АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/5210/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Довгаль А.П., Коваленко І.П.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Червонозаводський відділ у місті Харкові Головного управління Державної реєстраційної служби у Харківській області про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

встановила:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу від 10.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Даньшиною К.І.

10 червня 2003 року було зареєстровано право власності на вказану квартиру, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2003 року № 745385. На сьогоднішній день ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за вказаною адресою. Також, у спірній квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вважає, що у відповідачів відсутні правові підстави для проживання в зазначеній квартирі. Добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають, у вказаній квартирі з кінця 2013 року не проживають, їхніх особистих речей в квартирі немає. Він несе витрати по оплаті комунальних послуг та користування жилим приміщенням.

Просив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Усунути перешкоди у здійсненні його прав, як власника користуватися та розпоряджатися квартирою, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що у відповідачів відсутні правові підстави для проживання в зазначеній квартирі, а отже відсутнє і право користування зазначеним житлом, так як вони втратили таке право через те, що у родинних відносинах з ним не перебувають, тобто не є членами його сім'ї, договір найму з ними не укладався. Відповідачі добровільно залишили зареєстроване місце проживання, зніматись з реєстрації не бажають, у вказаній квартирі не проживають, їх особисті речі відсутні. Перепон в користуванні жилим приміщенням їм ніхто не чинив, місце їх проживання на даний час невідомо. Факт реєстрації відповідачів у квартирі позивача створює для нього додаткові складнощі щодо розпорядження його власністю, він позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати свої права як власника квартири. До того ж, з відповідачами у нього склались неприязні стосунки. Також він несе тягар утримання майна, оскільки сплачує комунальні послуги не лише за себе, але і за відповідачів, оскільки вони там зареєстровані. На протязі більше ніж року, відповідачі, без зняття з реєстраційного обліку, за місцем постійної реєстрації не проживають без поважних причин, ними фактично вибрано інше місце проживання, будь-які належні їм особисті речі в квартирі відсутні, а тому вважає, що відповідачі фактично втратили право користування вказаною квартирою.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання відсутні, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування підтвердження факту не проживання відповідачів у спірній квартирі понад шість місяців.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 10.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Даньшиною К.І. за № 1-1291, ОСОБА_1 купив квартири АДРЕСА_1 /а.с.11-12/.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 745385 від 10.06.2003 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 /а.с.13/.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс», у вищевказаній квартирі зареєстровані: власник ОСОБА_1 з 2003 року, дружина ОСОБА_2 з 2006 року була зареєстрована, знята з реєстрації з 26.06.2014 року, дочка ОСОБА_3 з 2012 року /а.с. 10/.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.12.2013 року, шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був розірваний /а.с. 14-15/.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідачі не приймають участі у витратах на утримання житла не є підставою для задоволення позову. Також апелянтом на підтвердження своїх пояснень щодо відсутності відповідача за місцем реєстрації більше одного року, а саме актів із зазначенням з якого часу відповідачі не користується спірною квартирою, не надано.

З довідки КП «Жилкомсервіс» вбачається, що з 26.06.2014 р. ОСОБА_2 знята з реєстрації у спірній квартирі, тому суд правильно відмовив у задоволенні позову.

Пояснення свідків не є достатніми доказами для зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_3

Наявність неприязних стосунків між ОСОБА_1 та відповідачами, є поважною причиною того, що відповідач ОСОБА_3 не користується спірним житлом, в якому зареєстрована.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -