АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/1561/2015 року Головуючий у 1-й інстанції: Кондратенко О.О.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Норки Євгенія Віталійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року в справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Норки ЄвгеніяВіталійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ,-

в с т а в н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2 з підстав його недоведеності .

В апеляційній скарзі державний виконавець просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення вищевказаного подання, посилаючись на його обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді,пояснення державного виконавця, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що Постановою державного виконавця відділу ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Норкою Є.В. 21.10.2013 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1004/1779/12 , виданого Богуславським районним судом Київської області про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13.09.2013 року і до повноліття дитини.

Звернувшись з поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2 державний виконавець Норка Є.В. зазначав , що ним 21.10.2013 року було направлено боржнику до виконання постанову про відкриття виконавчого провадження, а також виклик до державного виконавця від 06.02.2014 року, які боржником залишено без виконання. З метою забезпечення виконання рішення суду, своєчасним ознайомленням боржника з матеріалами виконавчого провадження та з уникненням подальшого оскарження дій державного виконавця, експертного висновку, державний виконавець вважав за необхідне обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні вказаного подання, суд виходив з того, що заявником не надано доказів того, що він направляв вимоги боржнику про сплату коштів та що зазначені вимоги отримувались особисто ОСОБА_2, як не надано доказів і того, що боржнику направлялись запрошення на прийом до держвиконавця і вони проігноровані боржником.

Такий висновок суду колегія суддів вважає, законним та обґрунтованим, відповідним нормам матеріального та процесуального права.

Так, згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням

Аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що «ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням» слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов»язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов»язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об»єктивні обставини .

При цьому саме невиконання боржником самостійно зобов»язань протягом строку, наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов»язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов»язань повинен вже відбутися і бути об»єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб»єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

При цьому, невиконання боржником самостійно зобов»язань протягом строку, наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов»язків.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 вчиняє дії спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, майна, зміну місця проживання чи місця роботи , перешкоджання в реалізації арештованого майна тощо) , заявник не надав та на наявність таких не вказав.

Не надано заявником доказів і того, що державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», вчинено всі необхідні дії щодо виконання судового рішення, як то: вихід за місцем проживання боржника для опису майна, яке належить йому на праві власності, вжиття заходів для з»ясування місця роботи боржника, для з»ясування належності майна боржника, направлення запитів в БТІ та УДАІ .

На підставі викладеного, ухвала суду є законною та обґрунтованою, висновків якої доводи апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Норки Євгенія Віталійовича відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: