Провадження № 4-с/761/256/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Германчука Романа Васильовича про визнання дій неправомірними, визнання недійсними звіту та рецензії експертів та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2014 р. заявник ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Львівській області Германчука Р.В. (далі по тексту - державний виконавець), в якій просив суд: визнати неправомірними дії державного виконавця щодо використання звіту про оцінку майна станом на 08 липня 2014р., здійсненого експертом ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі ОСОБА_2, а саме: арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні (далі по тексту - ВП) № 40776488; визнати недійсним звіт експерта ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі ОСОБА_2, станом на 08 липня 2014р. про оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 у ВП № 40776488; визнати недійсною рецензію експерта ОСОБА_3. від 23 вересня 2014р. на звіт ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі ОСОБА_2, станом на 08 липня 2014р. про оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 у ВП № 40776488; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень ГУЮ у Львівській області призначити іншого експерта для проведення оцінки квартири АДРЕСА_1 у ВП №40776488.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Львівській області Германчука Р.В. перебуває ВП № 40776488 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-4629/10 від 25 березня 2013р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» 560609,66 грн. В ході примусового виконання 30 січня 2014р. описано й арештовано майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1, та 13 травня 2014р. постановою державного виконавця про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні було залучено ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі ОСОБА_2 За змістом висновку про вартість майна виготовленого ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі ОСОБА_2, станом на 08 липня 2014р., вартість квартири АДРЕСА_1 становила 600400,0 грн. Оскільки заявник не погодився з результатами оцінки, державним виконавцем було призначено експерта ОСОБА_3., для проведення рецензування звіту ОСОБА_2 від 08 липня 2014р., за результатами якої було встановлено, що в цілому зазначений звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки

Враховуючи, що, на думку заявника, вказана оцінка не відображає реальну ринкову ціну на аналогічне нерухоме майно. Крім того, вказує, що зазначений експертний висновок містить значні недоліки, що вплинули, на його думку, на достовірність оцінки, зокрема, протерміновано термін дії звіту, застосовано недопустимі корегування у звіті, а згідно додатків до звіту, на його думку, оцінювач не мав права проводити оцінку, оскільки посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача на момент проведення оцінки було недійсним, заявник звернувся до суду із даною скаргою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2015р. зазначену скаргу було задоволено в повному обсязі, однак ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015р. дану ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва було скасовано та передано справу на новий розгляд.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду повідомлено не було, при цьому, враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, наявність в матеріалах справи пояснень та заперечень учасників процесу, а також положення ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Львівській області перебуває ВП № 40776488, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-4629/10 від 25 березня 2013р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» 560609,66 грн.

30 січня 2014р. описано й арештовано майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця від 13 травня 2014р. у ВП №40776488 було призначеного експерта ОСОБА_2

Відповідно до висновку про вартість майна виготовленого ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі ОСОБА_2, станом на 08 липня 2014р., вартість квартири АДРЕСА_1 становить 600400,0 грн.

Постановою державного виконавця від 26 серпня 2014р. в межах ВП№40776488 було призначено експерта ОСОБА_3., для проведення рецензування звіту ОСОБА_2 від 08 липня 2014р.

Відповідно до рецензії на звіт про оцінку майна у ВП 40776488, звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с.40).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду із даною скаргою сторона заявника наголошувала, що оцінювач, призначений державним виконавцем у ВП №40776488 не мав права проводити оцінку, так як посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача на момент проведення оцінки було недійсне, що не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки спростовується наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом апеляційної інстанції обставинами (а.с.147-148).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001р., кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна.

Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб'єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит.

Кваліфікаційні свідоцтва підтверджують професійну підготовку оцінювача за такими напрямами оцінки майна відповідно до програм базової підготовки: оцінка об'єктів у матеріальній формі; оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об'єкти інтелектуальної власності.

Підвищення кваліфікації відбувається за напрямами, зазначеними у кваліфікаційному свідоцтві оцінювача, за результатами якої видається посвідчення про підвищення кваліфікації, яке є невід'ємною частиною кваліфікаційного свідоцтва.

Так, згідно матеріалів справи, суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_2 - генеральний директор ТОВ «ЕБ «Айстра», має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача виданого 10 жовтня 2013р. Фондом Державного майна України; Свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності від 22 жовтня 2013р. за № НОМЕР_1 та Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача НОМЕР_2 від 04 квітня 2014р., термін чинності якого закінчується 04 квітня 2016р., а тому звіт про оцінку нерухомого майна виконаного ТОВ «ЕБ «Астра», в особі оцінювача ОСОБА_2, а саме квартири АДРЕСА_1 в розмірі 600400,0 грн. від 08 липня 2014р. є дійсним, оскільки здійснювався відповідною особою, яка мала на те повноваження, як і рецензія на вказаний звіт.

Крім того, твердження сторони заявника, щодо інших порушень, допущених при складанні звіту про оцінку нерухомого майна у ВП №40776488, також не знайшли свого підтвердження в процесі їх судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення

цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Як вбачається з тексту зазначеного звіту, складений він 08 липня 2014р., при цьому, в тексті помилково зазначено термін його дії «до 08 січня 2014р.», замість «08 січня 2015р.». Враховуючи, що термін дії оцінки не може бути закінчений до її проведення, суд приходить до висновку, що допущена у звіті помилка щодо терміну дії не є такою, що може вплинути на вартість об'єкту оцінки.

Крім того, твердження сторони заявника, що суб'єктом оціночної діяльності застосовано недопустимі коригування у звіті оцінюються судом критично, так як не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для визнання недійсним звіту експерта ТОВ «ЕБ «Айстра», в особі оцінювача ОСОБА_2, від 08 липня 2014р. та рецензії експерта ОСОБА_3. від 23 вересня 2014р. на зазначений звіт, а відтак, не вбачає і неправомірності дій або бездіяльності державного виконавця при використанні зазначеного звіту про оцінку майна, якими були б порушені права чи свободи заявника, а тому приходить до висновку про необґрунтованість даної скарги та необхідності залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 11, 12, 17, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 59, 60, 383-387 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Германчука Романа Васильовича про визнання дій неправомірними, визнання недійсними звіту та рецензії експертів та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: