Дата документу 17.04.2015
СПРАВА N 320/2110/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" квітня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Кучеренко В.В.
при секретарі - Діденко Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 155 200 грн., а також понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., зазначивши, що 19 липня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір позики грошей, згідно якого вона передала відповідачу грошову суму в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно 155 200 грн., а відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути вказану суму в строк до 19 січня 2014 року. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою, кладеною між сторонами. Однак в подальшому відповідач ухиляється від погашення суми позики. Уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу в зв'язку зі зміною офіційного курсу долару в розмірі 234 800 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення у справі на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
19 липня 2013 року між сторонами був укладений договір позики /а.с.6/.
Відповідно до п. 1 договору позики ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 гроші в розмірі 10 000 доларів США 00 центів, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 79 900 грн. 00 коп. Зазначену суму грошей ОСОБА_2 отримав до підписання даного договору та зобов'язується повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошей, а саме 10 000 доларів США 00 центів, строком до 19 січня 2014 року.
Факт отримання відповідачем грошових коштів також підтверджується розпискою від 19 липня 2013 року, укладеною між сторонами /а.с.7/.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-63 цс 13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, не його банківський рахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Як встановлено під час розгляду справи до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув.
Станом на 02 квітня 2015 року, тобто на день уточнення позовних вимог, курс долара США складає за 100 доларів США - 2348 грн. 1944. коп., а отже 10 000 доларів США приблизно еквівалентно 234 800 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оскільки позивач не заявляв вимогу про стягнення суми боргу еквіваленту 10 000 доларам США станом саме на момент ухвалення рішення суду, тобто на 17 квітня 2015 року, суд приходить до висновку про стягнення суми боргу в межах, заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в сумі 234 800 грн.
Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем наданий договір про надання юридичної допомоги, додатком, а також розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу.
Судом встановлено, що представник позивача надавав позивачу правову допомогу, про що детально наведено в розрахунку вартості послуг адвоката, отже суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума наведена в розрахунку вартості послуг адвоката в розмірі 3 000 грн.
Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2348 грн.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 1046, 1049, 1050 ЦК України, Постановою Верховного Суду України № 6-63 цс 13 від 18 вересня 2013 року, ст.ст. 15, 57, 59, 79, 88, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2), суму боргу в розмірі 234 800 (дві тридцять чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, а також судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок та витрат по сплаті судового в розмірі 2 348 (дві тисячі триста сорок вісім) гривень 00 копійок, а всього 240 148 (двісті сорок тисяч сто сорок вісім) гривень 00 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Кучеренко