_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/110/13- ц
Провадження № 2/520/622/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку володіння, користування та розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою, виділення в натурі, припинення спільної часткової власності та стягнення коштів, суд, -

в с т а н о в и в :

08.01.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, до якої в порядку ст. 31 ЦПК України надала 21.05.2014 року уточнення, та просить визначити порядок володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою, площею 0,0589 га, за адресою: АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_2 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 25-04/14 від 25.04.2014 року, визнавши за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0294 в певних межах; виділити в натурі і житловому будинку літ. «А» житлову кімнату площею 9,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що складає 39/100 частин житлового будинку та визнати на них право власності за позивачем; припинити між сторонами спільну часткову власність на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідача ? частину витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи за рахунком-фактурою № 22-11/13 від 22.11.2013 року в розмірі 2142,00 грн..

При цьому позивач посилається на те, що сторони являються співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку із перешкодами у користуванні власністю зі сторони відповідача, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засідання позивач та її представник ОСОБА_3 позов підтримали та просять його задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 підтримали надані письмові заперечення та заперечували проти задоволення позову.

Вислухавши сторін та їх представників, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 31.08.2011 року по справі № 22ц-2632/11 на праві спільної часткової власності належить ? частка будинку АДРЕСА_1, що вбачається із витягу про державну реєстрацію прав, виданого 23.12.2011 року КП «ОМБТІ та РОН», номер запису 8422 в низі 77-61 /а.с. 11, 17-20/.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 31.08.2011 року по справі № 22ц-2632/11 визнано право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на ? частину земельної ділянки, площею 0,0589 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 10/.

Судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що іншим співвласником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2

Відповідно до розписки від 13.10.2011 року, складеної ОСОБА_1, за підписом також ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, позивач погодилась на поділ з відповідачем земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 42/.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України, передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Для вирішення спору по суті позовних вимог судом призначались судові будівельно-технічні експертизи.

Так, дослідженим судом висновком експерта № 28-12/13, складеного судовим експертом Долгих М.Є. 28.01.2014 року, встановлено, що реальний поділ дослідженого житлового будинку між двома співвласниками у відповідності до рівності часток співвласників (по ? частки) не є можливим, та запропоновано варіанти порядку користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою /а.с. 84-109/.

Висновком експерта № 25-04/14, складеним судовим експертом Долгих М.Є. 25.04.2014 року також запропоновані варіанти порядку користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою /а.с. 163-187/.

Після відновлення судом провадження по справі та ознайомлення із висновком експерта № 28-12/13 від 28.01.2014 року та № 25-04/14 від 25.04.2014 року, позивач ОСОБА_1 21.05.2014 року в порядку ст.ст. 27, 31 ЦПК України надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила визначити порядок володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою між сторонами згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 25-04/14 від 25.04.2014 року та виділити їй кімнату пл. 9,2 кв.м /а.с. 197/.

Стороною відповідача на уточнену позовну заяву від 21.05.2014 року до суду було надано письмові заперечення від 13.06.2014 року /а.с. 219-221/, в яких ОСОБА_2 погодилась на розподіл земельної ділянки відповідно до розписки від 13.10.2011 року /а.с. 42/ та заявила клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи по справі, проведення якої просила доручити іншій експертній установі.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5650, складеного судовим експертом Сікорською О.А. 24.01.2015 року, виділити в натурі ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, у складі жилих і підсобних приміщень, регламентовані нормативно-технічними вимогами, які могли б самостійно функціонувати, технічно неможливо. Земельні ділянки співвласників поділені з незначним відхиленням від ідеальної частки на 0,44 кв.м., ринкова вартість домоволодіння складає 2 712 900 грн. /том 2 а.с. 8-13/.

За клопотанням ОСОБА_2 судом було здійснено виклик експерта Сікорської О.А. та у судовому засіданні судовий експерт Сікорська О.А. наданий висновок № 5650 від 24.01.2015 року підтримала та пояснила, що відповідь стосовно питання вартості спірного домоволодіння надана на підставі положень та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року. При цьому, експерт стверджує, що господарські споруди оцінені нею разом з житловим будинком. Також підтвердила, що господарські споруди розташовані на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні позивача. Відносно можливого вирішення спору стосовно порядку користування земельною ділянкою та господарськими приміщеннями: сараями повідомила наступне. Оскільки, на спірній земельній ділянці є паркан, що встановлений сторонами самостійно, визначити інший порядок користування земельною ділянкою неможливо.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку.

З урахуванням положень п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року та проаналізувавши конкретні обставини справи, суд має право при неможливості виділу частки будинку в натурі встановити порядок користування відособленими приміщеннями будинку тільки в разі пред'явлення таких вимог позивачем. Однак, як вбачається із матеріалів справи, а саме а.с. 197, позивачем після ознайомлення із висновком експерта № 25-04/14 від 28.01.2014 року про неможливість виділу частки будинку в натурі, були уточнені позовні вимоги, в яких позивач ОСОБА_1 наполягала на вимогах стосовно виділу їй в натурі приміщень в житловому будинку та припинення між сторонами спільної часткової власності на житловий будинок.

В ході розгляду справи, сторони неодноразово висловлювали думку стосовно можливості укладання мирової угоди про поділ житлового будинку та земельної ділянки.

Однак, у судовому засіданні 14.04.2014 року позивач стверджувала, що розпискою від 13.10.2011 року між сторонами узгоджено порядок користування земельною ділянкою та житловим будинком із господарськими спорудами. Сторона відповідача заперечувала проти вказаних обставин, оскільки не згодна із тим, що належні їй господарські споруди знаходяться у користуванні позивача.

Згідно роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо.

Пунктом 21 вказаної Постанови визначено, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

З урахуванням обраного позивачем ОСОБА_1 способу захисту прав, та відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, якою встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Оскільки, судом встановлено, що виділити в натурі ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, у складі жилих і підсобних приміщень, регламентовані нормативно-технічними вимогами, які могли б самостійно функціонувати, технічно неможливо. В зв'язку із чим, не підлягають і задоволенню позовні вимоги стосовно розподілу земельної ділянки на підставі наведених в даному рішенні обставин.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 367, 386, 391, 392 ЦК України, 86-88 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку володіння, користування та розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою, виділення в натурі, припинення спільної часткової власності та стягнення коштів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.