У Х В А Л А

12 листопада 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит», заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит», далі - ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» звернулося до суду з даною скаргою у якій просили визнати дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві - неправомірними; зобов»язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві передати майно - транспортний засіб марки SUBARU TRIBECA, тип кузова легковий універсал-В, № кузова НОМЕР_2, рік випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_1 на реалізацію шляхом продажу на електронних торгах з метою закриття заборгованості боржника перед стягувачем; зобов»язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві надати відповідь на запит банку, щодо фактичного місцезнаходження майна - транспортний засіб марки SUBARU TRIBECA, тип кузова легковий універсал-В, № кузова НОМЕР_2, рік випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_1 з відповідним письмовим підтвердженням та документами щодо такого місцезнаходження.

В обґрунтування скарги заявник вказував, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №31383255 про виконання виконавчого листа №2-6499/2010 виданого 15.02.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 135 746 грн. 29 коп.

28.11.2012 року державним виконавцем описано та арештовано майно боржника: транспортний засіб марки SUBARU TRIBECA, тип кузова легковий універсал-В, № кузова НОМЕР_2, рік випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_1, яке передано на відповідальне зберігання представнику ПП «Юстиція».

12.12.2013 року актом державного виконавця Дякона Н.М. даний транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання ПП «Нива В.Ш.». А згодом, постановою державного виконавця Дякона Н.М. від 16.06.2014 року даний транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_5 При цьому, будь-які постанови про зміну відповідальної особи за збереження транспортного засобу на адресу банку не надходили.

Станом на час звернення до суду зі скаргою даних про стан виконавчого провадження на адресу банку не надходило, арештований автомобіль не виставлено на продаж, відомості про відповідального зберігача автомобіля, а також місце знаходження транспортного засобу відсутні.

На чисельні запити банку відповіді від ДВС не отримано. Арештоване майно на реалізацію не виставлено. З 2014 року інформація про стан виконання рішення суду у реєстрі виконавчих проваджень відсутня.

У зв»язку із цим, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» просив про задоволення скарги.

Представник ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» підтримав скаргу в судовому засіданні та просив про її задоволення.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, неодноразово повідомлялись про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали у справі, суд встановив наступне.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №31383255 про виконання виконавчого листа №2-6499/2010 виданого 15.02.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 135 746 грн. 29 коп.

В судовому засіданні з»ясовано, що 28.11.2012 року державним виконавцем описано та арештовано майно боржника: транспортний засіб марки SUBARU TRIBECA, тип кузова легковий універсал-В, № кузова НОМЕР_2, рік випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_1, яке передано на відповідальне зберігання представнику ПП «Юстиція».

12.12.2013 року актом державного виконавця Дякона Н.М. даний транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання ПП «Нива В.Ш.».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

П. 1 ч. 1 ст. 32 цього Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належить боржникові від інших осіб.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Ст. 6 цього Закону зобов»язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно даних реєстру виконавчих проваджень з 2014 року жодних дій, щодо виконання рішення суду державним виконавцем не проведено.

Більше того, постановою державного виконавця Дякона Н.М. від 16.06.2014 року даний транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_5

З матеріалів скарги вбачається, що ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» неодноразово звертався до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із запитами щодо стану виконавчого провадження та питанням щодо причин і мотивів передачі державним виконавцем арештованого транспортного засобу невідомій фізичній особі.

При цьому, будь-яка інформація про реалізацію даного транспортного засобу, його місце знаходження та стан на сьогоднішній день відсутня.

Таким чином, з матеріалів справи та пояснень скаржника вбачаються, системні порушення державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві норм Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи зазначене, порядок відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій чітко визначені і регламентовані Законом України "Про виконавче провадження" та виключають можливість безпідставного втручання у їх проведення.

Таким чином, вимоги скаржника про зобов»язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві вчинити конкретні дії, а саме: передати майно на реалізацію шляхом продажу на електронних торгах з метою закриття заборгованості боржника перед стягувачем та зобов»язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві надати відповіді на запити банку, з відповідними письмовими підтвердженням та документами на думку суду не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 58-60, 208-209, 213-215, 386-387 ЦПК України, ст.ст. 1, 6, 11, 20, 32, 50, 62, 75 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит», заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №31383255 за виконавчим листом №2-6499/2010 виданого 15.02.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 135 746 грн. 29 коп.

Зобов'язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві вжити заходів у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання виконавчого листа №2-6499/2010 виданого 15.02.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 135 746 грн. 29 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шевчук