Справа № 459/2542/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рудакова Д.І.,

при секретарі Головко А.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.На обґрунтування позову послалася на те, що являється основним наймачем квартири АДРЕСА_1, яку вона отримала на підставі рішення виконкому Червоноградської міської ради від 15.03.1990 року № 111. Зазначає, що у цій квартирі, крім неї та інших осіб, прописані відповідачі, як члени її сім'ї. Останні з моменту їх реєстрації у вказаній квартирі не проживають, а фактично проживають у АДРЕСА_2.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить такі задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явилися, заяв про розгляд справи у їх відсутності не подали.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що позивач являється її сусідкою. У своїй квартирі проживає близько трьох років,- однак відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що у будинку АДРЕСА_1 проживає з 1983 року. Стверджує, що відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 ніколи не бачив.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач являється основним наймачем квартири АДРЕСА_1, яку вона отримала на підставі рішення виконкому Червоноградської міської ради від 15.03.1990 року № 111 (а.с. 6).

Відповідачі зареєстровані у вказаній вище квартирі (довідка КП «Комінтех № 6369 від 28.07.2015 року, а.с. 7), однак у ній, згідно з поясненнями позивача та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, заслуханих у судовому засіданні, ніколи не проживали (акт ЖКК № 1 від 31.07.2015 року, а.с. 8).

У відповідності до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що

випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і

батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Так, відповідно до частини 1 статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

З цього можна зробити висновок, що при відсутності таких осіб понад шість місяців жиле приміщення за ними не зберігається та вони втрачають право користування ним.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідачі ніколи не проживали у спірній квартирі, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання їх такими, що втратили право на користування цією квартирою.

Таким чином, позов задовольняється.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд, керуючись положенням речення першого частини 1 статті 88 ЦПК України, вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 121,80 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 121,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути переглянуте Червоноградським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2015 року.