Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №319/771/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Мальований В.О.
Провадження № 22-ц/778/6158/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.

Маловічко С.В.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.03.2012р. між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 28.02.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 11 633,62 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 633,62 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9665,02 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В стягненні суми пені та комісії в загальному розмірі 938,43 грн. і штрафів в сумі 1 030,17 грн. відмволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги задовольнити. В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах

доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 309 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення у випадку невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення або неправильного застосування норм матеріального права.

При вирішенні спору суд першої інстанції вірно посилався на статті 525, 526, 610, 615, 629 ЦК України, якими визначені загальні умови виконання зобов'язання, порушення зобов»зання, обов»язковість договору та на положення статей 1049, 1050 ЦК України, якими встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором та передбачено наслідки порушення договору позичальником.

Задовольнивши позов в частині стягнення основної суми боргу, суд вважав, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, а розмір заборгованості є доведеним позивачем. Відмовивши позивачеві у стягненні нарахованих пені та штрафів, суд першої інстанції застосував положення статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 р. № 1669-УІІ та виходив з того, що в справі є копія кредитного договору та копія паспорту відповідача, з яких вбачається, що ОСОБА_4 проживає і зареєстрований в населеному пункті, який входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Основний довід апеляційної скарги полягає в тому, що суд першої інстанції неправильно застосував приписи статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", оскільки необхідно стягнути з відповідача неустойку хоча б за період з дня порушення ним зобов'язання по 14.04.2014 року - як-то вказано в цій нормі закону.

Колегія вважає цей довід апеляційної скарги таким, що заслуговує на увагу з огляду на таке.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 07.03.2012 року укладено кредитний договір, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ. За цим договором ОСОБА_4 став клієнтом ПРИВАТБАНКУ та отримав платіжну картку «Універсальна-55 днів пільгового періоду», а також отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості. Строк дії кредитної картки - до жовтня 2015р.

Умовами договору встановлено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 25 числа в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості.

Договором передбачено, що за порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту та відсотків, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки, але не менше 10 грн. в місяць.

Зі змісту договору видно також, що за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України - статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 28.02.2015 року вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 633,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом- 4545,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5119,53 грн., заборгованість з пені та комісії - 938,43 грн., а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 530,17 грн. (процентна складова).

Преамбулою Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 цього Закону визначено такі терміни: період проведення антитерористич-ної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 406 / 2014.

Згідно статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, що вбачається з кредитного договору та підтверджується копією його паспорта (а. с. 9, 36- зворот).

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1055-р, вказаний населений пункт входить до переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

З огляду на обставини справи та беручи до уваги, що на території, на якій проживає відповідач, тривалий час не працюють підприємства, банківські установи, мешканцям цих населених пунктів не видаються пенсії, допомога, заробітна плата тощо, тобто, вони позбавлені можливості належним чином виконувати будь-які грошові зобов'язання, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення з відповідача пені і комісії та штрафів частково відповідає обставинам справи та вимогам закону. Але не в повній мірі, оскільки припинення нарахування неустойки мало відбуватись з 14.04.2014р., а пеня та штрафи, частково нараховані відповідачу у справі до цієї дати, тому в цій частині не підпадають під дію цього закону та підлягають стягненню з відповідача.

З наданого розрахунку вбачається, що 14.04.2014р. відповідачу було нараховано пені та комісії на загальну суму 548,99 грн., але з 14.04.2014р. по 20.12.2014р. ним сплачено та банком спрямовано на погашення пені і комісії - 610,50 грн. Тому вся нарахована станом на 14.04.2014р. сума пені та комісії є погашеною ( а.с. 7), а відтак ці вимоги банку є необгрунтованими.

Що стосується штрафу, то його нарахування здійснено банком через 120 днів з дати припинення відповідачем сплати кредиту та відсотків, яке відбулось останній раз в жовтні 2013р. В подальшому кредит не сплачувався в обумовленій щомісячній сумі, тому банком після несплати частини тіла кредиту та відсотків 25 листопада 2013р., як це передбачено умовами договору, після 25 березня 2014р. було нараховано штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 530,17 грн. (процентна складова від суми заборгованості).

Проте, враховуючи, що до розрахунку штрафу як процентної складової було включено заборгованість по комісії та пені у сумі 938,43 грн., яка не стягнута судом, то сума штрафу підлягає перерахунку. Так, позовні вимоги задоволено в сумі 9665,02 грн., тому сума штрафу як процентної складової становить: 9665,02 грн. х 5 % : 100 = 483,25 грн., яка підлягає стягненню на користь банку разом з фіксованою частиною штрафу у сумі 500 грн.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні шляхом скасування в частині відмови в стягенні неустойки, та вимоги Банку про стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню у сумі 983,25 грн., а у вимогах про стягнення пені і комісії в сумі 938,43 грн. слід відмовити з інших правових підстав.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь Банку частково витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 267,96 грн. та витрати з надання оголошення до ДП «Редакція газети «Урядовий кур»єр» за розміщення оголошення про виклик ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду у сумі 420 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року змінити в оскаржуваній частині, скасувавши в частині відмови в позові про стягнення неустойки: пені і комісії та штрафів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором від 07 березня 2012р. штраф (фіксовану частину) у розмірі 500 грн., штраф (процентну складову) у розмірі 438,25 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 267,96 грн. та витрати на оголошення у печатному органі у сумі 420 грн., а всього 1671, 21 грн.

Відмовити в позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення пені і комісії в сумі 938,25 грн. з інших правових підстав.

В решті рішення не оскаржено.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: