УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс» в особі Волинської філії, ОСОБА_5, треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», приватний нотаріус Ходачинський Роман Олександрович, про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань того ж дня між нею та банком були укладені договори поруки та іпотеки.

Позивач передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом про стягнення грошових коштів до ОСОБА_8 та неї як поручителя.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 липня 2010 року зазначений позов задоволено.

Під час виконання даного рішення суду державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ було описано і накладено арешт на двокімнатну квартиру, яка перебувала в іпотеці.

20 серпня 2012 року було проведено прилюдні торги з реалізації квартири, яку придбала ОСОБА_5

ОСОБА_4 зазначала, що прилюдні торги були проведені з порушенням чинного законодавства, оскільки в них взяв участь лише один учасник - ОСОБА_5; стартова ціна квартири не підвищувалася; спеціалізована організація не опублікувала на відповідному веб-сайті інформаційне повідомлення відповідного змісту про нерухоме майно, що реалізується, та не повідомила її письмово про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; організатор торгів не забезпечив безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах та вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_4, із урахуванням уточнень, просила визнати недійсними проведені 20 серпня 2012 року прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки, зокрема, АДРЕСА_2; протокол Волинської філії ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» № 03-0078/12-1 від 20 серпня 2012 року з проведення даних прилюдних торгів; свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, видане на ім'я ОСОБА_5 26 червня 2014 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 2 червня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги, які відбулися 20 серпня 2012 року, з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_3, що є предметом іпотеки згідно із умовами договору іпотеки від 16 вересня 2008 року, та належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Визнано недійсним протокол № 03-0078/12-1 проведених прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ходачинським Р.О. від 26 червня 2014 року за № 691, яким посвідчено, що ОСОБА_5 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши положення ст. ст. 203, 215, 650, 655 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна були проведені із порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Торги проводились на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а не звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6-200цс14 та від 28 січня 2015 року № 6-199цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно із пп. 4.2, 4.14, 7.1 згаданого Тимчасового положення лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців.

Проте, матеріали справи свідчать лише про участь в торгах одного покупця - ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що ними при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення судів попередніх інстанцій є правильними та законними, ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик