Справа № 182/935/14-ц
Провадження № 2/0182/837/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.01.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., за участю секретаря - Снєгульської В.М., представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який у грудні 2012 року остаточно уточнила та просила суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину понесених нею витрат на оплату за навчання за період з 01 вересня 2013 року по 15 лютого 2014 року в розмірі 3 074,19 грн;

- стягнути з відповідача на її користь Ѕ частину понесених нею витрат на оплату за проживання доньки у гуртожитку за період з 01 вересня 2013 року по 15 2014 року в розмірі 849,97 грн;

- допустити негайному виконанню рішення суду та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, які були припинені після народження їхньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на період її навчання.

Їхня дитина успішно закінчила середню спеціалізовану школу № 26 - фізико-математичну, та за балами поступила на бюджет в два вищі навчальні заклади: до Дніпропетровської гірничої академії (бухоблік) і до Одеського юридичного університету (правознавство).

Враховуючи те, що в Одеському університеті не надавали гуртожитки, а жити по найму дуже дорого і далеко від дому, а дочка часто хворіє від самого народження), вони вирішили навчатися на гуманітарно-правовому факультеті Запорізького національного технічного університету (4 рівня акредитації) за контрактом загальний термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 травня 2017 року. Загальна вартість оплати за навчання становить 43 041,00 грн.

Дочка проживає в гуртожитку і вона сплатила за її проживання у гуртожитку, що підтверджується квитанціями № П 108/1793359/1 та № П 108/2069627/1 на суму 1 400,00 гривень від 14 серпня 2013 року і на 1 381,70 грн. від 12 грудня 2013 року, тобто загальна сума витрат склала 2 781,70 грн, з яких сплачено за період проживання неповнолітньої дочки з 01 вересня 2013 року по 15 лютого 2014 року 1 699,93 грн. (1/2 частина від вказаної суми становить - 849,97 грн, з розрахунку 309,08 гривень на місяць).

Крім того, нею оплачена за перший рік навчання доньки (за двома квитанціями), сума, рівна 10 061,00 грн., що підтверджується квитанціями № 63 і № П / 108/2069664/1 за вказаний період від 22 липня 2013 року і від 12 грудня 2013 року, з яких сплачено за період навчання неповнолітньої дочки з 01 вересня 2013 року по 15 лютого 2014 року 6 148, 38 грн. (1/2 частина від вказаної суми становить - 3 074,19 грн, з розрахунку 1 117,89 грн. на місяць).

В силу матеріального становища її сім'ї, вона не в змозі була все це виплатити сама, вдаючись до допомоги третіх осіб, так як аліменти відповідача не значні. Через що коштів для підтримки життєдіяльності дочки у неї недостатньо, тому більша частина її коштів йде на оздоровлення дочки, і це виняткові обставини.

Вона крім заробітної плати, додаткових доходів не має. Відповідач, враховуючи здібності дочки, не приймає і не вживає жодних заходів до їх розвитку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив суду, що він дійсно перебував у фактичних шлюбних стосунках з позивачем по справі ОСОБА_3, від яких мають дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якої він на підставі рішення суду сплачував аліменти до її повноліття.

Згодом, підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 23 травня 2014 року він сплачує аліменти на час навчання доньки у Запорізькому національному технічному університеті у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця. Посилання позивача на те, що їхня донька навчається у навчальному закладі за контрактною основою і проживає у гуртожитку і це є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України не є додатковими витратами, оскільки факт навчання дочки у вищому навчальному закладі та проживання у гуртожитку не свідчить про її особливі здібності і потребу в стягненні додаткових витрат на їх розвиток. Крім того зазначив, що 16 лютого 2014 року їхня донька досягла повноліття та до відносин між батьками і повнолітніми дітьми щодо надання їм утримання застосовуються інші норми СК України. А отже положення ст. 185 СК України про застосування яких просить позивач на правовідносини між повнолітніми дітьми та батьками не розповсюджуються, у зв'язку з чим, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд вислухавши представника позивача, відповідача приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (позивач по справі) та ОСОБА_2 (відповідач по справі) є батьками - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18), яка 16 лютого 2014 року досягла повноліття.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2014 року відповідач ОСОБА_2 визнаний таким, що зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на період її навчання в Запорізькому національному технічному університеті до 30 травня 2017 року (а.с.26).

З довідки Запорізького національного технічного університету від 12 грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою першого курсу денної форми навчання гуманітарно-правового факультету Запорізького національного технічного університету (за контрактом) і її навчання закінчиться 30 травня 2017 року (а.с.11). З 01 вересня 2013 року ОСОБА_5 проживає і зареєстрована в АДРЕСА_1 а в гуртожитку № 3 ЗНТУ (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.ч. 2, 3 ст. 185 СК України).

Позивач ОСОБА_3 посилаючись на вищевказану статтю, просить стягнути з відповідача 1/2 частину витрат понесених нею з 01 вересня 2013 року - по 15 лютого 2014 року на оплату навчання за контрактом ОСОБА_5 у вищому навчальному закладі та проживання її у гуртожитку, тобто за період до досягнення останньою повноліття.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що навчання дитини ОСОБА_5 у Запорізькому національному технічному університеті викликане особливими обставинами, які є підставою для застосування положень ст. 185 СК України.

У судовому засіданні позивачем не надано доказів, які б свідчили про особливі обставини або здібності дитини, для розвитку яких позивач була вимушена влаштувати дитину в зазначений навчальний заклад та звертатися до суду з відповідним позовом.

Надані позивачкою чеки про сплату навчання за контрактом ОСОБА_5 у вищому навчальному закладі та чеки про сплату за проживання у гуртожитку - не є витратами які викликані особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України, у зв'язку з чим, ст. 185 СК України у цьому випадку не може застосовуватися.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст. 185 СК України,- суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Рунчева