11.11.2015 року Провадження №2/425/1234/15
Справа №425/2823/15-ц
11 листопада 2015 року Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Овчаренко О.Л., при секретарі- Гайворонській О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона 15.11.1986 року на підставі договору купівлі - продажу придбала будинок за адресою:АДРЕСА_1. В належному їй будинку значиться зареєстрованою її донька ОСОБА_2, яка не є власником житла. Відповідачка у будинку не проживає з березня 2011 року, виїхала за іншою адресою.Вона не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг.В даний час відповідачка в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку, у зв'язку чим перешкоджає їй як власнику будинку здійснювати право користування та розпорядження цим майном. Просить суд усунути перешкоди в користуванні будинком по АДРЕСА_1 шляхом зняття відповідача з реєстрації, визнавши її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та додатково пояснила, що її рідна дочка ОСОБА_2, яка є відповідачкою по справі, насправді не проживає в належному їй будинку з 2006 року, а не з 2011 року, як помилково було зазначено в позові. Відповідачка пішла жити до чоловіка, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Деякі свої особисті речі дочка залишила, а документи забрала. З того часу відповідачка до її будинку не приходила. Відповідачка телефонувала їй рік тому, сказала, що їй, позивачці не потрібно знати де вона перебуває. Від людей їй відомо, що відповідачку бачать в сусідньому місті. Відповідачка комунальні послуги не сплачує, а вона не має можливості оформити субсидію.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином (а.с.18,22). Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило.
Відповідно до вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках,встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі.
11.11.2015р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки. Приблизно 15-17 років тому донька позивачки ОСОБА_2 пішла з будинку позивачки, де є зареєстрованою, і з того часу в ньому більше не живе.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по-сусідству з будинком позивачки. Їй відомо, що дочка позивачки ОСОБА_2 дуже давно жила з позивачкою в будинку за адресою: АДРЕСА_1. Але вже протягом багатьох років відповідачка за зазначеною адресою не проживає. Якби проживала, вона б це знала і бачила. Останній раз за зазначеною адресою вона бачила відповідачку близько 20 років тому.
Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).
Однак, відповідачка ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає більше року, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3
У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.
У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ГК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В суді встановлено, що відповідач дійсно за місцем реєстрації не проживає більше одного року без поважної причини, не приймає ніякої участі в утриманні будинку.
Відповідачем доказів щодо збереження за нею права користування жилим приміщенням та доказів на підтвердження поважності причин її відсутності з 2006 року в будинку, належному позивачці, суду не надано.
Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що усунення перешкод в користуванні власністю повинне бути вчинене шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування жилим приміщенням. Тобто, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, передбачає подальше її зняття з реєстраційного обліку.
Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить.
На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321,391,405 ЦК України, керуючись ст.ст.5-11, 60, 212-215, 224-228, 292 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Л.Овчаренко