Справа № 346/1741/14-ц
Провадження № 4-с/346/31/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді: Обідняка В.Д.

секретаря: Вербіщук О.Д.

скаржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про оскарження дій державного виконавця Труша А.А.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1І звернувся до суду з даною скаргою, яку підтримав в судовому засіданні та пояснив, що на підставі виконавчого листа по справі № 346/1741/14-ц від 22.07.2014 року виданого Коломийськимй міськрайонним судом, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження, однак стягнення з боржника не проводилось. 07.07.2015 року скаржником було подано заяву про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, а також скаргу на дії державного виконавця.

З Єдиного Державного Реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо, що 25 серпня 2015 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з відсутність у боржника майна на яке можу бути звернено стягнення, однак в порушення вимог чинного законодавства копію постанови йому не було надіслано.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки боржник є керівником ТзОВ "Фірма ТВК", про що зазначав в своєму запереченні від 16.04.2014 року, він офіційно працює, отримує заробітню плату, а тому підстав для закінчення виконавчого провадження не було. Просить суд визнати незкаконною та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, а виконавчий лист повернути для подальшого виконання.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної служби Львівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав в суд заперечення, в яких вважає подану скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міськрайонного управління юстиції перебувало на виконанні виконавче провадження № 46556481 з примусового виконання виконавчого листа № 346/1741/14-ц виданого Коломийським міськрайонним судом 03.02.2015 року стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1200, 00 грн.

Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження та здійснювались виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, а саме було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, неодноразово здійснено вихід за адреслю зазначеною у виконавчому документі.

Твердження скаржника про порушення вимог законодавства про не надіслання копії постанов та про офіційне працевлаштування боржника не відповідають дійсності, оскільки факт надсилання постанов у встановленому законом порядку підтверджується журналом вихідної рекомендованої кориспонденції та згідно відповідей з ДПІ та ПФУ платник податків з зазначеним податковим номерорм на обліку в органах ДПС не перебуває. Просить суд в задоволенні скарги відмовити,а справу розглянути у відсутності представника Шевченківського ДВС.

Дослідивши матеріали справи та давши доказам в їх сукупності оцінку, суд вбачає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України та є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.ст. 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати всіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, при цьому не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Однією з гарантій прав та свобод фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження є можливість оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області був виданий виконавчий лист на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду по справі № 346/1741/14-ц від 22.07.2014 року про стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1200, 00 грн. Даний виконавчий документ поданий до державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та відкрито виконавче провадження № 46556481.

25 серпня 2015 року державний виконавець без достатніх на думку суду підстав виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, зазначивши, що провести стягнення з доходів боржника неможливо у зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке можу бути звернено стягнення і вжиті заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними, провести стягнення з доходів боржника неможливо, оскільки згідно відповіді ДПСУ відомості щодо джерел отримання відсутні.

Однак, державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення, та передчасно і не вповному обсязі вчинено виконавчі дії, а саме: не викликано ОСОБА_3 з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі його неявки без поважних причин не винесено постанову про його привід через органи внутрішніх справ, не відібрано пояснення від ОСОБА_3, не було звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3, та не вжито всіх інших передбачених законом заходів для виконання рішення суду, а тому суд приходить висновків, що постанову слід скасувати, а виконавчий лист повернути для подальшого виконання.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених ст.47 даного Закону надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Представник Шевченківського відділу ДВС не надав суду документів, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 постанови про повернення виконавчого документа, а навпаки встановлено, що ОСОБА_1 25 серпня 2015 року отримав інформацію з Єдиного Державного Реєстру виконавчих проваджень про повернення виконавчого документа стягувачеві і у встановлений законом строк 28 серпня 2015 року подав скаргу до Коломийського міськрайонного суду на дії державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем надано два акти від 14 та 21 травня 2015 року, які є не читабельними та не зрозумілими, що саме державний виконавець намагався зробити по виконавчому провадженні.

Отже, суд прийшов до переконання, що державним виконавцем під час виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1200 грн. матеріальної шкоди порушено Закон України "Про виконавче провадження", що потягло за собою порушене право ОСОБА_1

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ст.ст. 11, 52,82 Закону України "Про виконавче провадження" суд,-

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського Відділу Державної виконавчої служби Львівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 29.05.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому листові № 346/1741/14-ц від 03.02.2015 року.

Виконавчий лист № 346/1741/14-ц повернути у відділ Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міськрайонного управління юстиції для подальшого виконання.

Ухвала може бити оскаржена через Коломийський міськрайонний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Обідняк В. Д.