Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №316/283/15-ц
Провадження №22ц/778/6151/15 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко І.М.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Гончар М.С.,

суддів: Стрелець Л.Г.

Каракуші К.В.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів на утримання квартири із співвласника, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання квартири із співвласника, який в процесі розгляду справи уточнила.

У позові зазначала, що вона та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/4 частині. ОСОБА_2 з листопада 2011 року по листопад 2014 року несла витрати на утримання вказаної квартири, а саме сплачувала квартирну плату та комунальні послуги у розмірі 1792,25грн.

Посилаючись на те, що відповідач лише двічі оплатив комунальні послуги, просила суд з урахуванням сплачених відповідачем сум, стягнути з відповідача на її користь витрати на утримання квартири у розмірі 1792,25 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 922 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання особисто відповідачем судової повістки 30.10.2015 року, в судове засідання апеляційного суду не з'явився, що у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача витрат на утримання квартири у розмірі 922грн 40 коп, суд виходив з обґрунтованості вимог позивача щодо стягнення квартирної плати та комунальних послуг із співвласника виходячи із розміру належної йому частці у квартирі.

Суд першої інстанції не дотримався норм процесуального права, оскільки задовольняючи позовні вимоги суд посилався на визнання відповідачем уточнених позовних вимог, проте матеріали справи не містять уточненої позовної заяви про стягнення 922грн 40 коп. До того ж судом не наведено обґрунтування стягнення витрат на утримання квартири саме у розмірі 922грн 40 коп.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Згідно до остаточно уточнених позовних вимог позивач ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_4, як співвласника квартири витрати на утримання квартири у розмірі 1792грн 25 коп(а.с.26-27).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/4 частині (а.с.4).

Вартість квартирної плати та наданих житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 за період з листопада 2011 року по листопад 2012 року становить 24279 грн. 87 коп. (а.с.7-11).

Витрати на утримання будинку та прибудинкової території, де розташована квартира та на оплату житлово-комунальних послуг, в тому числі і тих, оплата за які відповідно до діючого в Україні законодавства справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну особу і залежить від кількості зареєстрованих в квартирі осіб, несе ОСОБА_2, яка є відповідальною особою за відкритими на її ім'я особовими рахунками.

Зазначені обставини та розмір понесених позивачем за спірний період витрат підтверджується матеріалами справи, а саме вони дорівнюють 7168 грн 98коп, з яких квартирна плата - 3433грн 34коп, оплата за теплопостачання - 2796 грн 91коп, за газ - 938грн 73коп.

Відповідачем в суді першої інстанції було заявлено про застосування строків позовної давності (а.с. 69). З позовом ОСОБА_2 звернулась у лютому 2015 року (а.с.1). Таким чином, у відповідності до вимог ст.257 ЦК України в межах позовної давності період стягнення необхідно визначити з лютого 2012 року. Витрати позивача сплачені за період з листопада 2011 року по січень 2011 року включно у розмірі 578грн 33коп знаходяться за межами трирічного строку позовної давності.

Отже, витрати по утриманню вказаної квартири за період з лютого 2012 року по листопад 2014 року становлять 6590грн 65 коп (7168,98грн - 578,33грн). Відповідач є власником 1/4 частини квартири, отже його витрати повинні становити 1647грн 66коп. Позивачем визнається, що відповідач частково сплатив витрати у розмірі 400грн.

Враховуючи, що за змістом ст.ст. 322, 360 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», які регулюють спірні правовідносини, власники квартир зобов'язані нести витрати на утримання квартир та будинків, в яких ці квартири знаходяться, та зважаючи, що ОСОБА_4, як споживач цих послуг у випадку тимчасової відсутності - не реалізував своє право на звернення до виконавця послуг із заявою про зменшення розміру плати, що призвело до необхідності вносити плату із розрахунку в тому числі і на відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача в межах позовної давності та з врахуванням часткової сплати, витрат на утримання квартири у розмірі 1247,66грн (1647,66 грн - 400грн).

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у розмірі 511грн 56коп, з яких судовий збір за звернення з позовом до суду першої інстанції 243грн 60коп та до апеляційної інстанції 267грн 96коп, оскільки позивач була звільнена від їх спати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання квартири із співвласника задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1247, 66грн (тисячу двісті сорок сім).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 511,56грн (п'ятсот одинадцять) на користь держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: