АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9539/15 Справа № 183/1622/15 Головуючий у 1 й інстанції - Дубовенко І. Г. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.72-74).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" про стягнення грошових коштів (а.с.85-89).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.72-74).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір банківського вкладу №301011, за умовами якого він передав банку 15 000 грн. строком на 270 днів з процентною ставкою 28,25% річних; за яким 11.04.2014 року додатково було внесено 8 294 грн.;

18.04.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №305800, за умовами якого він передав банку 7 096 грн. строком на 270 днів з процентною ставкою 28,25% річних;

25.04.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №307905, за умовами якого він передав банку 18 570 грн. строком на 270 днів з процентною ставкою 28,25% річних;

25.09.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №348092, за умовами якого він передав банку 8 500 грн. строком на 14 днів з процентною ставкою від 20% до 28% річних;

25.09.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №348090, за умовами якого він передав банку 8 500 грн. строком на 14 днів з процентною ставкою від 20% до 28% річних;

25.09.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №348093, за умовами якого він передав банку 8 500 грн. строком на 14 днів з процентною ставкою від 20% до 28% річних;

25.09.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №348095, за умовами якого він передав банку 8 500 грн. строком на 14 днів з процентною ставкою від 20% до 28% річних;

11.11.2014 року між тими же сторонами був укладений договір банківського вкладу №363172, за умовами якого він передав банку 48 130 грн. строком на 14 днів з процентною ставкою від 20% до 28% річних.

З виписки по особовим рахункам, наданої банком, вбачається, що позивачем здійснювалися операції із зняття готівки з рахунку, і станом на 04.02.2015 року та 10.06.2015 року на власному поточному рахунку вкладника знаходяться кошти в розмірі 98 580,65 грн. (а.с.22-23).

Постановою Правління Національного банку України від 23.06.2015 року №408, ПАТ КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.06.2015 року №121, в ПАТ КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" запроваджено тимчасову адміністрацію.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Статтею 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 1058,1061,1074 ЦК України, ст.ст. 2,28,36,46,52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що віднесення ПАТ КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку, відкритого на ім'я позивача, чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку і правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" про стягнення грошових коштів.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що відповідно до п.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборона стосується лише примусового стягнення майна (у тому числі коштів) банку не можуть бути підставою для скасування рішення суду з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1,2 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином примусове стягнення коштів із рахунку клієнта на підставі рішення суду та виконавчих документів призведе до подвійного стягнення коштів: обов'язку банку виконати судове рішення, прийняте за наслідком розгляду справи про стягнення коштів, та залишиться обов'язок банку щодо зобов'язання повернути кошти, які зберігаються на рахунку клієнта.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: