21.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/5018/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/5018/15-ц
2/205/2296/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про визнання права власності за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просили визнати за ними право власності за заповітом на ? частину квартири № 80, розташованої по вул. Коробова, 4, у м. Дніпропетровську, після смерті заповідача ОСОБА_5. Позовна заява мотивована тим, що 28.10.1997р. померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину вказаної квартири, однак позивачі не мають змоги прийняти спадкове майно у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи.

Представник ОСОБА_4 міської ради (далі ДМР) надав суду заперечення, у яких просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог у звязку з тим, що позивачі не доводять відсутності у них підстав отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, оскільки вони не позбавлені можливості одержати оригінал правовстановлюючого документу у позасудовому порядку.

Особи, які беруть участь у справі, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, натомість звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1994р., виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 6/259-94АДРЕСА_1, яка розташована у м. Дніпропетровську по вул. Коробова, 4, належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.36).

Згідно з відповіддю з КП «ДМБТІ» ДОР, вказане свідоцтво зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 93п за реєстровим № 25 (а.с.56).

ОСОБА_5 померла 28.10.1997р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська 12.11.1997р. (а.с.10).

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, 1/2 частина вищевказаної квартири.

За час життя ОСОБА_5А склала заповіт, в якому належну їй частину вищевказаної квартири заповіла позивачам у справі (а.с.77).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачі у передбачені ЦК України строки звернулись до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 (а.с.65).

19.06.2015р. постановою Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.76).

Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством .

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на те, що 1/2 частина спірної квартири відповідно до свідоцтва про право власності на житло належала померлій ОСОБА_5, а також враховуючи таіснування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо захисту прав позивачів як спадкоємців шляхом визнання за ними права власності на ? частину квартири № 80, яка розташована в м. Дніпропетровську по вул. Коробова 4, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 28.10.1997р.

Суд не бере до уваги посилання ДМР на можливість одержання позивачами оригіналу правовстановлюючого документу у позасудовому порядку, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки на момент розгляду справи позивачі не оформили належні їм права, а відтак не мають можливості одержати оригінал правовстановлюючого документу у передбаченому законом порядку.

Згідно зст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.233, 392, 1217, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про визнання права власності за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 1/4 частину квартири № 80, яка розташована в м. Дніпропетровську по вул. Коробова 4, та складається з однієї жилої кімнати розміром 11,6 кв.м., загальною площею 21,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 жовтня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) право власності на 1/4 частину квартири № 80, яка розташована в м. Дніпропетровську по вул. Коробова 4, та складається з однієї жилої кімнати розміром 11,6 кв.м., загальною площею 21,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 жовтня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7