Категорія: 27 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В. А.,

суддів - Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ними 17 серпня 2011 року договору позики відповідач зобов'язувався повернути до 17 лютого 2012 року 38 500 грн. боргу та 58 пивних кегів, вартістю 900 грн. кожен, всього на суму 90 700 грн. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку повернути суму боргу та вартість кегів, просить суд стягнути з боржника на його користь 90 700 грн. боргу в судовому порядку, 4404 грн. 02 коп. 3% річних від заборгованої суми та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, незаконність судового рішення із-за неповного з'ясування обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в ній, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечили, просили відхилити її як безпідставну.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до письмової розписки від 16 серпня 2011 року відповідач ОСОБА_3 являючись співвласником кафе «Бочка» зобов'язувався повернути до 17 лютого 2012 року ОСОБА_1 вартість отриманого пива на суму 38500 грн. та 58 кегів, вартість кожного з яких, згідно повідомлення ТзОВ «Рівень ЛТД» становить 900 грн. (а.с.8,19).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 цього ж кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 цієї ж статті, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

ОСОБА_1 на підтвердження укладення договору позики з ОСОБА_3 надано розписку позичальника, а відповідачем будь-яких доказів недостовірності цієї розписки суду не представлено, клопотання відповідачем про призначення почеркознавчої експертизи в суді першої та апеляційної інстанції не заявлялося, як і клопотання про виклик та допит свідків для підтвердження або спростування факту укладення договору позики.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки в суді доведено факт укладення між сторонами договору позики, ОСОБА_3 відхилені пропозиції суду апеляційної інстанції, вчинені судом відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо можливості призначення і проведення судової експертизи, виклику свідків, тому з врахування встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення боргу з відповідача за цим договором, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 цього Кодексу є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в його користь 3% річних із-за недоведеності цих вимог та відсутності відповідних розрахунків. Так, при апеляційному розгляді справи позивач не зміг пояснити яким чином визначена сума 73 300 грн., з якої він просив при звернені до суду стягнути проценти за період з 2012 по 2014 роки, та яка сума процентів і за який період підлягає стягненню виходячи із визначеної ним суми позову.

Крім того, судом встановлено, що даний позов пред'явлений до ОСОБА_3 як до фізичної особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 підлягають понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду та при подачі апеляційної скарги, що становить 1360 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 90700 (дев'яносто тисяч сімсот) грн. боргу, 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. 50 коп. судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: