АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2015 р.Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.,Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» (рішенням власника підприємства від 29.04.2015 р. назву змінено на підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна») про визнання наказу №1043-к від 02.12.2014 р. «Про зміну в структурному штатному розкладі» та процедуруйого скорочення незаконною.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що він працював на посаді провідного ревізора без балансового регіонального представництва в Київському регіоні підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна».

17.12.2014 р. його було повідомлено про скорочення займаної ним посади відповідно до наказу №1043-к від 02.12.2014 р. «Про зміну в структурному штатному розкладі», при цьому в підприємстві відбувався набір нового персоналу на посади, що відповідали його кваліфікації, однак таких посад йому не було запропоновано.

Вказував на те, що протягом двох місяців з боку роботодавця на нього вчинявся психологічний тиск з метою примусити його до звільнення за власним бажанням. Підтвердженням такого тиску вважавнаказ № 29-П-к від 12.02.2015 р. про оголошення догани у зв'язку з начебто запізненням на роботу.Наказом№ 209-к від 10.03.2015 р. він був звільнений з роботи з 11.03.2015 р. з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне порушення без поважних причин трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Справа № 758/2472/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11121/2015
Головуючийусудіпершоїінстанції: Шаховніна М.О.
Доповідачусудіапеляційноїінстанції: Усик Г.І.

Посилаючись на те, що його звільнення відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконними наказ №1043-к від 02.12.2014 р. «Про зміну в структурному штатному розкладі», наказ № 29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення йому догани та наказ № 209-к від 10.03.2015 р. «Про звільнення», поновити його на посаді

провідного ревізора безбалансового регіонального представництва в Київському регіоні підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати заподіяну неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2015 р. позов задоволено частково.

Визнано незаконними наказ №29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани ОСОБА_1 та наказ №209-к від 10.03.2015 р. «Про звільнення».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного ревізора безбалансового регіонального представництва в Київському регіоні підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» з 11.03.2015 р.

Стягнуто з підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 40 880,38 грн. та на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» в дохід держави судовий збір у розмірі 652,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного ревізора безбалансового регіонального представництва в Київському регіоні підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА».

В апеляційній скарзі представник підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» просивскасувати рішення суду в частині визнання незаконними наказу № 29-П-к від 12.02.2015 р. та наказу № 209-к від 10.03.2015 р., а також поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи позов суд першої інстанції не урахував положення ст.139 КЗпП України, та правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства, відповідно до яких працівники зобовЧязанідотримуватися трудової дисципліни, а також сумлінно та своєчасно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу.

З огляду на наведені положення закону, а також наявність у справі належних та достатніх доказів на підтвердження неодноразового порушення позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку та невиконання ним розпоряджень його безпосереднього керівника, вважав безпідставним висновок суду про неправомірне застосування до ОСОБА_1дисциплінарного стягнення за запізнення на роботу у вигляді догани та його незаконним звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Вказував на те, що суд не надав належної правової оцінки тому, що позивач у своїх пояснювальних записка визнавав факт запізнення на роботу, а відтак дисциплінарне стягнення на нього було накладено у відповідності до положень ст.ст. 139, 147, 149, п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Крім того зазначав, що суд при задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди залишив поза увагою, що ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди.

В судовому засіданні представник підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними наказів № 29-П-к від 12.02.2015 р. та №209-к від 10.03.2015 р. «Про звільнення», а також про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани за наказом №29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» було застосоване до ОСОБА_1 без достатніх на те підстав, оскільки запізнення позивача на роботу мало незначну кількість часу та з поважних причин, і такі порушення не призвели до заподіяння негативних наслідків (шкоди) відповідачеві. З урахуванням незаконності зазначеного наказу, суд вважав незаконним і наказ № 209-к від 10.03.2015 р. про звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України.

Крім того, на думку суду, відповідач не урахував ступінь тяжкості вчиненого позивачем порушення трудового законодавства, відсутність заподіяної підприємству шкоди, попередню роботу працівника, а тому вважав неспівмірним порушення позивача з накладеним на нього дисциплінарного стягненням.

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-УКРАЇНА»з 21.11.2006 р., наказом № 563-к від 11.07.2012 р. його переведено на посаду провідного ревізора без балансового регіонального представництва в Київському регіоні підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - УКРАЇНА».

17.12.2014 р. позивача було повідомлено про скорочення займаної ним посади відповідно до наказу №1043-к від 02.12.20014 р. «Про зміну в структурному штатному розкладі» та запропоновано перелік вакантних посад.

25.12.2014 р. та 27.02.2015 р. ОСОБА_1 були запропоновані вакантні посади від яких він відмовився.

Наказами №141-к від 17.02.2015 р. та №196-к від 03.03.2015 р. строк наступного звільнення позивача було продовжено відповідно до 24.02.2015 р. та до 05.03.2015 р.

Наказом від 12.02.2015 р. №29-к ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що проявилося в систематичному порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, зокрема 5 раз запізнення на роботу .

Перевіряючи правильність висновку суду про незаконність зазначеного наказу, колегія суддів вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника застосовуються один із таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - УКРАЇНА», затвердженими наказом №103-п від 30.03.2010 р. встановлено початок робочого дня - 9.00 год., закінчення роботи - 18.00 год.

Відповідач відповідно до положень ст.149 КЗпП України витребував у ОСОБА_1 письмові пояснення щодо порушення ним правил внутрішнього трудового розпорядку, в яких він не заперечував запізнення його на роботу, а саме: .

13.01.2015 р. на 6 хвилин у зв'язку з важкою дорожньою обстановкою та відсутністю можливості паркування біля офісу;

14.01.2015 р. на 2 хвилини з підстав важкої дорожньої обстановки та відсутністю можливості паркування біля офісу.

16.01.2015 р. на 15 хвилин з підстав необхідності.

21.01.2015 р. на 6 хвилин у звЧязку з важкою дорожньою обстановкою та відсутністю можливості паркування біля офісу.

22.01.2015 р. на 15 хвилин з підстав важкої дорожньої обстановки та відсутністю можливості паркування біля офісу.

З наведеного убачається однотипність та системність порушень позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку, а також відсутність причин, які можна вважати поважними з огляду на те, що позивач за належного ставлення до дотримання правил внутрішнього розпорядку міг передбачити складність дорожньої обстановки та відсутність вільних місць для паркування свого автомобіля біля офісу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в підприємстві з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - УКРАЇНА» неналежно функціонувала система контролю спростовується листом ТОВ «Агенство «ЛУКОМ-А-Україна» від 30.01.2015 р. № 202, з якого убачається, що в січні місяці 2015 р. встановлено лише один факт неналежного функціонування системи контролю - 27.01.2015 р. За порушення правил внутрішнього трудового розпорядку в цей день ОСОБА_1 до відповідальності не притягувався.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що при накладенні на позивача стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни (наказ№ 29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності») відповідач діяв з дотриманням норм трудового законодавства.

Визнаючи незаконним наказ № 209-к від 10.03.2015 р. «Про звільнення», суд першої інстанції виходив з того, що наказ №29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»є незаконним, а тому відсутні підстави для звільнення позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, та що відповідач не урахував положення ч.1 ст.149 КЗпП України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого позивачем проступку, відсутність заподіяної ним шкоди та його попередню роботу.

Такий висновок суду також є помилковим з огляду на наступне.

З наказу № 209-к від 10.03.2015 р. «Про звільнення» убачається, що ОСОБА_1 в порушення п.2.1 розділу 2 посадової інструкції не розробив та не погодив з генеральним директором плани роботи (місячні плани, плани перевірок АЗС, нафтобаз ) за січень і лютий 2015 р. та не надав документів, які підтверджують поважність причин невиконання своїх посадових обов'язків.

Відповідно до п.2.1. розділу 2 посадової інструкції провідного ревізора безбалансового регіонального представництва в Київському регіоні, позивач зобов'язаний розробляти та погоджувати з безпосереднім керівником плануючі документи (місячні плани, плани перевірок АЗС, нафтобаз, тощо).

Заперечуючи проти обґрунтованості наведених у наказі №209-к порушень виконання ним посадових обов'язків, позивач стверджував, що він не міг їх виконати з поважної причини - неможливості попасти на прийом до генерального директора для погодження планів роботи.

Такі твердження позивача колегія суддів вважає непереконливими, оскілки він не надав доказів на підтвердження того, що на момент накладення дисциплінарного стягнення плани роботи (плани перевірок АЗС та нафтобаз) на січень та лютий 2015 р. ним були складені, але не були погоджені з генеральним директором. При цьому колегія суддів ураховує відсутність будь яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 до 05.03.2015 р. звертався до генерального директора за погодженням планів роботи на січень та лютий 2015 р..

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконними наказів №29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та №209-к від 10.03.2015 р. «Про звільнення» підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового законодавства, то відповідно відсутні підстави і для поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, а тому рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним наказу №1043-к від 02.12.20014 р. «Про зміну в структурному штатному розкладі» не оскаржується, а тому не є предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316ЦПК України, колегіясуддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними наказу № 29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині оголошення догани ОСОБА_1 та наказу № 209-к «Про звільнення», поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат скасувати, і ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» про визнання незаконними наказів № 29-П-к від 12.02.2015 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині оголошення догани ОСОБА_1 та наказу № 209-к «Про звільнення», поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: