У Х В А Л А

16 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року прокурор м. Ірпеня Київської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку.

Зазначав, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 25 грудня 2008 року № 2077/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1», ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей, на підставі даного рішення видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 червня 2009 року № 606 земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 придбала ОСОБА_2, у зв'язку з чим на державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2

Вказував, що рішення прийнято, а державні акти видано з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки земельна ділянка знаходиться за межами смт. Коцюбинське, земельну ділянку передано за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні Святошинського лісопаркового господарства.

Просив визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25 грудня 2008 року № 2077/25-5; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію; визнати право власності держави на зазначену земельну ділянку.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 липня 2013 року позов прокурора м. Ірпеня Київської області задоволено частково: визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_1, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 та скасовано його державну реєстрацію. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2013 року вказане рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним та скасування державного акта серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_1, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року касаційну скаргу заступника прокурора Київської області відхилено, вказані рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року заступник Генерального прокурора України порушує питання про скасування ухвалених у справі судових рішень апеляційної та касаційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статей 125, 126, 152 та 155 Земельного кодексу України, статей 215, 216 та 228 Цивільного кодексу України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення заступник Генерального прокурора України посилається на постанови Верховного Суду України від 22 травня 2013 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, постанови Вищого господарського суду України 15 вересня 2011 року та від 15 листопада 2011 року.

Заступник Генерального прокурора України указує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування зазначених норм матеріального права, не є однаковими з висновками, зробленими судами касаційної інстанції в наданих для прикладу судових рішеннях, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Заява заступника Генерального прокурора України відповідає вимогам статей 357, 358 ЦПК України.

Згідно зі статтею 360 ЦПК України є підстави для відкриття провадження у справі, наведені у заяві доводи вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

У порядку підготовки справи до розгляду необхідно витребувати справу.

Керуючись статтями 353-360, 3601 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відкрити провадження у справі.

Витребувати матеріали цивільної справи за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку з Ірпінського міського суду Київської області.

Направити копію ухвали Ірпінському міського суду Київської області, надавши строк до 24 квітня 2015 року для направлення справи Верховному Суду України

Особам, які беруть участь у справі, надіслати копію ухвали та копію заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко