Номер провадження 2-о/754/408/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

за участі секретаря - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження нею дитини жіночої статі в с. Левадки Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає в Автономній Республіці Крим, Сімферопольського району в с. Левадки. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у пологовому відділенні Центральної районної клінічної лікарні Сімферопольського району вона народила дитину - дівчинку. Проте, у зв'язку з тим, що Автономна Республіка Крим на даний час визнана тимчасово окупованою територією, вона не має можливості зареєструвати народження доньки, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини видане 14.07.2014 року в пологовому відділенні Центральної районної клінічної лікарні Сімферопольського району. 22.07.2014 року нею було отримано свідоцтво про народження ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, Сімферопольський район, село Левадки, про що 22.07.2014 року складено відповідний актовий запис №83, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Чистенської сільської ради Сімферопольського району АРК. В зв»язку з тим, що видане їй свідоцтво про народження в Автономній Республіці Крим від 22.07.2014 року є недійсним відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона не має можливості зареєструвати свою дитину та отримати на неї свідоцтво про народження на території України, а тому позбавлена можливості в іншому порядку аніж у судовому встановити факт народження своєї дитини.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що перебуває з 28.09.2012 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав письмові пояснення щодо заявлених вимог, проти встановлення факту народження дитини не заперечував, розгляд справи просив провести у їх відсутності.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Як вбачається з наданої заявницею копії медичного свідоцтва про народження, виданого 14.07.2014 року за №926 заявник ОСОБА_1 народила дитину дівчинку, місце народження с. Левадки Сімферопольського району Автономної Республіки Крим (а.с. 13).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Чистенської сільської ради Сімферопольського району АРК №83/05-17 від 22.07.2014 року батьками дитини є ОСОБА_4 та ОСОБА_1. (а.с. 14).

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що не реєстрація народження дитини позбавляє заявнику яка є громадянкою України, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно заяви заявника - наданої суду, медичне свідоцтво про народження видане в Криму затвердженої форми медичного закладу РФ, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р., на теперішній час не використовується, отже така довідка не може бути використана заявницею для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітньої ОСОБА_3 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянкою України як особа, обидва батьки якої на момент її народження є громадянами України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту народження нею дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини, дівчинки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Левадки Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй провести державну реєстрацію факту народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

В зв'язку з чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

В зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням.

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 214-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 259 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Встановити факт народження у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки Калінінського району Ташкентської області Республіка Узбекистан, громадянки України, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2012 року з ОСОБА_4, дитини дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Левадки Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Панченко