Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2015 Справа №607/13579/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стегниківської сільської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності на частку у майні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до Стегниківської сільської ради Тернопільського району, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2, в якому просить визнати в порядку спадкування по закону після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 16.07.1990р. та матері ОСОБА_4, яка померла 27.07.1999р. право власності на 2/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці Тернопільського району та визнати за ОСОБА_1 право власності на належну їй 1/7 частку у вказаному будинковолодінні.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в склад якої входить, зокрема, належні їм частки у будинковолодінні по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці. ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків, однак державним нотаріусом не було видано свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлювального документа. Також, ОСОБА_1 належить 1/7 частка у будинковолодінні, на яку просить визнати право власності в судовому порядку.

Згідно заяви від 11.06.2015р. Стегниківська сільська рада просить розгляд справи провести без участі представника, позовні вимоги визнає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечив проти визнання права власності на частки у будинковолодінні за ОСОБА_1

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається із свідоцтва про народження від №358613 від 06.03.1959р. батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_3 помер 26 липня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть №018991 від 28.01.1998р. ОСОБА_4 померла 27 липня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть №076967 від 27.07.1999р.

Відповідно до Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 30.06.2015р. №339 по обліку бюро станом на 22.06.2015р. житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. рахується за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частці по 1/7. ОСОБА_4 державна реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці не проведена. Прибудова з цокольним приміщенням літ. «в1» загальною площею 48,5 кв.м., гараж з підвалом під літ. «Г» побудовані самочинно.

Відповідно до Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 30.06.2015р. №340 по обліку бюро станом на 22.06.2015р. житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. рахується за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частці по 1/7. ОСОБА_3 державна реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці не проведена. Прибудова з цокольним приміщенням літ. «в1» загальною площею 48,5 кв.м., гараж з підвалом під літ. «Г» побудовані самочинно.

Самочинно збудовані приміщення, а саме прибудова з цокольним приміщенням літ. «в1» та гараж з підвалом під літ. «Г» відображені також в Технічному паспорті від 22.06.2015р.

При зверненні представника ОСОБА_1 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих батьків, постановою від 21.07.2015р. №1974/02-14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлювального документа на частки житлового будинку по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції чинній станом на вчинення спадкових дій) протягом шести місяців від дня відкриття спадщини спадкоємець може прийняти спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 553 Кодексу спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Як вбачається із довідки Стегниківської сільської ради від 30.06.2015р. №223 ОСОБА_3 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою с. Стегниківці по вул. Лісова,36. Разом з ним за вищевказаною адресою на день його смерті проживали і були зареєстровані, зокрема, його дружина ОСОБА_10, син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1.

Згідно довідки Стегниківської сільської ради від 30.06.2015р. №224 ОСОБА_10 постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку в с. Стегниківці по вул. Лісова,36. Разом з нею за вищевказаною адресою на день її смерті проживали та були зареєстровані, зокрема, син ОСОБА_2 і дочка ОСОБА_1.

Тому, в силу ст. 549 ЦК Української РСР позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є такими, що прийняли спадщину після померлих батьків ОСОБА_3 і ОСОБА_10.

Однак, ОСОБА_2 згідно вимог ст. 553 ЦК Української РСР в установленому порядку не відмовився від свого права на отримання частки у спадщині після померлих батьків.

В звязку із цим, позивач має право лише на 1/7 частки будинковолодіння по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці, яке набуте нею в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_10

Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважають самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За приписами статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно пункту 3 статті, до завершення будівництва (створення майна) особа, вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна).

У відповідності до пункту 7 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

За таких обставин, самочинно побудовані приміщення, які вказані в Інформаційних довідках та Технічному паспорті, а саме прибудова з цокольним поверхом літ. «в1» загальною площею 48,5 кв.м. та гараж з підвалом під літ. «Г» не входять в розумінні ст. 1218 ЦК України в склад спадкового майна і є будівельними матеріалами, використаними в процесі їх будівництва.

Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи прийняття позивачем спадщини та відсутність її вини у не виробленні правовстановлювальних документів (не проведенні реєстрації права власності) спадкодавцями, для реалізації набутих в установленому законом порядку спадкових прав, які в даному випадку порушенні, суд прийшов до висновку, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці Тернопільського району загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. в порядку спадкування по закону після померлих 29 липня 1990 року ОСОБА_3 та померлої 27 липня 1999 року ОСОБА_4 без врахування самочинно побудованих прибудови з цокольним поверхом літ. «в1» загальною площею 48,5 кв.м. та гаражу з підвалом під літ. «Г», які є будівельними матеріалами, використаними в процесі їх будівництва. Питання про визнання на них права власності судом не вирішується, оскільки згідно ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В іншій частині заявлених позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/7 частки в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці Тернопільського в порядку спадкування по закону після померлих батьків слід відмовити у їх задоволенні, так як вони неправомірно заявлені, не ґрунтуються на вимогах законодавства і є такими, що порушують прав та інтереси іншого спадкоємця третьої особи ОСОБА_2, який має право на її спадкування та не відмовився від прийняття спадщини в установленому законом порядку. Пояснення, наданні в судовому засіданні ОСОБА_2 про не заперечення щодо визнання за позивачем права власності на 2/7 частки в житловому будинку в порядку спадкування до уваги судом не приймаються.

Також, слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявленої позовної вимоги щодо визнання за нею права власності на належну їй згідно даних Інформаційних довідок 1/7 частки у житловому будинку по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці, оскільки позивач не обґрунтував з посиланням на докази і норми чинного законодавства в звязку із чим просить визнати право власності, не подав доказів відмови компетентних органів у реєстрації права власності на частку в розмірі 1/7, а відтак і не підтвердив факту порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів, наявність чого є згідно ст. 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України підставою для звернення до суду та їх захисту.

У звязку із встановленими судом обставинами не приймається до розгляду заява від Стегниківської сільської ради про визнання позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 549, 553 ЦК Української РСР, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стегниківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про визнання права власності на 2/7 частки будинковолодіння в порядку спадкування та право власності на 1/7 частку у будинковолодінні задовольнити частково.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці Тернопільського району загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. в порядку спадкування по закону після померлих 29 липня 1990 року ОСОБА_3 та померлої 27 липня 1999 року ОСОБА_4 без врахування самочинно побудованих прибудови з цокольним поверхом літ. «в1» загальною площею 48,5 кв.м. та гаражу під літ. «Г».

3.В частині заявлених позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/7 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці Тернопільського району загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м. в порядку спадкування по закону після померлих 29 липня 1990 року ОСОБА_3 та померлої 27 липня 1999 року ОСОБА_4 відмовити.

4.В частині заявлених позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/7 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Лісова,36, в с. Стегниківці Тернопільського району відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_11