Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Білич І.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_5 1/2 частиною кухні (літера «Б»), 1/2 частиною сараю (літера «В»), 1/2 частиною вбиральні (літера «Д»), 1/2 частиною споруджень під № 1-4 домоволодіння АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 передати ОСОБА_5 комплект ключів від кухні, сараю, вбиральні, споруджень під № 1-4.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідачів просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, , що судом не було взято до уваги рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2015 року, а також те, що позивач з 2003 року та до 2013 року жодного дня не проживав в спірному будинку та ніяких поліпшень не проводив, судом не взято до уваги Договір про користування електроенергією від 13 серпня 2005 року. Позивач не надав жодного доказу, який би міг підтвердити ті обставини, на які він посилається, а саме, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні частиною житлового будинку (літера «Б»), частиною сараю (літера «В» ), частиною вбиральні (літера «Д»), частиною споруджень під № 1-4 домоволодіння АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 травня 2001 року ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 купили житловий будинок під номером НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, в таких долях: ОСОБА_6 - 1/2 частину, ОСОБА_3 - 1/4 частину, ОСОБА_2 - 1/4 частину (а.с. 6).

У п. 1 вказаного договору купівлі-продажу зазначено, що предметом договору є жилий будинок, житловою площею 30,80 кв., позначений в плані під літерою «А», літня кухні під літерою «Б», сарай під літерою «В», вбиральня під літерою «Д», погреб під літерою «Л», під №1-4 спорудження.

Відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_6 була власником 1/2 частини зазначених приміщень.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 14 березня 2003 року власниками земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є ОСОБА_6 - 1/2 частина, ОСОБА_3 - 1/4 частина, ОСОБА_2/4 частина (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_5 з 05 лютого 2003 року перебував у шлюбі з ОСОБА_6, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_7 (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла (а.с. 19).

Після померлої ОСОБА_8 відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного будинку(а.с. 20).

Позивач ОСОБА_5 та неповнолітня дитина спадкодавця - ОСОБА_7 є спадкоємцями першої черги, прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди залишено без задоволення (а.с. 25 -26).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року зазначене рішення Дарницького районного суду м. Києва скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_5 у користуванні 1/2 частиною будинку АДРЕСА_1, 1/2 частиною погребу (літера «Л»), зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 передати ОСОБА_5 комплект ключів від хвіртки, будинку та погребу, в іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін (а.с. 27- 28).

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є чоловіком ОСОБА_6, від шлюбу є дитина ОСОБА_7. Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 травня 2001 року ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 придбали жилий будинок АДРЕСА_1, в таких долях: ОСОБА_6 -1/2 частину, ОСОБА_3 - 1/4 частину, ОСОБА_2 - 1/4 частину. Після укладення шлюбу і народження дитини сім'я позивача фактично користувалася жилим будинком, позначеним у технічному паспорті під літерою «А», гаражем літера «Г», погребом «Л»; сім'я ОСОБА_2 - рештою приміщень. Позивач вказував, що в теплий період року проживали сім'єю в будинку дружини, а взимку та восени - в квартирі позивача. Після смерті дружини відповідачі стали чинити позивачу перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке було у фактичному користуванні сім'ї за життя дружини. У грудні 2013 року відповідачами було змінено замки у гаражі літера «Г», яким користувалась родина ОСОБА_7, був встановлений замок у вхідну хвіртку, що взагалі унеможливило позивачу прохід до двору. По даним фактам позивач усно та письмово звертався до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві. Протиправною поведінкою відповідачів, які чинять перешкоди у користуванні майном, завдаються фізичні та душевні страждання, нанесено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5 000,00 грн. Просив ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні майном: літньою кухнею - літера «Б», сараєм - літера «В», вбиральнею - літера «Д», спорудженнями під №1-4 домоволодіння АДРЕСА_1 та передати позивачу комплект ключів від вказаних приміщень, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідачі позов не визнали, посилались на те, що договір про поділ будинку в натурі або про порядок користування спірним будинком співвласниками не укладався, цей порядок не був встановлений та не було поділу будинку в судовому порядку, проте порядок користування був встановлений співвласниками в усній формі в 2001 році. За цим порядком ОСОБА_6 користувалась жилим будинком під літ. «А», гаражем під літ. «Г», погребом під літ. «Д», відповідачі іншими приміщеннями - будинком під літ. «Б», сараєм під літ. «В», вбиральнею під літ. «Д».

Третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надіслала заяву до суду, в якій просила ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів малолітньої дитини (а.с. НОМЕР_1).

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідачів усунути перешкоди позивачу у користуванні 1/2 частиною кухні (літера «Б»), 1/2 частиною сараю (літера «В»), 1/2 частиною вбиральні (літера «Д»), 1/2 частиною споруджень під № 1-4 домоволодіння АДРЕСА_1, передати позивачу комплект ключів від кухні, сараю, вбиральні, споруджень під № 1-4, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності цих вимог, встановивши, що спірне нерухоме майно є спадковим, позивач та його неповнолітня дочка є спадкоємцями першої черги на це майно, спадщина ними прийнята, отже позивач має право користування спірним майном, а відповідачі чинять йому в цьому перешкоди.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення суду порушує права відповідачів та не відповідає визначеному співвласниками порядку користування домоволодінням, оскільки судом не враховано, що за цим порядком відповідачі користуються жилим будинком під літ. «Б», сараєм під літ.»В», вбиральнею під літ. «Д», судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

На час ухвалення судом рішення відповідно до матеріалів справи спірне домоволодіння складалось з жилого будинку, житловою площею 30,80 кв., під літерою «А», літньої кухні під літерою «Б», сараю під літерою «В», вбиральні під літерою «Д», погребу під літерою «Л», під №1-4 споруджень, тобто приміщень і будівель, що зазначені у договорі купівлі-продажу будинку та технічному паспорті, виданому БТІ м. Києва від 02 березня 2001 року; власником 1/2 частини цих приміщень і будівель була ОСОБА_8 (а.с. 6-11).

Отримання відповідачами в 2003 році дозволу на введення в експлуатацію прибудови, жилого будинку Б, б, б-1, гаражу, не свідчить, що відповідачами були здійснена перебудова літньої кухні «Б» у жилий будинок, оскільки за поясненнями відповідачів цей жилий будинок не був прийнятий в експлуатацію та не був зареєстрований в установленому порядку. До того ж дозвіл на введення в експлуатацію видавався не тільки відповідачам, а і співвласнику ОСОБА_8 (а.с. 13).

Як встановлено судом, і не заперечувалось відповідачами, спірне домоволодіння співвласниками не було поділене в натурі, письмовий договір про порядок користування не укладався і не встановлювався рішенням суду.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року встановлено, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користуванні спадковим майном - 1/2 частиною спірного домоволодіння, проте було зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_5 у користуванні лише 1/2 частиною будинку № НОМЕР_1 (літера «А»), по АДРЕСА_1, 1/2 частиною погребу (літера «Л»), із зобов'язанням передати ОСОБА_5 комплект ключів від хвіртки, будинку та погребу.

Таким чином, визначивши, що позивач має право користуватись 1/2 частиною будинку під літ. «А» та погребу під літ. «Л», суд вказаним рішенням не встановив, що між співвласниками був визначений порядок користування, за яким ОСОБА_8 користувалась всім будинком під літ.«А» та погребом «Л».

Враховуючи те, що до складу спадкового майна входять також 1/2 частина кухні (літера «Б»), 1/2 частина сараю (літера «В»), 1/2 частина вбиральні (літера «Д»), 1/2 частина споруджень під № 1-4 домоволодіння АДРЕСА_1, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, дійшов до вірного висновку, зобов'язавши відповідачів усунути перешкоди позивачу у користуванні зазначеними приміщеннями.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не проживав у спірному будинку та ніяких поліпшень не проводив, не впливають на правильність висновків суду, оскільки право користування спірним майном позивач набув не з підстав проживання чи користування майном, а в порядку спадкування.

Не є підставою для скасування рішення суду та позбавлення позивача права користування спадковим майном та обставина, що відповідачі несуть витрати по утриманню всього спірного будинку, і останні не позбавлені права звернення до позивача з відповідним позовом щодо стягнення частини цих витрат. Також дана обставина, факт укладання відповідачами договору на постачання електроенергії, не є підтвердженням наявності договору співвласників про порядок користування спільним майном, як на це посилається в апеляційній скарзі представник відповідачів.

Не погоджується судова колегія і з доводами апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідачами чиняться перешкоди позивачу у користуванні спірними приміщеннями, не взяв до уваги, що попереднє рішення суду відповідачами було виконане - в присутності держаного виконавця позивачу були передані ключі від хвіртки, будинку № НОМЕР_1 (літера «А»), погребу (літера «Л»), зважаючи на те, що предметом спору в даній справі є інші приміщення домоволодіння, право позивача на користування якими не визнається відповідачами, і ними також не заперечується, що доступу до спірних приміщень відповідач не має.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: