Справа №: 400/1461/13-ц
Провадження № 2/400/2/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Верес , із третьою особою - відділом Держземагентства у Петрівському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем

09.12. 2004 року було укладено договір оренди землі(земельної ділянки площею 5,17 га, яка належить позивачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №031038, виданого 15.04.2002 року) строком на 5 років - з 20.09.2005 року до 19 вересня 2010 року. Після його закінчення зазначений договір позивачем не продовжувався та не поновлювався, а наприкінці серпня 2013 року позивач отримав примірник договору оренди землі від 12.01.2012 року, відповідно до умов якого він нібито передав в оренду ТОВ Верес належну йому земельну ділянку строком на 10 років, договір зареєстрований відділом Держкомзему у Петрівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.11.2012 року за №002053, але печатка відсутня, а також позивач отримав акт прийому-передачі земельної ділянки від 12.01.2012 року та акт про визначення меж земельної ділянки без зазначення дати. Однак, позивач вказує на те, що не укладав ніякого договору з відповідачем та не підписував вищевказані документи, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Суд заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового слідства встановлено, що між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю Верес 09.12. 2004 року був укладений договір оренди землі (земельної ділянки площею 5,17 га, яка належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №031038, виданого 15.04.2002 року) строком на 5 років - з 20.09.2005 року до 19 вересня 2010 року. Після його закінчення зазначений договір позивачем не продовжувався та не поновлювався, а наприкінці серпня 2013 року позивач отримав примірник договору оренди землі від 12.01.2012 року, відповідно до умов якого він нібито передав в оренду ТОВ Верес належну йому земельну ділянку строком на 10 років, договір зареєстрований відділом Держкомзему у Петрівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.11.2012 року за №002053, але печатка відсутня, а також позивач отримав акт прийому-передачі земельної ділянки від 12.01.2012 року та акт про визначення меж земельної ділянки без зазначення дати. Однак, позивач вказує на те, що не укладав ніякого договору з відповідачем та не підписував вищевказані документи.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

На підставі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти

правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч.1 ст. 236 ЦК України,нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до висновку додаткової судової почеркознавчої експертизи №2177-15 від 14.09.2015 року, підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору оренди землі від 12.01.2012 року , що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Верес», який зареєстрований 09.11.2012 року відділом Держкомзему у Петрівському районі за № 02053, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця даного підпису збиваючих факторів природного або штучного характеру, відсутні. Вирішити питання про виконавця підпису від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» акту прийому-передачі до договору оренди землі від 12.01.2012 самим ОСОБА_1 або іншою особою, не надається за можливе. В даному підписі виявлені діагностичні ознаки, що свідчать про переважний вплив на виконавця даного підпису якихось збиваючих факторів природного характеру, до яких, зокрема, відноситься обмеження зорового контролю, незручна поза тощо. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Землевласник» акту про визначення меж земельної ділянки (паю) № 506 ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новостородубської сільської ради (без дати), виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можутьгрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вважає, що позивач довів те, що він не підписував договір оренди земельної ділянки з відповідачем і останній безпідставно та самовільно використовував його земельну ділянку.

Згідно ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору позивачеві стягуються пропорційно задоволеного позову, тому з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок та витрати пов'язані з проведенням судових експертиз в сумі 6 409 гривень 06 копійок.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 203, 207, 208, 215,216, 236, 638 ЦК України, ст.ст. 58, 60, 61, 79, 88 ЦПК України та Законом України «Про оренду землі».

Керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним з моменту вчинення договір оренди землі від 12.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю Верес, який зареєстрований 09.11.2012 року відділом Держкомзему у Петрівському районі за № 02053, акті прийому - передачі до договору оренди землі від 12.01.2012 року та акт про визначення меж земельної ділянки №506 ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новостородубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області ( без дати).

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю Верес повернути ОСОБА_1, в натурі, самовільно зайняту земельну ділянку площею 5,17 гектарів розташовану на території Новостородубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №031038, виданого 15.04.2002 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Верес на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок сплаченого судового збору та витрати за проведення експертиз в сумі 6 409 (шість тисяч чотириста девять) гривень 06 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю. Шаєнко