Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

8 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2013 року з нього, на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії на дитину, починаючи з 15 квітня 2013 року і до його повноліття.

З 11 жовтня 2007 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, а з грудня 2012 року почав окремо проживати у своїх батьків, оскільки постійно здійснював догляд за батьком - ОСОБА_4, інвалідом 1 групи, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час проживання з відповідачкою їхній неповнолітній син ОСОБА_3 особливих почуттів до матері не проявляв, скаржився йому на те, що відповідачка залишала його на піклування своєї матері, оскільки працює в нічну зміну. Відповідачка більшу частину проводила з подругами, при дитині часто вживала спиртні напої, висловлювалася нецензурною лексикою.

23 травня 2014 року після закінчення свята в дитячому садку №34 «Дніпряночка» син виявив бажання поїхати за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 де залишився проживати разом з ним. З цього часу дитина проживала разом з ним, до матері ніяких почуттів не проявляла, жити з нею відмовлялася.

З почату 2014 начального року він влаштував сина в ЗОШ №2, де він навчається, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідачка з часу проживання дитини у нього, про дитину не дбає, грошових коштів на її утримання не надає, хоча одержує від держави кошти на утримання дитини.

Дитина знаходилася і знаходиться на його повному утриманні та утриманні його матері - ОСОБА_5, яка знаходиться на пенсії.

Ще до розірвання шлюбу з відповідачкою, він вимушений був звільнитися з роботи, оскільки здійснював догляд за онкохворим батьком, одержуючи від держави кошти на догляд в розмірі 172 грн., а в подальшому 182 грн. У зв'язку з цим він не міг сплачувати аліменти на утримання дитини, але постійно піклувався про сина, забирав вина у вихідні дні та утримував його за власний рахунок.

В даний час син з травня 2014 року проживає разом з ним, що підтверджується актом опиту сусідів, і на його утримання потрібні кошти, а тому вважає, що стягувати аліменти потрібно з відповідачки, оскільки син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні.

Відповідачка працює пекарем, отримує регулярний заробіток, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини.

Просив суд призупинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2013 року, починаючи з 1 вересня 2014 року, оскільки нею по 31 серпня 2014 року одержано аліменти від держави; стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в сумі 5920 грн. 20 коп., у зв'язку з обставиною, що має істотне значення - доглядом за хворим батьком за період з жовтня 2012 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

30 березня 2015 року представник позивача посилаючись на те, що з 27 лютого 2015 року дитина знову почала проживати з відповідачкою, подала до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 15 квітня 2013 року по 31 травня 2014 року у сумі 4062 грн. 60 коп., на підставі п.2 ст. 147 СК України у зв'язку з доглядом за хворим батьком; звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 1 червня 2014 року по 30 червня 2014 року в сумі 309 грн. 60 коп., та за період з 1 липня 2014 року по 28 лютого 2015 року у сумі 5892 грн., оскільки неповнолітній син в період з 24 травня 2014 року по 27 лютого 2015 року проживав разом з ним та знаходився на його утриманні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 8 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина в частині позовних вимог про призупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2013 року та позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку залишена без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю.

Відповідач уточненні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 24 травня 2014 року по 27 лютого 2015 року, посилаючись на те, що у вказаний період дитина проживала разом з позивачем та знаходилася на його утриманні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 11 жовтня 2007 року, актовий запис 1963.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії на дитину, починаючи з 15 квітня 2013 року і до його повноліття.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти у судовому порядку з 15 квітня 2013 року. Згідно розрахунку заборгованість станом на 1 липня 2014 року становить 4372 грн. Станом на 1 березня 2015 року боржником повинно бути сплачено 10264 грн. 20 коп. Заборгованість по аліментам станом на 1 березня 2015 року становить 10364 грн. 20 коп.

Отже, з наданих розрахунків вбачається, що позивач взагалі не сплачував аліменти на утримання дитини.

Статтею 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв, зокрема за ознаками статі.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог ст.180 вказаного кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівним для батька та матері.

У сімейному законодавстві України аліменти визначаються як кошти на утримання дитини і мають сплачуватись особі, на утриманні якої фактично перебуває дитина.

Як вбачається з акту опиту сусідів про фактичне проживання дитини разом з батьком від 20 жовтня 2014 року, затвердженим начальником дільниці КП «Соснівська СУБ», мешканці під'їзду №8 в будинку АДРЕСА_1 підтверджують факт проживання дитини - ОСОБА_3, учня 1-а класу ЗОШ №2 разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею - ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1. Дитина мешкає за вказаною адресою з травня 2014 року.

Те, що неповнолітній ОСОБА_3 з 24 травня 2014 року по 27 лютого 2015 року проживав разом з позивачем та знаходився на його утриманні сторонами не оспорюється та ними визнається. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем вказаних обставин не вбачає.

В зв'язку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно, якщо з 24 травня 2014 року по 27 лютого 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 фактично перебував на утриманні батька, з цього часу у матері дитини припиняється право на отримання аліментів на сина. По наведеним мотивам слід звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 24 травня 2014 року по 27 лютого 2015 року

Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивач про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за період з 15 квітня 2013 року по 31 травня 2014 року у сумі 4062 грн. 60 коп., на підставі п.2 ст. 147 СК України у зв'язку з доглядом за хворим батьком виходячи з наступного.

Статтею 197 СК України, на яку посилається позивач, передбачено звільнення від заборгованості за аліментами у випадках, коли вона утворилась у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, яка має істотне значення.

Із змісту наявних у справі доказів вбачається, що борг по аліментам виник з 15 квітня 2013 року. З 15 квітня 2013 року по 31 травня 2014, за наявними розрахунками держвиконавця, розмір боргу складає 4062 грн. 60 коп. У матеріалах справи відсутні відомості про захворювання ОСОБА_1 за вказаний період, у позовній заяві та в суді доказів наявності інших істотних обставин, які могли вплинути на утворення заборгованості, суду не надано.

Не може бути такою обставиною посилання позивача на те, що він утримував онкохворого батька і у зв'язку з цим виникла заборгованість по аліментам, оскільки як вбачається з довідок Управління соціального захисту населення Соснівського району м. Черкаси від 8 липня та 10 липня 2014 року, ОСОБА_1 знаходився на обліку в управлінні і за період з жовтня 2012 року по червень 2014 року отримував компенсацію за надання соціальних послуг інваліду 1 групи ОСОБА_4

Із наявних у справі доказів не вбачається підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України для звільнення боржника від сплати заборгованості за аліментами за період 15 квітня 2013 року по 31 травня 2014.

На підставі наведеного, ст.ст. 7,141,197 СК України, керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 24 травня 2014 року по 27 лютого 2015 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 15 квітня 2015 року.

Головуючий: Р. В. Демчик