АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 760/20650/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/840/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
23 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому з урахуванням уточнень просила змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 28.02.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7. 22 лютого 2006 року шлюб було розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2005 року стягнуто зі ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 376,00 грн. починаючи з 25.03.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогодні ОСОБА_3 працює, має стабільний дохід, а тому повинен сплачувати аліменти у частці від свого доходу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

22 грудня 2014 року представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказала, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження утримання ним дружини і її дитини від першого шлюбу. Також апелянт вказала, що матеріальний стан ОСОБА_3 покращився, оскільки на сьогодні він отримує стабільну заробітну плату та може сплачувати аліменти у більшому розмірі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2004 року та 22.02.2006 року.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим ВРАЦС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2005 року з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_1 376,00 грн. на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 25.03.2005 року і до його повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2.

На сьогодні ОСОБА_3 працює у Прокуратурі м. Києва на посаді старшого прокурора прокуратури та його помісячний заробіток складає 6 000,00 грн.

14 лютого 2014 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_10.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції керувався ст.ст. 180, 182, ч. 1 ст. 192 СК України та виходив з того, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, прийнятій в результаті перегляду ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 серпня 2013 року у справі про зміну розміру аліментів зазначено, що за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів.

Звертаючись із позовом про зміну розміру аліментів із твердої грошової суми на встановлену законом частку від отриманого доходу, позивач вказувала на те, що на момент звернення до суду із позовом відповідач має регулярний дохід, що є підставою для визначення розміру аліментів у частині від доходу.

Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2005 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 376 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7 з 25 березня 2005 року і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2005 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2005 року змінено в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина з 376 грн. до 250 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, однак неправильно застосовано ст. 192 СК України, що надає позивачу право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, не взято до уваги уточнення ОСОБА_1 до позовних вимог, а тому безпідставно відмовлено у задоволенні позову про зміну способу присудження аліментів.

Враховуючи наявність у ОСОБА_3 неповнолітньої дитини від другого шлюбу відповідно до положень ст. 182 СК України, колегія суддів вважає за можливе змінити розмір аліментів з 250 грн. на 1/6 частину від усіх видів його доходу (заробітку).

Отже, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дарницького районного суду від 13 червня 2005 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2005 року, з твердої грошової суми у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття на 1/6 частину від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243, 6 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді