АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою голови Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Шкуро М., до якої приєдналось Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація, про виселення без надання іншого житлового приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача в якому просив виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.01.2011 року №20 «Про закріплення на праві господарського відання за КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві ради майна, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації» будинок АДРЕСА_1, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Києва, перебуває на балансі КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду». Згідно довідки форми №3, у квартирі АДРЕСА_1 з 07.10.1993 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 Однак, при прийнятті вказаного будинку на баланс підприємства жодних документів, які надають право ОСОБА_2 на зайняття спірної квартири передано не було. У зв'язку з чим ВСП «Залізничний» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» відповідачу було вручено попередження від 02.10.2013 року щодо необхідності надання документів на зайняття квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції голова Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Шкуро М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з наступних підстав.

Справа № 760/11219/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1390/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади місті Києва, відноситься до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та переданий на баланс позивачу - Комунальному підприємству «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України єдиною підставою для вселення в квартиру державного та громадського фонду є ордер. Ордер видається на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради депутатів.

Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією ордер на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не видавався.

У п. 72 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затверджених ПостановоюРади Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 зазначено, що при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України - користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Правовстановлюючі документи, що підтверджують право на проживання у вищевказаній квартирі у відповідачки відсутні, ордер відповідачці не видавався, договір найму між житлово-експлуатаційною організацією та ОСОБА_2 не укладався, отже, законні підстави для проживання відповідачки у спірній квартирі - відсутні.

Суд першої інстанції не встановив правомірності проживання ОСОБА_2 пославшись на рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014, згідно якого рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12.05.2014 у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України про визнання права користування житловим приміщенням скасовано та ухвалено нове, яким визнано за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням.

Суд першої інстанції не врахував, що зазначена справа перебуває на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 12.11.2014 відкрито касаційне провадження і остаточне рішення не прийнято.

Також судом першої інстанції залишено поза увагою важливі докази, які підтверджують безпідставність та необґрунтованість винесеного судом рішення.

Судом не встановлено, на яких підставах ОСОБА_2 вселилась в спірне приміщення, ким вона була поселена. В рішенні суду від 02.12.2014 суд посилається на п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», що визначальним моментом набуття права на житло є не прописка, а факт проживання.

Однак, всупереч цьому, судом зазначено, що факт прописки (реєстрації) ОСОБА_2 в спірній квартирі, яка була проведена у відповідності до чинного законодавства, свідчить про наявність права користування спірною житловою площею.

В порушення вимог норм матеріального права суд при ухваленні рішення належним чином не перевірив доводів позивача та заперечення відповідача.

22 січня 2015 року до апеляційної скарги приєдналася КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації яке приєдналося до апеляційної скарги, скаргу підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представники проти задоволення скарги заперечувати, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.01.2011 року №20 «Про закріплення на праві господарського відання за КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві ради майна, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації» будинок АДРЕСА_1, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Києва, перебуває на балансі КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду».

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 з 07.10.1993 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014 року позов ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право користування жилою площею в ізольованій квартирі АДРЕСА_1.

Посилання апелянта на те, що на рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014 року подана касаційна скарга на даний час не заслуговують на увагу.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014 р. набрало законної сили, а обставини які встановлені рішенням суду відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу голови Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації Шкуро М, до якої приєдналось Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді