У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в інтересах якого діє Овчарук Артем Степанович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 грудня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно умов якого останньому було надано кредит в розмірі 142 000,00 грн зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 18 грудня 2012 року.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Оскільки ОСОБА_6 не виконував належним чином та не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за простроченими кредитами і процентами у розмірі 195 795,87 грн, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» в інтересах якого діє Овчарук А.С. просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що до позивача перейшло право вимоги на заборгованість відповідача в розмірі станом на 17 грудня 2012 року (день укладення договору відступлення права вимоги), а також те, що на сьогодні набрало законної сили рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 жовтня 2011 року, згідно з яким із ОСОБА_6 стягнуто на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2007 року шляхом звернення стягнення на предмет застави, тому відсутні правові підстави для повторного стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають цим вимогам.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 грудня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно умов якого останньому було надано кредит в розмірі 142 000,00 грн зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 18 грудня 2012 року.

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що виконання зобов'язань ОСОБА_6 забезпечується договором застави легкового автомобіля марки «Субару форестер», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Бумеранг», заставною вартістю 155 000,00 гн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2011 року було задоволено позов ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2007 року в розмірі 133 459,11 грн шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Субару форестер», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Бумеранг», шляхом продажу на публічних торгах з початковою ціною предмета застави 155 000,00 грн.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з боржника суди посилались на те, що є судове рішення про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.

В той же час судом не було враховано, що згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 589 ЦК України передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1-2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не з'ясував фактичні обставини справи, а саме, не встановив чи було виконано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2007 року шляхом звернення стягнення на предмет застави, у зв'язку з чим прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з боржника.

Крім того, покладаючи в основу рішення висновок про подвійне стягнення, суд апеляційної інстанції не врахував, що за змістом ст. 589 ЦК України звернення стягнення на предмет застави повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України не виконав, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув, не перевірив доводів апеляційної скарги, не зазначив конкретних обставин та фактів, що спростовують такі доводи.

За таких обставин, ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в інтересах якого діє Овчарук Артем Степанович задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук