Справа № 226/2995/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2015 року м. Димитров
Димитровський міський суд Донецької області в складі:
головуючої судді Редько Ж.Є.,
при секретарі Мітюхіній О.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зміну договору найму житлового приміщення, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради про зміну договору найму житлового приміщення, в обґрунтування якого вказала, що наймачем двохкімнатної квартири, загальною площею 43,12 кв.м, в тому числі житловою 26 кв.м, яка знаходиться на балансі КП «СЄЗ», розташованої за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_6 на підставі ордеру від 28.06.1982 року № 3756в. Разом з головним наймачем у зазначеній квартирі мешкали: дружина останнього ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5. З червня 2001 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, з яким у неї народилися діти: донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 25.01.2007 року за заявою наймача ОСОБА_6 вона була зареєстрована за вказаною адресою та з того часу разом з чоловіком та його батьками проживала сумісно і вела спільне господарство. ОСОБА_6 не проживає у спірній квартирі з 18.04.2008 року у звязку з переїздом та реєстрацією за адресою: вул.Пушкіна, б.24, с.Миколаївка Красноармійського району Донецької області, де він мешкає по теперішній час. ОСОБА_4 була знята з реєстрації у спірній квартирі 23.03.2003 року у звязку з переїздом до іншого населеного пункту. Подружні відносини з ОСОБА_5 в неї не склалися, у звязку з чим з лютого 2012 року вони припинила шлюбні стосунки та перестала вести спільне господарство. На цей час у вказаній квартирі зареєстровані тільки вона та її неповнолітні діти, ця квартира є єдиним місцем її проживання. ОСОБА_5 знятий з реєстраційного обліку у звязку із втратою права користування квартирою. Вона є єдиною особою, яка користується квартирою та сплачує комунальні послуги. У квітні 2013 року вона звернулася до відповідача із заявою про зміну договору найму шляхом визнання її наймачем, але їй у цьому було відмовлено через неспроможність надати нею документи про підтвердження факту ведення спільного господарства або родинні звязки із наймачем. Тому позивач просить суд визнати її наймачем вищевказаної квартири та зобовязати ОСОБА_3 міську раду укласти з нею договір найму житлового приміщення.
Під час судового розгляду позивач ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги, відповідно до яких вона просить суд зобовязати виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради постановити рішення про зміну договору найму житлового приміщення квартири № 57 будинку № 21 м-ну «Світлий» у м.Димитров з ОСОБА_6 на неї.
Представник відповідача виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради та треті особи: КП «Служба єдиного замовника», ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, не заперечуючи проти позовних вимог.
Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що основним наймачем квартири, яка є комунальною власністю, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, з 04.10.1982 року є ОСОБА_6, який помер 13.07.2014 року, за вказаною адресою був знятий з реєстраційного обліку 18.04.2008 року. Разом з ним за цією адресою були зареєстровані: з 04.10.1982 року по 26.03.2003 року дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5, по з 04.10.1982 року по 14.06.2007 року, невістка позивач ОСОБА_2, з 25.01.2007 року по теперішній час, онука ОСОБА_7, з 25.01.2007 року по теперішній час та онук ОСОБА_9, з 03.05.2007 року по теперішній час, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, поквартальною карткою та довідками ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» за особовим рахунком № 1270 та з місця проживання, про склад сімї та реєстрацію від 01.03.2013 року та від 05.10.2015 року (а.с.8, 9, 20, 60).
Позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5 є батьками: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено на підставі свідоцтв про народження дітей (а.с.6, 7).
Відповідно до довідки приватного підприємства «ПЖФ «Гарант-Сервіс» від 27.08.2015 року за адресою: АДРЕСА_3, є зареєстрованими: позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її діти: донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.26).
Відповідно до рішення ОСОБА_3 міської ради від 22.06.2002 року № ІУ/4-3 спірне житлове приміщення перебуває на балансі комунального підприємства «Служба єдиного замовника» як обєкт комунальної власності.
04.03.2013 року між позивачем та обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» укладений договір № 1000 про розстрочення заборгованості теплопостачання за вказаною адресою, що підтверджується рахунками за житлово-комунальні послуги, відповідним договором (а.с.10-17, 18).
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_4, в одному підїзді з ОСОБА_2, яка приходиться невісткою ОСОБА_6, оскільки проживала з його сином ОСОБА_11 у цивільному шлюбі, у якому народила двох дітей. І вона, і подружжя ОСОБА_6 отримали квартиру у будинку за вищевказаною адресою у 1982 році. Позивач вселилася до них приблизно у 2000 - 2002 роках. Онуки, діти позивача і ОСОБА_5, народжувалися, коли позивач проживала з чоловіком у квартирі його батьків. Всі вони жили як одна сімя, купували меблі. Приблизно у 2003 році ОСОБА_6 придбали будинок в с.Миколаївка і переїхали туди жити. Потім ОСОБА_5 уїхав до них жити, позивач з дітьми залишилася мешкати у їх квартирі, якою користується до теперішнього часу, сплачує комунальні послуги.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона теж мешкає в м.Димитров на м-ні «Світлий» у будинку № 2, який розташований поряд з будинком № 21. Разом з позивачем та дітьми вони гуляють в одному дворі, оскільки ОСОБА_13 мешкає у будинку № 21. Позивач приходиться невісткою ОСОБА_6, проживала з його сином ОСОБА_11 у незареєстрованому шлюбі, у якому має двох дітей. ОСОБА_14 вселилася у квартиру до ОСОБА_6 вселилась ще до народження старшої доньки ОСОБА_7. Через деякий час батьки ОСОБА_11 переїхали у приватний будинок до села. У квартирі залишилися проживати ОСОБА_14, ОСОБА_5, їх донька ОСОБА_7, потім у них народився син ОСОБА_8. Приблизно останні три роки ОСОБА_5 з сімєю не проживає. Позивач з дітьми продовжує мешкати у квартиі у будинку № 21.
Відповідно до витягу з рішення від 17.04.2013 року № 144 позивачу ОСОБА_2 відмовлено в заміні договору найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, стосовно визнання її наймачем замість ОСОБА_6 (а.с.19).
За приписами ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем відповідним підприємством, установою, організацією, та наймачем громадянином, на імя якого видано ордер.
Згідно за ст.64 Житлового кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім,ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї.
Відповідно до ст.65 Житлового кодексу України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.106 Житлового кодексу України повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сімї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї наймачем за договором найма спір може вирішено у судовому порядку.
Дана правова норма кореспондується з ч.ч.1, 2 ст.824 Цивільного кодексу України, відповідно до яких на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найма жилого приміщення може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть бути усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб.
Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснив, що наявність або відсутність прописки не може бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою, котра там мешкала чи вселилася туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
З огляду на приведене суд приходить до висновку, що обєктивно доведено набуття позивачем рівного з наймачем права користування жилим приміщенням: ОСОБА_2 ще до реєстрації у 2007 році вселилася, а потім була зареєстрована, як член сімї наймача, у спірну квартиру, спільно мешкала разом з основним наймачем ОСОБА_6 у якості його невістки, зазначеною житловою площею вона відкрито і безперервно користувалася зі згоди наймача протягом усього часу спільного з ним проживання, продовжує разом зі своїми дітьми мешкати на спірній житловій площі і виконувати обовязки, що випливають з договору найма жилого приміщення по сплаті вартості житлово-комунальних послуг.
Оскільки наймач помер, а ОСОБА_2 бажає бути наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, також відсутні інші повнолітні члени сімї наймача, які б були зареєстровані на спірній житловій площі, а ті, що були раніше зареєстровані, не заперечують проти позовних вимог, суд не вбачає перешкод для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.61, 64, 65,106 ЖК України, ст.824 ЦК України, ст. ст.10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зміну договору найму житлового приміщення задовольнити.
Зобовязати виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради постановити рішення про надання згоди на зміну договору найму жилого приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, місто Димитров, мікрорайон «Світлий», будинок № 21 (двадцять один)АДРЕСА_5 (пятдесят сім), житловою площею 26,0 кв.м, щодо визнання ОСОБА_2 наймачем замість попереднього наймача ОСОБА_6.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько