Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/881/15-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 47 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро- Регіон Радомишль», третя особа -реєстраційна служба Радомишльського районного управління юстиції, про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що є власником земельної ділянки, площею 2,7891 га, розташованої на території Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. 10 серпня 2012 року вона уклала з відповідачем договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 1025 грн. 11 коп. щорічно.

ОСОБА_2 вказує, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо строку дії даного договору та розміру орендної плати.

Також, спірним договором передбачена можливість передачі земельної ділянки у суборенду без згоди орендодавця, що свідчить про порушення вимог закону.

Зазначає, що при підписанні спірної угоди представники відповідача в усній формі запевнили про виконання всіх істотних умов договору оренди землі.

Однак, відповідач не виконує істотні умови договору та ухиляється від розірвання договору оренди в добровільному порядку.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 просила розірвати даний договір та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючи в інтересах позивачки, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що відповідач не сплачує орендну плату та не здійснює обробіток спірної земельної ділянки, що свідчить про порушення ним істотних умов договору та є підставою для розірвання цієї угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження істотного порушення відповідачем умов зазначених угод.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,7891 га, розташована на території Заболотської сільської ради Радомишльського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10 серпня 2012 року сторони уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки, строком на десять років.

Даною угодою передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1025 грн. 11 коп., що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата може вноситись як у грошовій, так і в натуральній та відробітковій формах, і сплачується щорічно не пізніше 30 грудня поточного року.

У п. 36 угоди міститься умова про те, що розірвання цього договору здійснюється за взаємною згодою сторін або ж за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною зобов'язань, передбачених цим договором.

За правилами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Частина 1 статті 24 цього Закону, зокрема, надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ч.2 ст.25 Закону орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження ( обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

У ст. 32 Закону «Про оренду землі» також закріплене правило, згідно з яким на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Окрім того, положення ст. 141 ЗК України передбачає припинення права користування земельною ділянкою у випадку систематичного невнесення орендної плати.

Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач систематично не вносив орендну плату.

Наявна в матеріалах справи відомість містить інформацію про те, що орендна плата за 2013 рік виплачена у серпні 2014 року. Несвоєчасна виплата орендної плати за вказаний період пов'язана з тим, що банківська установа не видавала кошти, які зберігались на рахунку відповідача. Вказана обставина підтверджується листом Житомирської ОД АТ «Банк Фінанси та Кредит».

Посилання представника апелянта на те, що передана в оренду земельна ділянка не обробляється, не спростовує висновків суду, оскільки позовні вимоги про розірвання договору оренди з цих підстав не заявлялись.

Таким чином, з огляду на межі позовних вимог та передбачені Законом обов'язки орендаря, невиконання яких є підставою для розірвання договору оренди, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303,304, 307,308, 313,314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча : Судді: