Справа 482/1879/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2015 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді - Демінської О.І, при секретарі - Пазюк І.О., за участю представника позивача - Нікітіної С.І., відповідача - ОСОБА_2, прокурора - Хмельова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Новоодеської РДА до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Миколаївський обласний будинок дитини про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

05.11.2014 року Новоодеська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулася до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини до ОСОБА_3, ОСОБА_4

На обґрунтування позову зазначено, що малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком та матірю якої є відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, внаслідок систематичного ухилення останніх від виконання своїх батьківських обов'язків позбавлена батьківського піклування та догляду. Посилаючись на те, що відповідачі, за заявою яких малолітню ОСОБА_2 було влаштовано до Миколаївського обласного будинку, за весь час перебування її у цьому закладі долею дитини не цікавляться та не відвідують, просять позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до ОСОБА_2 та стягнути аліменти на утримання дитини з кожного по 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідачів на користь Миколаївського обласного будинку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав у ньому викладених.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково. Не заперечуючи проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав по відношенні до ОСОБА_2, заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання вказаної дитини, вказавши на те, що не є її біологічним батьком. Відомості щодо нього, як батька дитини, внесені за його заявою з метою підтримання постійних стосунків з відповідачкою ОСОБА_3, з якою він у зареєстрованому шлюбі не перебував. Також вказав, що оскільки відповідач ОСОБА_3, незважаючи на те, що він, не будучи біологічним батьком ОСОБА_2, згодився на реєстрацію його як батька цієї дитини, стосунків з ним не підтримує та виїхала у невідомому напрямку, він не бажає виховувати та утримувати ОСОБА_2, біологічним батьком якої він не є.

Відповідач ОСОБА_3, будучи неодноразово повідомленою про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явилася.

Представник третьої особи - Миколаївського обласного будинку дитини в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності з проханням про задоволення позову.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, вважав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, матеріали справи, з'ясувавши думку прокурора, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1, виданого ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області 16.04.2014 р.).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №5 від 21.11.2014 р. відомості про батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведено відповідно до ст. 126 СК України.

Відповідно розпорядженню Новоодеської РДА Миколаївської області №107-р від 23.04.2014 р. з урахуванням спільної заяви матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, направлено до державного дитячого закладу (Миколаївський будинок дитини) строком на 6 місяців на повне державне утримання.

Відповідач ОСОБА_3 є також матір'ю інших малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтва про народження НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4), які проживають разом із бабусею та дідусем ОСОБА_10 та ОСОБА_8, перебувають на їх утриманні та вихованні, а також під супроводом Арбузинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у зв'язку із ухиленням від виконанняя батьківських обов'язків ОСОБА_3

За час проживання на території Арбузинської селищної ради Арбузиньського району Миколаївської області ОСОБА_3 охарактеризована негативно, як особа, що піклується про своїх малолітніх дітей, бродяжить.

Згідно листу Миколаївського обласного будинку дитини від 10.10.2014 р. за весь час перебування малолітньої ОСОБА_2 В закладі, її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 жодного разу її не відвідали, долею дитини не цікавилися, не телефонували.

Згідно поясненням відповідача ОСОБА_4, він є не працевлаштованим, утриманців немає, піклуватися про малолітню ОСОБА_2 не бажає.

Орган опіки та піклування Новоодеської райдержадміністрації у обгрунтованому письмовому висновку № 683/15-34/02 від 15.11.2014 р. вважає доцільним позбавити відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо їх малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на необхідність захисту дитини і невиконання відповідачами обов'язків по належному її утриманню та вихованню.

Статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема вони зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Ст. 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, зокрема, якщо вона чи він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. (з наступними змінами) роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У принципі 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, повинна зростати в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Оцінивши досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню власної малолітньої дитини, оскільки на протязі тривалого часу не цікавляться її життям, не займаються її вихованням, не піклуються про стан її здоров'я, не надають матеріальної допомоги на її утримання, залишили власну малолітню дитину без батьківського догляду та піклування на піклування держави з 23.04.2014 р.

Враховуючи наведене, суд вважає поведінку відповідачів ухиленням від виконання батьківських обов'язків та підставою для позбавлення батьківських прав щодо їх малолітньої дитини, відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.164 СК України.

Доводи відповідача ОСОБА_4 щодо того, що він не біологічним батьком дитини, а відтак і не зобов'язаний до її утримання та виховання, суд вважає безпідставними, оскільки з пояснень самого відповідача та з матеріалів справи встановлено, що на момент реєстрації актового запису про народження дитини ОСОБА_2 йому було відомо про те, що він не є її біологічним батьком, але така реєстрація була проведене на підставі його заяви як батька дитини ОСОБА_2 та заяви відповідача ОСОБА_3, що відповідно положенням ч.5 ст. 136 СК України позбавляє його права оспорювати своє батьківство.

.

Згідно положенням ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а тому позовні вимоги органу опіки та піклування про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідачів підлягають задоволенню, проте частково.

Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є працездатною особою, інших утриманців не має, а відповідач ОСОБА_3 є матір'ю ще трьох малолітніх дітей, у зв'язку із чим вважає занеобхідне стянути з ОСОБА_3, на користь органу опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації на утримання ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття, та з ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав щодо їх малолітньої дитини - доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Нова Одеса Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь органу опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь органу опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору, тобто з кожного по 121 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Рішення не набрало законної сили

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. ДЕМІНСЬКА