Справа № 2-о-332/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності на праві власності квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити юридичний факт належності їй на праві власності квартири АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали заяви прихожу до висновку про відмову в її прийнятті з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою.

Заявник звертається до суду з вимогою не встановити факт, що має юридичне значення, а фактично ставить вимогу про визнання з нею права власності на квартиру АДРЕСА_2, у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу на неї.

Однак визнання права власності розуміє під собою спір про право, що повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Виходячи з того, що заявлені вимоги щодо визнання права власності повинні розглядатися в порядку позовного провадження, прихожу до висновку за необхідне відмовити заявнику у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, ст.ст. 234-235, 256, 258 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності на праві власності квартири.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з моменту її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя