Справа № 404/2145/15-ц
Номер провадження 2/404/1801/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки у розмірі 269440,86 грн., з яких: інфляційні втрати в розмірі 719,76 грн., 24% річних у розмірі 28721,10 грн. та виселення мешканців з будинку, який є предметом іпотеки.

Згідно заяви (а.с. 46-50) позовні вимоги викладені наступним чином: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером 159 у будинку № 5, корпус 2 по вулиці Шатіла у місті Кіровограді в рахунок погашення заборгованості в сумі 269440,86 грн. (у тому числі, з яких: інфляційні втрати в розмірі 719,76 грн., 24% річних у розмірі 28721,10 грн.) за договором позики грошових коштів від 22.08.2012 року, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ОСОБА_1 за ціною продажу не нижче ніж 269440,00 грн. з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ОСОБА_1 всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2015 року позовну заяву в частині виселення мешканців з квартири № 159 по вул. Шатила, 5, корп. 2 в м. Кіровограді, залишено без розгляду (а.с. 52).

Адвокат позивача в судовому засіданні 23.04.2015 року, 15.06.2015 року та 29.09.2015 року позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. В судове засідання 21.10.2015 року позивач не зявився, судова повістка у даній справі про виклик до суду повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 95). Адвокат позивача подав до суду клопотання (вх. № 34227 від 21.10.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 98).

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 41, 66, 81, 97). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 36). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Третя особа, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 42, 65, 82, 96).

Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладено договір позики від 22.09.2012 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1571, за умовами пунктів 1., 16. якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 240000,00 грн. на потреби сімї, зі сплатою 24% річних, строком дії до 22.02.2013 року включно, а відповідач зобов'язувався повністю повернути позивачеві одержану суму позики і сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та в порядку, передбачених цим Договором (а.с. 13-14).

Згідно договору про винесення змін до договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 1571 від 20.02.2013 року, сторони дійшли згоди про викладення пункту 1 договору позики в наступній редакції: позикодавець, ОСОБА_1 при укладанні цього договору передав у власність позичальникові строком до 22.02.2015 року, а позичальник, ОСОБА_2 прийняв від нього у власність строком до 22.02.2015 року грошові кошти в розмірі 240000,00 грн. таку ж саму суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути позикодавцеві до 22.02.2015 року без сплати відсотків за користування позикою (а.с.15-19).

Статтею 1047 Цивільного кодексу України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог статей 509, 526 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За приписом частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виконав свої зобовязання за договором позики в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: п. 11 договору позики (а.с. 13 на звороті).

Між тим, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми позики та відсотків за її користування в терміни, передбачені договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 19.03.2015 року виникла заборгованість в розмірі 269440,86 грн., яка складається з заборгованості за позикою в сумі 240000,00 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за період з 22.08.2012 року по 19.02.2013 року в сумі 28721,10 грн., тобто до укладення договору про внесення змін до договору позики грошей та інфляційні втрати за період з 01.09.2012 року по 19.02.2013 року в сумі 719,76 грн.

На даний час сума позики відповідачем не повернута.

За статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Належне та своєчасне виконання зобов'язань за договором позики від 22.09.2012 року ОСОБА_2 забезпечувалось іпотечним договором, укладеного між сторонами 22.08.2012 року (а.с. 16-19), за умовами п. 1.3. якого, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира під номером 159 у будинку № 5, корп. 2, що розташована на вулиці Шатила у м. Кіровограді, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.02.2010 року за реєстровим № 211 (а.с. 22-25). Пунктом 3.1.5. іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається пунктом 5 цього договору.

За змістом статей 610, 612, 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтями 589, 590 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За статтею 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який впливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач, ОСОБА_2 в порушення умов договору позики свої зобов'язання по поверненню грошових коштів не виконав, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення суми позики, сплати нарахованих процентів та стягнення боргу в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Позивачем направлялась заява від 27.02.2015 року через приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про повернення коштів відповідачем за договором позики протягом 10 робочих днів з отримання ОСОБА_1 повідомлення про вручення ОСОБА_2 цієї заяви (а.с. 87). Проте вищевказана заява залишена відповідачем без відповіді та реагування.

У відповідності до статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за договором позики суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 509, 526, 546, 572, 589, 590, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1052, Цивільного кодексу України, статтями 33, 39 Закону України "По іпотеку", статтями 3, 4, 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 22.09.2012 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1571, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером 159 у будинку № 5, корпус 2 по вулиці Шатила у місті Кіровограді в рахунок погашення заборгованості в сумі 269440,86 грн. (у тому числі, з яких: інфляційні втрати в розмірі 719,76 грн., 24% річних у розмірі 28721,10 грн.) за договором позики грошових коштів від 22.08.2012 року.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири № 159 по вул. Шатилп, 5, корп. 2 в м. Кіровограді, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ОСОБА_1 за ціною продажу не нижче ніж 269440,00 грн. з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ОСОБА_1 всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (22.10.1981 року, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 2694,41 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда