Справа № 188/1965/14-ц
Провадження № 2/188/72/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю представника -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої в кримінальним правопорушенням ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 25.02.2013 р. в АДРЕСА_1 він разом своїми друзями відмічали день народження знайомого ОСОБА_3. Разом з ними в компанії була ОСОБА_2. В ході святкування остання вчинила крадіжку належних йому ( позивачу ) золотих виробів- золотого ланцюжка та золотого хрестика і таким чином спричинила йому матеріальну шкоду на загальну суму 3562.00 грн.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.

В кримінальному провадженні він цивільний позов не заявляв , в зв"язку з тим , що матеріальна шкода йому до цього часу не відшкодовано , він змушений звертатися до суду з даним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , спричиненої злочином.

Також зазначає , що в результаті крадіжки йому спричинено не тільки матеріальну шкоду , а моральну.

Моральна шкода виразилася в тому , що він переніс тяжке нервове потрясіння , не може спілкуватися з оточуючими його людьми без внутрішнього переживання, в кожної особи вбачає кривдника, проявляється емоційний спалах, виникає дратівливість , збудливість та проявляються інші негативні наслідки.

Моральну шкоду вона оцінює в 3 000 грн.

Просить суд :

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь , тобто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер : НОМЕР_2 матеріальну шкоду в розмірі 3562 ( три тисячі п"ятьсот шістьдесят дві ) грн. ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь , тобто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер : НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 3000 ( три тисячі ) грн. .

Сторони в судове засідання не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути у їхню відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов щодо матеріальної шкоди визнає, щодо моральної не визнає.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню .

Судом встановлено , що дійсно ОСОБА_2 було притягнено до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується копією вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14.03.2013 р. і їй було призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт. З матеріалів вищезазначеного вироку вбачається , що засуджена ОСОБА_2 ( відповідач по справі ) дійсно вчинила крадіжку золотих виробів - золотого ланцюжка , вартістю 2708 грн. та золотого хрестика , вартістю 854 грн. , які належать потерпілому ОСОБА_1 ( позивачу ) . Також з матеріалів вироку вбачається , що потерпілий цивільний позов не подавав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На думку суду вищезазначена постанова по кримінальній справі , якою встановлено час, місце скоєння злочину та особу, яка його скоїла для суду при вирішенні цієї справи є обов'язковою. Таким чином , з урахуванням вищезазначених доказів , вина відповідача у скоєнні злочину , тобто в умисному спричиненні позивачу матеріальної шкоди є доказаною.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної матеріальної шкоди ,яка підлягає відшкодуванню , суд дійшов до наступного.

Відповідно до вищезазначеного вироку суду загальна сума заподіяної матеріальної шкоди становить 3562.00 грн. Вирок набрав законної сили і , отже , дана сума є встановленою , а тому вона повинна бути стягнена з відповідача.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Мається на увазі, що протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, - наслідком протиправної поведінки заподіювача.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди .

Частина 1 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, внаслідок скоєного відносно нього злочинуі той факт, що злочинними діями відповідача йому було заподіяно матеріальну шкоду . Позивач пережив певний психологічний стрес ,душевний дискомфорт і йому необхідно було прикласти певні зусилля для відновлення своїх життєвих зв"язків та стосунків з оточуючими та рідними.

Разом з тим , суд при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Остання обставина вимагає зменшити розмір моральної шкоди , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 3000 грн. до 500 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам .

Також суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору , від сплати якого звільнено позивач ( ст. 88 ЦПК України ).

На підставі викладеного , керуючись ст. 4, 57, 84,86 , 88 , 212-214, ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої в кримінальним правопорушенням задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( і. п.н. НОМЕР_2) матеріальну шкоду в розмірі 3562 ( три тисячі п"ятьсот шістьдесят дві ) грн. ;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( і.п.н. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і. п.н НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 500 ( п"ятьсот ) грн. .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( і.п.н. НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 487.20 грн. , від сплати якого звільнено позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. П. Полубан