Категорія 6Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: МКП "Архітектурно-будвельний сервіс", про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення гаража, -

встановила:

16 липня 2014 року Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: МКП «Архітектурно - будівельний сервіс», про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан за рахунок відповідача шляхом знесення тимчасової металевої конструкції (гаража), який позначений на схемі під НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення визначеного законом порядку самовільно займає земельну ділянку, що відноситься до земель територіальної громади міста Вінниці, тобто використовує земельну ділянку без відповідного рішення уповноваженого органу про передачу земельної ділянки у власність або користування, вимоги МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан не виконує, що стало підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан за власний рахунок шляхом знесення самочинно встановленого металевого гаража, що позначений на план-схемі під № 38.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначала, що судом не з'ясовано, хто є власником земельної ділянки, а також, що позивачем не надано доказів порушення відповідачем земельного законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з підстав, зазначених в ній, просили суд її задовольнити.

Представник позивача -Вінницької міської ради та третьої особи - МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» - Ямпільський Ю.В. проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю; у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно із ч.ч. 1,2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

У будь-якому випадку підставою для передачі громадянам та юридичним особам, зокрема, земельних ділянок державної або комунальної власності є рішення уповноваженого органу.

За змістом частин першої і другої статті 125, статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно з ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства , зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо

такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

По справі встановлено, що відповідно до рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004 року № 721 «Про землеустрій м. Вінниці», землі, що знаходяться в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Вінниці, за винятком земель, що перебувають під об'єктами загальнодержавної власності України, а також переданих і наданих у приватну власність, вважаються землями комунальної власності, якими розпоряджається територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради (а.с.17).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.12.2009 року № 2933 «Про впорядкування тимчасово встановлених конструкцій для господарських потреб (гаражів), визнання конструкцій для господарських потреб (гаражів) безхазяйними», конструкція для господарських потреб (гараж), розташована біля будинку АДРЕСА_1 та позначена № Ж-15-38 (07.10.2009 року), була взята на облік як така, що не має власника або власник якої невідомий (а.с. 5,6)

Згідно план-схеми, виготовленої МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» конструкція для господарських потреб (гараж), розташована біля будинку АДРЕСА_1 та позначена № Ж-15-38 під НОМЕР_1 (а.с. 20).

Рішенням Вінницької міської ради від 15 березня 2012 року за №543 затверджено порядок демонтажу тимчасово встановлених конструкцій для господарських потреб (гаражів), які взяті на облік як безхазяйні та уповноважено міське комунальне підприємство «Архітектурно-будівельний сервіс» на виконання даного порядку (а.с. 7-10).

Відповідно до п.1.2 вказаного порядку тимчасова конструкція для господарських потреб (гараж) - невелика одноповерхова споруда, виконана з полегшених конструкцій, яка встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів.

Тобто, металеві гаражі не є нерухомістю, не мають капітального фундаменту і є тимчасовими спорудами.

28 травня 2014 року представниками МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» були вжиті заходи для демонтажу гаража біля будинку АДРЕСА_1, проте демонтаж не було здійснено через те, що сином відповідача ОСОБА_4 вчинялися перешкоди.

11 червня 2014 року на адресу Вінницької міської ради надійшла заява від ОСОБА_2, у якій зазначено, що він є власником металевої конструкції для господарських потреб (гаража), що розміщена біля будинку АДРЕСА_1, яку він придбав у 2006 році у гр. ОСОБА_6 (а.с. 11-13). У 2007 році він мав намір укласти договір на використання тимчасової конструкції (гаража) з МКП «Архітектурно-будівельний сервіс», однак не погодився з встановленою платою за договором (а.с. 11-12), а тому на даний час гараж не зареєстрований.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно договору купівлі-продажу від 01 грудня 2006 року, укладеного в простій письмовій формі, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 металевий гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за 6500 грн. Право на користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт, у продавця оформлене згідно договору №549 від 05 травня 2005 року з МКП «Архітектурно-будівельний сервіс».

Таким чином, ОСОБА_2 є власником тимчасової металевої конструкції (гаража), яка розташована по АДРЕСА_1 і позначена на план-схемі під НОМЕР_1.

Відповідно до п. 2.3.6. Типового договору №549 від 05 травня 2005 року про використання встановлених тимчасових конструкцій для господарських потреб (гаражів)., укладеного між ОСОБА_6 та МКП «Архітектурно-будівельний сервіс», користувач зобов'язується не допускати передачу конструкції в користування іншим особам, без переоформлення договору. Дію договору встановлено з січня 2005 року по грудень 2005 року (п. 5.1), та продовжено до 31 грудня 2006 року.

Як вбачається з довідки ЖЕК №15 від 18 квітня 2008 року №380 виданої ОСОБА_2, гараж, який належить йому , встановлений без відповідного дозволу за адресою АДРЕСА_1 НОМЕР_1.

19 червня 2014 року за вих. № 145/05-5 МКП «Архітектурно - будівельний сервіс» було направлено ОСОБА_2 письмове попередження з вимогою добровільно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу вказаної металевої конструкції (гараж) у добровільному порядку, яку ОСОБА_2 отримав 21 червня 2014 року (а.с.14-15).

При перевірці представниками МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» 03 липня 2014 року було виявлено, що металеву конструкцію (гараж) ОСОБА_2 не знесено (а.с. 16).

Так, як вбачається з комісійного Акту міського комунального підприємства «Архітектурно-будівельний сервіс» від 03.07.2014 року ОСОБА_2 самовільно зайнято земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, на якій розміщено тимчасову металеву конструкцію (гараж).

Як вбачається з Інформації Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради від 27.06.2014 року № 05-00-010-26184 в департаменті відсутня інформація щодо оформлення відповідно до вимог чинного законодавства права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (а.с. 18), тобто спірна земельна ділянка відноситься до земель територіальної громади міста Вінниці. (а.с.18).

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_2 не доведено жодними доказами, що земельна ділянка біля будинку АДРЕСА_1, на якій розміщена тимчасова металева споруда (гараж) була надана у користування відповідача у встановленому законом порядку, тобто відповідач самовільно зайняв спірну земельну ділянку і використовує її без відповідних дозволів. Вимоги щодо добровільного повернення земельної ділянки в придатний для використання стан не виконує.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача підлягає захисту у встановленому ст. 212 ЗК України порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено хто є власником спірної земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими.

Також не приймаються колегією суддів до уваги доводи представника відповідача, про те , що позивачем не доведено факт самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_2, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Як вже було встановлено, особи, які самовільно зайняли земельні ділянки, несуть цивільно-правову та адміністративну відповідальність.

Цивільно-правова відповідальність особи встановлена ст. 212 ЗК України.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення ОСОБА_2 земельного законодавства, на підставі чого останній повинен нести цивільно-правову відповідальність.

Притягнення чи не притягнення особи до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки не звільняє цю особу від цивільно-правової відповідальності за таке правопорушення.

Також судом правильно вирішено питання про відмову у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі з підстав, що спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень , згідно зі ст. 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, зокрема, позови про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: