Єдиний унікальний номер: 378/1032/15-ц
Провадження № 2/378/360/15
УХВАЛА

"26" листопада 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

при секретарі: Карабань З. І.

з участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за договором позики -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь загальну суму боргу за договором позики з урахуванням 0,1 % за користування грошовими коштами, 3 % річних, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 2014607 гривень 15 копійок та судові витрати по сплаті державного мита та збору за інформаційне технічне забезпечення судового розгляду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайсуду Київської області від 21.09.2015 року по даній справі було скасовано заочне рішення вказаного суду від 13 березня 2009 року, справу передано на розгляд до Ставищенського районного суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що 05.10.2012 року обласним судом м. Каселя Федеративної Республіки Німеччини було прийнято рішення, постановлене у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 2000000 гривень конвертовану в 187955 Євро разом з 0,1% річних від цього за період з 01.09. до 25.12.2008 року і 3 % річних, починаючи з 26.12.2008 року. Вказане рішення набрало чинність і було звернено до виконання на житловий будинок за адресою Херсфельдер Штрассе, 63, Кассель, 34127 , який належить ОСОБА_3, що підтверджується витягом з поземельної книги. Зазначені рішення та витяг з поземельної книги завірені належно апостилями, що підтверджується їх копіями і належними перекладами, тому як юридичні документи підлягають застосуванню в Україні згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, яка набула чинності для України 22.12.2003 р..

Розглянувши вказане клопотання представника відповідача ОСОБА_1, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Підстави закриття провадження у справі передбачені ст. 205 ЦПК України. Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 вказаної статті суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник відповідача обґрунтовує клопотання про закриття провадження по справі наявністю такого, що набрало законної сили рішення обласного суду м. Каселя Федеративної Республіки Німеччини від 05.10.2012 року, постановленого у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зазначаючи, що це рішення набрало законної сили і на території України відповідно Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, яка набула чинності для України 22.12.2003 р.

Згідно ст. 1 даної Конвенції вона поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: а) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; б) адміністративні документи...

Проте, судове рішення, яке набрало законної сили, за загальним правилом, може бути виконано лише в межах тієї держави, суд якої постановив це рішення.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за домовленістю з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Тобто, визнанням іноземного судового рішення в Україні є дозвіл нашої держави на поширення законної сили його дії на території України з такими самими правовими наслідками, які виникають в результаті набрання законної сили рішеннями, ухваленими судами України.

В матеріалах справи ухвала суду Украни про таке визнання вищевказаного рішення обласного суду м. Каселя Федеративної Республіки Німеччини відсутня.

Між Україною та Федеративною Республікою Німеччина не укладалися міжнародні договори про правову допомогу і правові відносини у цивільних і сімейних справах, що підтверджується також п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року „Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України

Виходячи із змісту п. 4 цієї ж Постанови, в разі коли держава, про виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання, не є учасницею такого договору, суди України не розглядають цього клопотання і відмовляють у його прийнятті, а якщо справу було заведено, - закривають провадження у ній.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд вважає, що на даний час законна сила вищевказаного рішення іноземного суду не поширюється на територію України, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 205 ч. 1 п. 2 , 210, 390 ЦПК України, cуд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за договором позики

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. М. Марущак