміщенні та відсутність його з часу реєстрації в спірному житловому приміщенні.

Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи зареєстрований в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв.

Суд враховує, що на час подання позову сплив встановлений законом понад один рік, а тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно не проживаючи в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратилв право користування жилим приміщенням в квартирі НОМЕР_1, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування у жилому приміщенні в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача , яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: