Номер провадження: 22-ц/785/1525/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т.С.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за поданням Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2014 року,

встановила:

У вересні 2014 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з перешкоджанням боржника ОСОБА_3 проведенню виконавчих дій під час виконання виконавчого листа, виданого 31.05.2010 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 2-2893/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "ПІВДЕННИЙ" заборгованості за кредитним договором у сумі 1812510,61 доларів США, що на момент винесення рішення еквівалентно 13956331,70 грн., а також витрат на оплату судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30 грн. в частині стягнення 9670451,98 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2014 року зазначене подання державного виконавця було задоволено.

Дозволено головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області примусове проникнення до житла - квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановки судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні у Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист, виданий 31.05.2010 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 2-2893/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "ПІВДЕННИЙ" заборгованості за кредитним договором у сумі 1812510,61 доларів США, що на момент винесення рішення еквівалентно 13956331,70 грн., а також витрат на оплату судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30 грн. в частині стягнення 9670451,98 грн.

Загальний порядок накладення арешту на майно боржника визначений ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Боржник ОСОБА_3 зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з актом державного виконавця від 17.04.2014 року про вихід для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1, а саме для здійснення опису й арешту майна боржника, державний виконавець не зміг вчинити виконавчі дії, так як боржник не відчинив двері.

Під час повторної спроби 17.07.2014 року провести опис і арешт майна за вказаною адресою, вчинити виконавчі дії не виявилось можливим, так як боржник знову не допустив державного виконавця до квартири.

Таким чином, відсутність доступу до квартири № 33, за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 69/71 перешкоджає державному виконавцю у здійсненні дій передбачених чинним законодавством України для звернення стягнення на майно боржника та знаходиться за зазначеною адресою, що унеможливлює виконання вказаного виконавчого документу.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, у п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що боржник ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від виконання своїх зобов'язань за рішенням суду та перешкоджає проведенню виконавчих дій шляхом ненадання державному виконавцю доступу до належної йому квартири, врахувавши, що у боржника відсутнє інше рухоме та нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, а також вчинення боржником перешкод для проведення опису й арешту, суд першої інстанції, всупереч доводів скарги, прийшов до правильного висновку про необхідність надання дозволу головному державному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доказів яки б спростовували встановлені судом обставини апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. ст. 311, 312 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева