Справа №359/8977/15-ц
Провадження №2/359/2601/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу,

встановив:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 28 січня 1998 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 28 січня 1998 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений актовий запис №22. Ця обставина підтверджується копією свідо-цтва про укладення шлюбу серії 1-БК №289760 від 28 січня 1998 року (а.с.4).

7 листопада 1996 року у них народився син ОСОБА_3, а 16 червня 1998 року дочка ОСОБА_4 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії І-БК №115093 від 13 вересня 2000 року (а.с.5) та серії ІІ-БК №255048 від 15 вересня 1998 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_5 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №83814684 від 23 вересня 2015 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 28 січня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дарницького району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлю-бу був зроблений актовий запис №22, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Володимирів-ни витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6