АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

представника відповідача Пистогової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про повернення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про зобов'язання ПАТ «БанкКредит Дніпро» виконати зобов'язання в натурі - здійснити перерахунок операцій за договором обслуговування картрахунку № НОМЕР_1 та повернути надлишкові кошти, які на її думку було списано Банком помилково. Просила суд зобов'язати відповідача скасувати пеню та штрафні санкції за вказаним договором та стягнути компенсацію шкоди за його невиконання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2015 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновку суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відповідачем були порушені норми ст. 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказала, що обов'язком банку є зазначення всієї вартості тієї чи іншої послуги, або операції, проведеної за дорученням клієнта, в повному обсязі в доступному наочному вигляді. Зазначила про відсутність доказів на підтвердження того, що банк придбав для проведення операції саме долар США, та що останній поінформував про це споживача.

Справа № 757/9976/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12821/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено обставини, які б свідчили про порушення її прав, оспорюваних інтересів.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2015 між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 було укладено договір обслуговування картрахунку № НОМЕР_1, шляхом підписання заяви про оформлення продукту «Вільні кошти», на підставі якого позивачу було видано картку Visa Eleсtron Instant Issue. Умовами зазначеного договору передбачено, що операції проводяться Банком за офіційним курсом НБУ або за курсом Банку (на власний розсуд Банку) для цієї операції на дату проведення із відшкодуванням Банку витрат на оплату зборів, комісій та вартості наданих послуг (а. с. 12). Валютою вказаного договору визначено гривню та долар США. У період з 28.01.2015 по 30.01.2015 ОСОБА_2 було здійснено 10 операцій з оплати послуг в торгово-сервісній мережі Інтернет (валюта операцій - російський рубль), що підтверджується випискою по рахунку позивача (а. с. 4-5). 04.02.2015 позивач звернулась до відповідача з заявою про повернення помилково списаних грошових коштів, посилаючись на те, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» при здійсненні операції по рахунку № НОМЕР_1, було помилково застосовано курс конвертації для валюти розрахунку - рубль (0.2979 за 1 рубль) станом на 02.02.2015(а. с. 7). Позивач звернувся з листом до вказаного Банку про повернення надлишково стягнутих коштів. Листом від 27.02.2015 за №24/28-83-320 ПАТ «Банк Кредит Дніпро» повідомив позивача про те, що при здійсненні операції по вказаному вище рахунку віндіяв у відповідності до норм міжбанківських розрахунків по платіжним картам та вимог чинного законодавства,одночасно позивачу було наведено схему, за якою було здійснено операцію по рахунку позивача («російський рубль» - «долар США» - «гривня») (а. с. 6). Позивач, вважаючи, що з карткового рахунку були списані кошти у значно більшому розмірі, ніж повинно бути за договором та встановленим банком курсом, звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідно до п. 28.4 та п. 28.5 ст. 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ коштів між учасниками міжнародних платіжних систем за операціями із застосуванням емітованих нерезидентами електронних платіжних засобів, що здійснені в межах України, та за операціями із застосуванням емітованих резидентами електронних платіжних засобів, що здійснені за межами України, проводиться через кореспондентські рахунки, відкриті в розрахунковому банку міжнародної платіжної системи, у валюті, визначеній в договорі між емітентом (еквайром) та платіжною організацією відповідної міжнародної платіжної системи. Якщо валюта, в якій проводиться міжбанківський переказ, не збігається з валютою, списаною з рахунка клієнта, емітент може виконати операції з купівлі-продажу необхідної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку, встановленому Національним банком України, або провести внутрішньобанківський кліринг.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що фінансові операції здійснені за межами України можуть бути проведені тільки у валюті, визначеній для міжнародних розрахунків та в національній валюті здійснених в межах України.

Відповідно до умов договору обслуговування картрахунку № НОМЕР_1 від 28.01.2015 зазначено, що операції проводяться Банком за офіційним курсом НБУ або за курсом Банку (на власний розсуд Банку) для цієї операції на дату проведення, із відшкодуванням Банку витрат на оплату зборів, комісій та вартості наданих послуг (а. с. 12).

Матеріали справи свідчать, що позивачем були здійснені операції з оплати послуг в торгово-сервісній мережі Інтернет (валюта операцій - російський рубль), тому банком було застосовано валюту для Міжнародної Платіжної Системи Visa - долар США.

Таким чином, розрахункові операції по рахунку позивача здійснювались за схемою «російський рубль» - «долар США», еквівалент суми останнього перераховується в «гривню» (а. с. 34).

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, за таких обставин колегія суддів вважає висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог правильними.

Доводи апелянта про порушення відповідачем норм ст. 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та те, що обов'язком банку є зазначення всієї вартості тієї чи іншої послуги, або операції, проведеної за дорученням клієнта, в повному обсязі в доступному наочному вигляді є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписавши договір обслуговування картрахунку ОСОБА_2, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим зобов'язана їх виконувати належним чином. Також, позивач не був позбавлений права звернутися за юридичною допомогою до моменту підписання вказаного договору, а також ініціювати зміни в умови договору, які на думку позивача порушують її права. Проте, позивач своїм правом не скористався, договір підписав добровільно, а тому зобов'язаний його виконувати.

Інші доводи апелянта також не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції, який зробив по ним свої висновки, з якими погоджується колегія суддів .

Отже, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук