Провадження №2/751/150/15
Рішення

Іменем України

04 лютого 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення з приватного житлового будинку, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, з усіма надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В будинку зареєстрований ОСОБА_2, який систематично його руйнує. Ним на даний час знищено систему опалення, зрізані всі батареї, водопостачання будинку зруйновано, цегла однієї стіни розібрана, в двох кімнатах будинку відсутня підлога та перегородка фундаменту між ними, відсутні двері та дверні коробки між кімнатами будинку, тому проживати в ньому неможливо, відповідач на даний час живе в «літній кухні», яка розташована біля будинку на території садиби.

За даним фактом порушено кримінальне провадження. В ході якого допитано відповідача ОСОБА_2, який підтвердив, що саме ним було пошкоджено майно, яке належить позивачці ОСОБА_1

Відповідач постійно перешкоджає потраплянню в будинок членам сім'ї позивачки, погрожує їй фізичною розправою, говорить про те, що підпалить будинок.

Просила виселити відповідача ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Новозаводський РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області зняти відповідача ОСОБА_2 1930 р.н. з реєстрації з належного ОСОБА_1 приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В ході розгляду, судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

В судовому засіданні позивачка та її представник свій позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково пояснили, що на даний час відповідач проживає в самовільно збудованій ним літній кухні, яка не є житлом і для проживання не придатна. Дана літня кухня в експлуатацію не здана та в МБТІ не зареєстрована. Сам будинок розбирається зі згоди ОСОБА_2. Доступу до будинку не мають, оскільки відповідач в будинок не впускає. Іншого житла у відповідача немає.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що спірний будинок будували він з покійною дружиною. Коли йому стало відомо, що він не є власником будинку та сім'я ОСОБА_1 його виселила з самого будинку, він приблизно 4 роки тому побудував сарай, де на даний час і проживає. Сарай побудував самовільно.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважав, що позов в частині зобов'язання зняти з реєстрації місця проживання позивача не підлягає задоволенню, а в іншій частині позовних вимог - покладається на розсуд суду. Посилався на обставини, викладені в поясненні на позовну заяву (а.с.61-63).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що тітка дружини запропонувала оформити будинок на дочку, оскільки ОСОБА_6 своєї думки не мав, випиває. Відповідач вважає себе власником будинку, дзвонить тестю з тещею, погрожує, що спалить будинок. Нещодавно їм передзвонила сусідка та сказала, що відповідач з Зюзьком будинок розбирають, все виносять. В будинок відповідач не впускає. Газо, водопостачання в будинку відсутнє. Від допомоги відповідач відмовляється. На даний час відповідач проживає в літній кухні, яку сам будував. Це не житлове приміщення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження № 0000205, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору дарування від 03.08.2004р. ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_1 в особі законного представника, матері - ОСОБА_8, прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Чернігові, по вулиці Сімашка, будинок № 7 (сім) (а.с.11).

Відповідно до ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого Чернігівським МБТІ 08.10.2004р., ОСОБА_1, на підставі договору дарування є власником 1/1 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1, форма власності - приватна (а.с.12).

Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області, відповідач ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29).

Позивачка просить виселити відповідача ОСОБА_2 з належного їй житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вказуючи що він систематично його руйнує, та посилається на ст. 157 ЖК України, яка вказує, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України - якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З матеріалів справи не вбачається, що саме винні дії відповідача призвели до руйнування будинку та що до відповідача застосовувались заходи запобігання та громадського впливу.

Крім того, згідно пояснень сторін і свідка вбачається, що відповідач на протязі 4 років не проживає в будинку, з якого його просять виселити, а проживає в самовільно ним збудованій надвірній будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Дана будівля була збудована без відповідного дозволу та не зареєстрована в Чернігівському МБТІ, право власності на зазначену будівлю не зареєстровано.

Відповідно до цього, вимоги позивачки про виселення відповідача з займаного ним приміщення є надмірними, оскільки вимога про виселення, яка передбачена нормами житлового законодавства України, можлива лише з житлового приміщення, яким самовільно збудоване нежитлове приміщення не являється, тому у суду відсутні правові підстави для виселення відповідача та зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 157 ЖК України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення з приватного житлового будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач