Справа № 591/7302/15-ц
Провадження № 2/591/2762/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Устименко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

12 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 06 травня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що у подружжя відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Зазначає, що дитина залишилась проживати з матір'ю, спору з цього приводу між сторонами немає. Оскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати та стягнути аліменти, пояснила, що з вересня 2015 року сторони проживають окремо, так як відповідач зловживає спиртними напоями, входить в довготривалі запої, пропиває сімейні кошти, також неодноразово бив її, в зв'язку з чим навіть викликали міліцію.

В судовому засіданні відповідач проти розірвання шлюбу заперечує, аліменти сплачувати згоден у визначеному позивачкою розмірі. Пояснив, що він вважає можливим примирення, однак не зміг пояснити суду, яким чином він вживатиме заходи щодо примирення подружжя. Підтвердив, що проживають окремо, дитина проживає з позивачкою, він живе в с. Капітанівка. Не працює, тому що роботи в селі немає, а в Сумах йому жити ніде, і заробляти він не може в зв'язку з цим. Підтвердив, що вживає спиртні напої, а також підтвердив що застосовував до своєї дружини фізичну силу. Дитину за останні два місця він бачив один раз, так як або не може додзвонитися до позивачки, або не має можливості приїхати до дитини.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони 06 травня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 415, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8).

На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання дитини між сторонами немає, дитина проживає з матір'ю.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету.

Відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, допускає неправомірну поведінку у відношенні позивачки.

Позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу і вважає це неможливим.

Відповідач не надав суду переконливих пояснень щодо його наміру зберегти сім'ю та відновити шлюбні стосунки.

Протягом двох місяців окремого проживання відповідач не вжив жодних заходів для того, щоб відновити шлюбні відносини та примиритися з позивачкою, продовжує зловживати спиртними напоями.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов'язок збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Від спільного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 621 (а.с.8).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, не має на утриманні інших осіб, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав.

Також суд враховує, що відповідач згоден сплачувати аліменти

За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів, зазначений позивачем - ? частина від усіх видів доходу відповідача - буде справедливим, розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб.

Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 12 жовтня 2015 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. Також в зв'язку із задоволенням позову про розірвання шлюбу, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 112, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 травня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 415.

Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 жовтня 2015 року.

Аліменти сплачувати матері - ОСОБА_1.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривен 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. грн. (чотириста вісімдесят сім гривен 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова