Справа № 636 / 3216 / 14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у

складі: головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду доОСОБА_2 з позовом про визнання за ним право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на ? частку гаража НОМЕР_1 в кооперативі «Самара», який розташований с. Ківшарівка, другий мікрорайон, Куп'янського району Харківської області.

Він вказав, що 05.11.1983 року він з ОСОБА_2 зареєстрував шлюб. З 2009 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 фактично не мешкають разом.

18.08.2011 року згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області по справі №2-367/11/2023 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За період шлюбу з відповідачкою - ОСОБА_2 в 2005 році вони придбали будинок за адресою: АДРЕСА_1, в якому він мешкає по сьогоднішній день. Вся документація на купівлю будинку оформлялась на ім'я колишньої дружини, ОСОБА_2.

Також він вказав, що Договір купівлі-продажу на будинок, технічний паспорт, виданий Чугуївським міським МБТІ знаходяться у відповідачки.

В 1991 році вони придбали недобудований гараж НОМЕР_1 в кооперативі «Самара», який значиться за відповідачкою та який розташований в с. Ківшарівка, другий мікрорайон, Куп'янського району Харківської області. В цьому ж році вони гараж добудували.

ОСОБА_2 не визнала позовні вимоги і подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пасіки, придбаної у 1985-1986 роках, що складається з 26 вуликів та 26 бджолосімей про визнання за ОСОБА_2, право власності на ? частину пасіки, що становить 13 вуликів та 13 бджолосімей та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50000 грн. доходу від реалізації продукції пасіки в період з 2009 року по 2014 рік.

ОСОБА_1, зустрічний позов не визнав. Посилався при цьому на необґрунтованість його, невідповідність фактичним обставинам справи та на те що пасіку, він отримав від свого батька, а за рахунок розпліднення сімей бджіл вуликів стало більше займався всі роки сам пасікою, ОСОБА_2 до неї ніякого відношення не мала, не цікавилася нею, лише користувалася як член сім'ї доходами від неї, жодної роботи по її обслуговуванню не виконувала, а з 2009 року взагалі між ними були припинені усі відношення, як чоловіка та дружини. Тому для нього взагалі не зрозуміло звідки відповідачка могла узяти суму прибутку від реалізації продукції пасіки в період з 2009 року по 2014 рік у 50000,00 грн.

Ніяких претензій до 30.09.2014 року ОСОБА_2 стосовно пасіки до нього не пред'являла та не цікавилася нею.

Також він просив застосувати до зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до нього про розподіл майна надбаного підчас шлюбу та визнання право власності та стягнення грошових коштів в сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн., доходу від реалізації продукції пасіки в період з 2009 року по 2014 рік. положення ст. 267 ЦК України щодо спливу позовної давності і відмовити в його задоволені на цій підставі, що з дня розірвання шлюбу пройшло більше трьох років (з дня припинення шлюбних відносин пройшло майже 5 років)

ОСОБА_1, в судовому засіданні яке відбулося 10.11.2014 року, зменшив позовні вимоги і просив визнати за ним право ним право власності лише на ? частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що 05.11.1983 року позивач з ОСОБА_2 зареєструвал шлюб. З 2009 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 фактично не мешкають разом, що не заперечувалось відповідачем по основному позову.

18.08.2011 року згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області по справі №2-367/11/2023 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За період шлюбу з відповідачкою - ОСОБА_2 в 2005 році вони придбали будинок за адресою: АДРЕСА_1, згідно договору купівлі - продажу від 16 грудня 2005 року, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-2707. В цьому будинку він мешкає по сьогоднішній день. Вся документація на купівлю будинку оформлялась на ім'я колишньої дружини, ОСОБА_2. Згідно тексту договору продаж будинку відбувся за 20 400,00 грн., гроші були передані продавцю ще до підписання договору купівлі продажу. В засіданні встановлено, що продаж будинку було вчинено за 40 000,00 грн.

В 1991 році вони придбали недобудований гараж НОМЕР_1 в кооперативі «Самара», який значиться за відповідачкою та який розташований с. Ківшарівка, другий мікрорайон, Куп'янського району Харківської. В цьому ж році вони гараж добудували. На день розгляду справи відповідачка по основному позову переписала гараж на ім'я їх доньки. Позивач по основному позову дізнавшись про цей факт зменшив обсяг позовних вимог, подавши уточнену позовну заяву.

Згідно наданих до суду відповідачкою правої документації на спірне майно, було в встановлено, що дійсно вся документація оформлена на ім'я ОСОБА_2, а саме Договір купівлі-продажу житлового будинку від 16.12.2005 року № ВСК № 0655729, який був посвідчений нотаріусом Чугуївської Державної нотаріальної контори Харківської області реєстраційний № 1-2707. Право власності зареєстроване в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації і ця угода вчинена в період шлюбу позивача і відповідачки.

Показання свідків з боку відповідача містять суттєві протиріччя, до того ж ніхто з них не був присутній при укладанні договору купівлі - продажу спірного будинку. Так свідок ОСОБА_4 пояснила, що сім'ю ОСОБА_1 знає давно. Відповідачка вчителька її дитини. Часто бувала у них дома. Позивач не давав грошей своїй дружині. У ОСОБА_2 були зажиточні батьки, які їй допомагали продуктами і подарували їх доньці після купівлі хати 20000,00 грн., але при розрахунках присутня вона не була. Вважає, що хата куплена за рахунок батьків ОСОБА_2. Всі викладені нею факти відомі зі слів ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5, син від першого шлюбу ОСОБА_2, пояснив, що мати його матері давала на хату гроші і хата купувалася його сестрі ОСОБА_3. Але це йому відомо з розмов у сімі'ї, при розрахунках за будинок та укладанні договору купівлі - продажу він присутній не був. Коли була куплена пасіка йому не відомо.

Свідок, ОСОБА_3, донька сторін по справі, пояснила, що вона працювала сама, хоча вчилася, бабуся подарувала їй гроші на хату 15 000,00 грн. Батько торгував медом та молочними продуктами, останні їхній сім'ї давала бабуся, але вони всі допомагали їй доглядати за господарством. Позивач по зустрічному позову на запитання судді під час показань даного свідка пояснила, що спірний будинок не оформили на ім'я доньки, тому що не розуміли, що так можна зробити. Над цим вони не задумувались, бо вони на той час були єдиною сім'єю і розуміли, що це придбане майно є сумісним, як і їх сумісна квартира.

Свідок ОСОБА_6, сестра позивача по основному позову, яка мешкає: АДРЕСА_2, пояснила, що батьки ОСОБА_1 все життя тримали пасіку і продавали мед і подарували пасіку її брату і необхідний до неї інвентарь (медогонка, рамки, 10 вуликів, бідони). Вона особисто продавала мед ОСОБА_1, в неї навіть були постійні покупці. ЇЇ брат і ОСОБА_2 проживали у шлюбі, але гроші на хату збирали окремо. Хату вони купили за 40000,00 грн. і з них 20000,00 грн. зібрав її брат. Будинок потребував ремонту і вони його зробили. На момент купівлі будинку в 2005 році вони жили у трьохкімнатній квартирі. Крім того вона пояснила, що зі слів її покійного чоловіка, який допомагав ОСОБА_1 перевозити пасіку і інвентарь вона знає, що пасіка дісталась ОСОБА_1 від батька.

Всі свідки підтвердили, що в період купівлі - продажу спірного житлового будинку позивач по основному позову мешкав разом з відповідачкою.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Щодо позовних вимог по зустрічному позову слід зазначити наступне.

Згідно п. 4. ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Позивачем по зустрічному позову не надано доказів поважності пропуску терміну позовної давності та не заявлено клопотань про його поновлення. В ході судового слідства свідки підтвердили, що пасіка була отримана ОСОБА_1 від батька, а потім збільшена за рахунок розпліднення сімей бджіл.

На підставі наведеного, суд вважає що позовні вимоги позивача по основному позову підлягають повному задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового слідства, а в задоволені зустрічного позову необхідно відмовити, так як обставини викладені в ньому не знайшли своє підтвердження під час судового слідства, а також відповідач по зустрічному позову наполягає на застосуванні терміну позовної давності до вимог викладених у ньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя -