справа № 165/730/15-ц
провадження №2/165/283/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви,

у звязку з непідсудністю справи даному суду

30 березня 2015 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Галушка О.Г., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство Омега Банк, Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, про визнання Додатків до кредитного договору недійсними,-

встановив:

26 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ Альфа-Банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ Омега Банк, ПАТ Дельта Банк, про визнання Додатків до кредитного договору недійсними.

Згідно вимог ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Отже, відповідно до засад загальної підсудності з позовною заявою особа має звертатись до того районного, районного у місті, міського або міськрайонного суду, юрисдикція якого поширюється на територію, де знаходиться відповідач.

Як видно з позову, відповідач ПАТ Альфа-Банк знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 просить розглядати пред'явлений нею позов в Нововолинському міському суді Волинської області, посилаючись на те, що заявлені нею вимоги випливають із відносин, пов'язаних із захистом прав споживачів.

Проте, як вбачається із матеріалів позовної заяви, дані правовідносини виникли із кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ (ПАТ) Сведбанк, право вимоги за яким набув ПАТ Дельта Банк і в подальшому передав ПАТ Альфа-банк.

Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07 травня 2008 року банк надав позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті для придбання житлової квартири, що за адресою: 5-й мікрорайонАДРЕСА_2.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг від 12 липня 2001 року № 2664III, споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

За частиною першою статті 11 цього Закону між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Приймаючи до уваги норми вищенаведених Законів, а також те, що відносини виникли із укладеного кредитного договору, який не є споживчим, вважаю, що у поданому позивачем ОСОБА_1 позові заявлені вимоги не стосуються захисту її прав як споживача, а тому вона за власним вибором не може звертатися до суду за місцем свого проживання, тобто в даному випадку не діють правила альтернативної підсудності.

Також, на заявлені позовні вимоги не поширюється правило виключної підсудності, передбачене ст.114 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи наведене, вважаю, що дана цивільна справа не підсудна Нововолинському міському суду, а тому її слід повернути позивачеві для подання до належного суду, тобто за місцезнаходженням відповідача, тобто за загальними правилами територіальної підсудності цивільних справ.

Керуючись ст. 115, п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство Омега Банк, Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, про визнання Додатків до кредитного договору недійсними повернути позивачеві для подання до належного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Г. Галушка