Справа № 307/4148/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 02 березня 2015року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів , -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 1500гривень до досягнення ними повноліття.

В обгрунтування позову зазначала, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 17 листопада 2007року та зареєстровано у виконкомі Ганичівської сільської ради Тячівського району за актовим записом №35. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Відповідач ніякої матеріальної допомоги в утриманні дітей не надає, має нерегулярний дохід, а тому просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі.

Рішенням Тячівського районного суду від 02 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання двох дійте в розмірі 1000гривень починаючи з 12 листопада 2014року і до досягнення ними повноліття. В частині стягнення аліментів за один місяць допущено негайне виконання. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Посилається на те, що суд поспішно прийняв рішення, адже він з позивачкою домовився про передачу останній своєї частини житлового будинку, а позивачка повинна була звернутися з заявою до суду про залишення її позову про стягнення аліментів без розгляду. На момент подачці апеляційної скарги він подарував ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 та 1|2 частину земельної ділянки за тією ж адресою. Позивачка в свою чергу написала розписку про те, що претензій до нього не має, та в майбутньому питання про стягнення аліментів ставити не буде.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується і підлягає державній реєстрації. Набувачем права власності на нерухоме майно за таким договором є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки за тією ж адресою. (а.с.39, 40).

Зі змісту зазначених договорів не вбачається, що такі дари позивачем зроблені з умовою про припинення права на аліменти та з дозволу органу опіки на це.

За таких обставин суд вважає, що договори дарування та розписка не можуть бути підставою для припинення права на аліменти.

Виходячи з наведеного рішення районного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність його рішення не впливають. За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: