Справа № 2-153/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі суду:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної адміністрації залізничного транспорту України до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, третя особа: Державне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр державної адміністрації залізничного транспорту України», про визнання недійсним деклараційного патенту України на корисну модель,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 19.12.2013 року звернувся з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати недійсним повністю патент України від 15.03.2005 року НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрований на ім'я ОСОБА_1, та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі щодо визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_1 від 15.03.2005 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Обґрунтовував позовні вимоги тим, що корисна модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка захищена патентом України НОМЕР_1 від 15.03.2005 року, що зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_1, не відповідає умовам патентоспроможності, оскільки не є новою у зв'язку з тим, що сукупність суттєвих ознак стала загальнодоступною у світі до дати подання відповідачем заявки.

За клопотанням представників ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 30.04.2014 була призначена експертиза у сфері інтелектуальної власності, проведення якої було доручено Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності МЮ України, за висновком якого за № 121/14 від 28.11.2014 року відомості, які містяться в матеріалах справи, не спростовують новизну корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка захищена патентом України НОМЕР_1 від 15.03.2005 року .

17.02.2015 року представник ДАЗТ «Укрзалізниця», вважаючи, що експертом не надано відповідь, необхідну для всебічного та об'єктивного розгляду справи, звернувся з клопотанням про призначення повторної судової експертизи, проведення якої просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставити питання щодо надання висновку: про відповідність формули корисної моделі викладеної у патенті України № НОМЕР_1 до вимог Правил складання та подання заявки на винахід, затверджених наказом Міністерства освіти та науки України від 22.01.2001 року №22; про наявність відмінностей у технічному рішенні з продажу квитків, яке застосовано на залізничному транспорті, у порівнянні з формулою корисної моделі, викладеної у патенті України № НОМЕР_1.

Посилався на те, що дослідження експерта містіть низку протиріч, оскільки на стор. 3 висновку зазначається, що формула винаходу (корисної моделі) складається з обмежувальної та відмітної частини, що регламентовано Правилами складання та подання заявки на винахід, затвердженими наказом Міністерства освіти та науки України від 22.01.2001 року№22. Проте, на відміну від вимог вказаних правил формула корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України НОМЕР_1 взагалі не містіть обмежувальної та відмінної частині, а складається з наведених автором характеристик (ознак) способу резервування й продажу квитків. Тобто експертом проведено дослідження формули корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 по наведеним автором характеристикам, причому експерт самостійно визначав, яка з наведених характеристик належить до обмежувальної, або до відмінної.

Крім того, вказував, що експертом був проведений порівняльний аналіз залежного пункту формули корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 з відомостями, які містяться у матеріалах справи, а саме копії двох журнальних публікацій та копії патенту Російської федерації НОМЕР_2, що не може об'єктивно свідчити про її новизну, оскільки журнальні публікації не містять всіх характеристик об'єкту.

В той же час, зауважував, експертом не проведено дослідження ознак корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 з ознаками способів резервування та продажу, наведеними у технічному завданні з описом технології резервування та продажу залізничних квитків через мережу Інтернет на АСК «Експрес-УЗм», яке було розроблене в ході науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт Укрзалізниці на 2002 рік, затвердженого наказом Укрзалізниці №115-Ц від 18.03.2002 року, які були передбачені в рамках теми «Розробка технології замовлення, резервування та продажу квитків за допомогою мобільного зв'язку та Інтернет». Тому посилався, що для проведення об'єктивної експертизи було б доцільно здійснити порівняння корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 з цім документом.

Тому стверджував, що висновок експерта про те, що в матеріалах справи не містяться відомості, які спростовують новизну корисної моделі за патентом України НОМЕР_1, може бути використаний Укрзалізницею в подальшому як доказ того, що технічне рішення з продажу квитків, яке застосовано на залізничному транспорті, відрізняється від формули корисної моделі позивача.

Між тим, вважав, що вирішення цього питання потребує призначення додаткової судової експертизи у сфері інтелектуальної власності.

Представник третьої особи підтримав дане клопотання.

Представники відповідача ОСОБА_1 та представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України проти задоволення вказаного клопотання заперечували, посилаючись на відсутність підстав для призначення у справі додаткової та повторної експертизи.

Суд, вислухавши думку сторін, допитавши судового експерта ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.150 ЦПК України судом може бути призначена повторна експертиза, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів в його правильності. Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Додаткова ж експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок вважається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Ухвалою суду від 30.04.2014 року по справі була призначена судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності для з'ясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань. Питання, які були поставлені перед експертом, приймалися з урахуванням думки сторін та матеріалів справи. В розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність. Дослідження проводилося експертом, який має фахову підготовку в даній області знань.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_2 повністю підтримала складений висновок, дала повні та вичерпні відповіді на поставлені питання сторін. Зазначила, що має відповідну кваліфікацію, методика дослідження відповідає встановленим правилам, в проведеному дослідженні міститься докладне обґрунтування висновку. При цьому зауважила, що експерт позбавлений можливості самостійно збирати докази, а тому складений нею висновок повністю ґрунтується на наданих матеріалах цивільної справи та на доказах, на які посилався позивач в підтвердження своїх вимог. Щодо технічного завдання з описом технології резервування та продажу залізничних квитків через мережу Інтернет на АСК «Експрес-УЗм», то його матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що складений висновок є повним і ясним та не викликає сумніву у безсторонності експерта, оскільки експерт дослідив всі подані йому об'єкти і дав ґрунтовні, відповідні матеріалам справи, чітко викладені відповіді на поставлені перед ним питання.

Разом з тим, поставлені представником відповідачем в клопотанні про призначення експертизи питання не потребують повторного або додаткового дослідження, виходячи з того, що зазначені представником відповідача доводи відносяться до інших правовідносин та не спростовують складений висновок судової експертизи, так як не визначають, які саме положення висновку експерта є необґрунтованими, які обставини, викладені в ньому, суперечать іншим матеріалам справи або викликають сумніви щодо їх правильності.

Крім того, слід зазначити, що за приписами ст. 143 ЦПК України суд призначає судову експертизу для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо. Таким чином, проведення дослідження має бути визначене метою встановлення обставин, що мають значення для справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання про призначення судової експертизи, дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає за відсутністю правових підстав для її призначення, виходячи з того, що заявлені питання щодо дотримання правил складання та подання заявки на спірну корисну модель та щодо наявності відмінностей у технічному рішенні з продажу квитків, яке застосовано на залізничному транспорті, у порівнянні з формулою корисної моделі, викладеної у патенті України № НОМЕР_1, не мають значення для вирішення цього спору, оскільки стосуються предмету та підстав не даного позову, а, зокрема позову ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України про стягнення збитків (упущеної вигоди), справа з розгляду якого знаходиться в провадженні Печерського районного суду міста Києва.

Тому суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим, заявленим без визначення виду та підстав необхідності проведення експертизи, тобто не відповідає обставинам даної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.143-144, 150 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: