У Х В А Л А

11 лютого 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 3 м. Біла Церква подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про примусове проникнення до житла ОСОБА_1. Вказане подання після реєстрації передано судді 11.02.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Представник міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області до суду не з»явився, про час та місце розгляду подання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що вказане подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у міському відділі Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області знаходиться виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу на загальну суму 1064311 грн. 53 коп.. 06.03.2014 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2/357/1767/13, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1064311 грн. 53 коп. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Копію постанови направлено сторонам, боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду, копії направлено рекомендованою кореспонденцією. У строк наданий для добровільного виконання, як зазначено в поданні, боржник рішення суду не виконав. Однак, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_1 не отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження і вона була повернута у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Державним виконавцем було направлено запити щодо майна боржника до Реєстраційної служби Білоцерківського МРУЮ в Київській області про наявність права власності на нерухоме майно, відділу Держземагенства у м. Білій Церкві Київської області, ПФУ та ДПС. 14.10.2014 року при виході за адресою: АДРЕСА_1 для опису майна боржника, двері будинку за даною адресою ніхто не відчинив, про що було складено акт державного виконавця. В даному акті вказано, що державного виконавця «до будинку не впустили», але не вказано, хто саме не впустив його до даного будинку. 31.10.2014 року, при повторному виході за даною адресою, для опису майна, як вказано в акті, була присутня сестра, але до будинку не впустила, здійснити опис не вдалося, про що було складено акт державного виконавця. В акті не зазначено прізвище, ім»я та по-батькові особи, яка ніби-то не впустила державного виконавця в будинок для проведення виконавчих дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження не отримав і вона була повернута у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, на час подання вказаного подання до суду, державним виконавцем не було здійснено жодних виконавчих дій щодо опису майна боржника. Останній раз державний виконавець здійснював вихід за адресою проживання боржника ще в жовтні 2014 року. Докази того, що ОСОБА_1 був відсутній за адресою: АДРЕСА_1, з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, до суду не надано.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію.

Судом встановлено, що державним виконавцем не надано доказів, які б підтверджували факт того, що боржник дійсно проживає в указаному будинку та умисно не відчиняє двері будинку, для проведення виконавчих дій та дійсно був повідомлений про відкриття виконавчого провадження за рішенням суду. Державним виконавцем належним чином не було з'ясовано чи проживає боржник в указаному будинку, чи ні, а лише встановлено місце його реєстрації.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про примусовий вхід до будинку, а саме до будинку АДРЕСА_1

Керуючись ст. 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» , -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про примусове проникнення до житла, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. В. Жарікова