Справа № 184/2151/15-ц
Номер провадження 2/184/769/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління імміграційної Служби України в Дніпропетровській області про втрату права користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2015 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним та просить суд визнати ОСОБА_2, 07.07.1989 року таким що втратив право користування житлом, а саме квартирою, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Г.Правди, 23/86.

Позов мотивований тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою вул. Г.Правди, 23/86, м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області.

05 січня 2006 року відповідач за згодою позивача був зареєстрований у квартирі позивача, яка розташована за вищевказаною адресою, але відповідач жодного дня не проживав у даній квартирі. На теперішній час відповідач фактично мешкає по різним адресам та по незрозумілим позивачу причинам не бажає зніматися з реєстрації.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 січня 2006 року відповідач за згодою позивача був зареєстрований у квартирі позивача, яка розташована за вищевказаною адресою, але відповідач жодного дня не проживав у даній квартирі. На теперішній час відповідач фактично мешкає по іншій адресі.

Факт того, що відповідач значиться лише зареєстрованим в квартирі відповідача, але не проживає з моменту реєстрації, підтверджений актом від 04.10.2015 року.

Крім того факт того, що відповідач не проживав в зазначеній квартирі підтверджується довідкою Нікопольського МВ УДСО при ГУМВС України в Дніпропетровській області №236 від 5 жовтня 2015 року про те, що договір на охорону квартири по адресу АДРЕСА_1 , № 92 від 01.01.2002 року укладений на ОСОБА_1 та зазначено, що ОСОБА_2 відсутній у списках відкривающих-закривающих і ключів у нього немає с момента укладення договору № 92 від 01.01.2002 року на охорону квартири по адресу м.Орджонікідзе, вул.Г.Правди 23кв.86..

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97р. відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно договору купівлі - продажу від 04.04.1998 року, технічного паспорту на квартиру та реєстраційного посвідчення Нікопольського МБТІ від 09.04.1998 року квартира по вул. Г.Правди, 23/86, м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області належить позивачу на праві приватної власності, а відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично не проживає там з моменту реєстрації.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що відповідач не проживає в зазначеному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню.

При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним уповноваженим органом з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 319 ЦК України,ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління імміграційної Служби України в Дніпропетровській області про втрату права користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 86 будинку № 23 по вул. Г.Правди в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4