Справа № 127/4413/13-ц
Провадження № 6/127/64/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання державного виконавця ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 Дане подання мотивоване тим, що на виконанні відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/4413/13-ц, виданого 21 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 606822,05 грн. Заявник зазначає, що боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує та самостійно не вчиняє жодних дій щодо погашення заборгованості, тому станом на 30.10.2014 року заборгованість залишається непогашеною. За повідомленням компетентних органів боржник не має офіційних джерел доходу, рахунків у фінансових установах та будь-якого рухомого майна. За виходом державного виконавця по місцю проживання боржника з метою перевірки майнового стану та можливого опису майна боржника, двері помешкання ніхто не відчиняв, а тому був залишений виклик-попередження, по якому боржник до відділу не зявився. На підставі викладеного, з метою виконання боржником свої боргових зобовязань та виконуючи свої обовязки державного виконавця щодо вжиття всіх заходів для забезпечення вчасного і повного виконання боржником рішення суду, останній звернувся із цим поданням до суду та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання боржником своїх зобовязань

У судове засідання заявник не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд звертає увагу, що відповідно до ст.377-1ЦПК України, суд негайно розглядає подання за участю державного виконавця. Разом з тим, неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання, на що також звертає увагу Верховний Суд України в матеріалах судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління знаходиться виконавчий лист №12/4413/13-ц, виданого 21 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми позики з врахуванням договірних процентів, інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 592888,36 грн., а також 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, 11000 грн. витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на оголошення у пресі, 993,69 грн. витрат, повязаних з явкою представника позивача до суду. 05.08.2014 року постановою державного виконавця на підставі вищевказаного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження №44241658, а 12.08.2014 року винесено постанову про арешт всього майна боржника із оголошенням заборони на його відчуження. За результатами перевірки майнового стану боржника за даними компетентних органів станом на 13.08.2014 року боржник не має пенсійного забезпечення, не має відповідних джерел доходів, що підлягають оподаткуванню.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Однак, з матеріалів подання не вбачається, що державним виконавцем вжито достатніх заходів, спрямованих на виконання судового рішення та не додано по цим обставинам відповідних доказів. При цьому, також не вбачається, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

Суд звертає увагу, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника судом можливе лише при встановленні умислу боржника на злісне ухилення від виконання ним свого обовязку. Тобто, законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тобто за будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. Разом з цим, доказів щодо цього суду не надано. Довідки з УПФ України, ДПС України про відсутність у боржника доходу та пенсійного забезпечення не свідчить, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду та може виїхати за межі України, не виконавши вказане зобовязання. Будь-яких інших доказів заявником не надано. Обґрунтовуючи дане подання умисним ухиленням боржника від явки за викликом державного виконавця заявником в підтвердження по наведеним обставинам не надано до матеріалів відповідних доказів, у тому числі по обставинам виходу державного виконавець до місця проживання боржника. Крім того, з матеріалів подання не вбачається достатньої всебічної інформації щодо майнового стану боржника станом на момент звернення до суду, оскільки сукупність поданих доказів засвідчує характер здійснення лише часткової перевірки такого майнового стану та навіть без зясування наявності зареєстрованого на праві власності за боржником будь-якого рухомого та нерухомого майна. При цьому суд звертає увагу, що державний виконавець в судове засідання не зявився та не надав інших доказів. Невиконання ж боржником самостійно зобовязання протягом добровільного строку, встановленого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків. Тому, за поданої сукупності доказів та за відсутності належних доказів щодо дій ОСОБА_1, спрямованих на умисне ухилення від виконання обовязків за постановою, не вбачається достатніх підстав для прийняття рішення щодо тимчасового обмеження в його правах, передбачених ст. 33 Конституції України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: