АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1009/2015 Головуючий у першій інстанції - Сирбул О.Ф.
Доповідач - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, станом на 21.08.2013, за договором про надання споживчого кредиту в сумі 92 993 грн. 30 коп., з яких: 79 610 грн. 20 коп. заборгованість по кредиту; 11 147 грн. 76 коп. заборгованість по процентам; 1 789 грн. 79 коп. пеня за прострочення сплати кредиту та 445 грн. 55 коп. пеня за прострочення сплати процентів.

В обґрунтування заявлених позивачем зазначено, що 27.02.2008 між АКіБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, укладено договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 28 000 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 26.02.2015 згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,9% річних. Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/П від 27.02.2008. Крім того, 27.02.2008 між банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки № 0/П1. Відповідно до умов Договору поруки, відповідачі зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. З огляду на те, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2014 позов задоволено: стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суми боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.02.2008 в розмірі 11 634,34 доларів США, що за курсом НБУ становить 92 993,30 грн., з яких: кредитна заборгованість 79 610,20грн.; заборгованість по процентам 11 147,76грн.; пеня за період з 21.08.2012 по 21.08.2013 за прострочення сплати кредиту 1 789,79 грн.; пеня за прострочення сплати процентів з 28.12.2012 по 21.08.2013 445,55 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні даної вимоги. Вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність підстав для стягнення з нього, як поручителя, заборгованості за кредитним договором, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явив до нього вимогу, а отже, в силу вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Представник позивача направив до суду письмові заперечення в яких просив розглядати справу у його відсутність. Колегія суддів, визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржено відповідачем ОСОБА_2 лише в частині стягнення з нього, як поручителя, заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів оскаржуване рішення суду не повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Так, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, визначені кредитним договором та договорами поруки щодо вчасного повернення кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яка, в силу вимог укладених між сторонами договорів та норм закону, підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду про наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2, з огляд на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 27.02.2008 між АКіБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 ПАТ «УкрСибанк») та ОСОБА_3, укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 28 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.02.2015 згідно з графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплатити проценти у розмірі 13,9 % річних за користування кредитом.

Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №0/П від 27.02.2008.

Також, 27.02.2008 між Банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №0/п1.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

Відповідно до п.1.1. Договорів поруки, Поручителі зобов'язуються відповідати у повному обсязі за виконання Позичальником усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність Позичальника та Поручителів є солідарною

Однак, ч. 4 ст. 559 ЦК України закріплено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Положеннями п. 5.3. Договору поруки встановлено, що Сторони притримуються загальних умов щодо строків позовної давності.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Пунктом 1.2.2. Кредитного договору, п. 1.2. Договору поруки визначено строк виконання основного зобов'язання - до 26.02.2015.

Згідно з п. 6.1.2. Кредитного договору Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. цього договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

З матеріалів справи вбачається, що що у зв'язку з невиконанням Позичальником взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, 21.02.2013 ПАТ «УкрСиббанк» направив ОСОБА_2 вимогу про дострокове повне погашення заборгованості № 30-11/1330 від 18.02.2013. АТ «УкрСиббанк» звернувся до ОСОБА_2 із вимогою про погашення простроченого зобов'язання протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення (вимоги) АТ «УкрСиббанк» змушений вимагати виконання зобов'язань по поверненню суми кредиту у повному обсязі та сплаті нарахованих процентів.

Таким чином, Банк скористався своїм правом змінити термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, передбаченому п. 6.1.2. Кредитного договору та встановив новий термін повернення кредиту в строк до 03.04.2013.

В той же час, позовну заяву про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором було пред'явлено ПАТ «УкрСиббанк» лише 01.11.2013, тобто зі після спливу 7 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки судом не було враховано, що строк виконання основного зобов'язання був змінений позивачем та не враховано, що 21.02.2013 Банк подав до Поручителя вимогу та встановив новий строк повного дострокового погашення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, чим відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання.

За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Таким чином, кредитор змінивши строк виконання основного зобов'язання повинен був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України вПостанові від 24.09.2014 у справі № 6-106цс14 та постанові від 17.09.2014 у справі № 6-125цс14.

Отже, оскільки кредитор, користуючись своїм правом, змінив строк виконання основного зобов'язання, однак в шестимісячний строк, визначений законом, не пред'явив позов до поручителя, то у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою, а відтак підстави для стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором відсутні.

Встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши означені вище норми права, які регулюють виниклі правовідносини та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, колегія суддів, приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні належні законні підстави для висновку про задоволення даного позову в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2, як поручителя.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в оскаржуваній частині, а тому рішення суду, у зв'язку неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 - скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовної вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді