Ухвала

Іменем України

29 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Голосіївська районна у м. Києві державна адімністрація, про надання дозволу на оформлення віз та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з ОСОБА_3 мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона має можливість виїжджати за кордон, зокрема до Федеративної Республіки Німеччини, Турецької Республіки та Об'єднаних Арабських Еміратів з метою відпочинку, оздоровлення сина та розвитку його здібностей, проте відповідач чинить їм необґрунтовані перешкоди у виїзді за кордон. Ураховуючи викладене, позивачка просила надати дозвіл на отримання віз зазначених вище країн неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_3

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Надано дозвіл ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за межі України до Федеративної Республіки Німеччини, Турецької Республіки та Об'єднаних Арабських Еміратів та оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3 - у супроводі матері, ОСОБА_2, терміном на три роки з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання. Надано дозвіл на отримання віз Федеративної Республіки Німеччини та Об'єднаних Арабських Еміратів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - ОСОБА_3 Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суди правильно застосували норми Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правила оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, і на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до обґрунтованого висновку про те, що в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наявні підстави та умови для надання позивачці, матері дитини, дозволу на тимчасовий виїзд та оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон у конкретно визначені країни, з визначеною метою, без згоди та супроводу батька дитини, відповідача у справі, котрий з 2012 року чинить перешкоди у такому виїзді.

При цьому суд зобов'язав позивачку повернути дитину в Україну по завершенню визначеного судом тимчасового терміну перебування за кордоном.

Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів та фактичних обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова