АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3180/15 Справа № 186/851/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кривошея С. С. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Левцунові І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення, мотивуючи тим, що 16 травня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №PVE0AN09980058, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 50.721 грн.35 коп. на термін до 15 травня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08% на рік на суму залишку заборгованості.

Зазначали, що у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №PVE0AN09980058 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено договір застави рухомого майна, згідно якого остання надала в заставу автомобіль ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконала, через що станом на 11 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 13.061 грн.05 коп., яка складається з наступного: 4.021 грн.28 коп. - заборгованість за кредитом; 4.885 грн. 67 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 497 грн.07 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3.657 грн.03 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, в рахунок погашення якої просять суд вилучити у ОСОБА_2 та передати в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк" предмет застави - автомобіль ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1, та комплект ключів. Звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" ставить питання про скасування рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 16 травня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №PVE0AN09980058, згідно якого відповідачу наданий кредит у розмірі 50.721 грн.35 коп. на термін до 15 травня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08% на рік на суму залишку заборгованості (а.с.10-12).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 17 травня 2007 року укладено договір застави рухомого майна, за умовами якого відповідач надала в заставу автомобіль ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.17-19).

В позовній заяви банк зазначає, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконала, через що станом на 11 квітня 2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 13.061 грн.05 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правомірно виходив з того, що сума заборгованості менша від вартості предмету застави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст.16 Закону України "Про заставу" передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2009 року, яке чинне на теперішній час, по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживачів вбачається, що ОСОБА_2, у порушення умов кредитного договору, після смерті свого чоловіка, у серпні 2007 року фактично передала предмет застави автомобіль ОСОБА_3 Останній передав ПАТ КБ "ПриватБанк" в травні 2008 року заставлений автомобіль. Згідно акту прийому-передачі транспортного засобу в заклад від 05 червня 2008 року, заставлений автомобіль переданий банку з зазначенням боргу в розмірі 3.503 грн.77 коп. Сума заборгованості виникла через незначне затримання оплати по кредиту, та на час ухвалення рішення погашена (а.с.43-44).

Деталізованим розрахунком заборгованості, який було додано до позову, випискою по рахунку з 16 травня 2007 року по 14 липня 2014 року, випискою з 01 січня 2007 року по 30 грудня 2014 року підтверджується, що ОСОБА_2 здійснювала оплати за кредитом (а.с.5-7,58-72,104-117), проте починаючи з 30 жовтня 2011 року практично вся сплачена нею сума перераховувалась на погашення штрафу.

З листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 24 січня 2013 року за №20.1.0.0.0/7-1301 21/2997 вбачається, що заборгованість за спірним кредитним договором утворилася в наслідок того, що з неї списується штраф за зберігання та утримання предмета застави на майданчику з 31 жовтня 2011 року, кредит закритий по терміну дії, відповідно до графіка погашення. Вся заборгованість, яка залишилась, вийшла на прострочення (а.с.38).

Пунктом 2.3.3. кредитного договору, укладеного між сторонами, крім іншого, встановлено, що у разі надання позичальником або заставодавцем предмету застави іншій особі без письмової згоди банку, банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст.212,611,651 ЦК України, щодо зобов'язань строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором (а.с.10-12).

Враховуючи викладене, банк повинен був попередити позичальника про те, що ним нараховується штраф та оплати, які вона здійснює по кредиту, йдуть не на погашення суми боргу за кредитом, а на штраф за утримання предмету застави в установі банку.

Крім того, на виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" 19 березня 2015 року надав розрахунок суми заборгованості станом на 11 квітня 2014 року, з якого вбачається, що сума боргу складає 10.811 грн.33 коп. (а.с.153) та відрізняється від суми 13.061 грн.05 коп., визначеної у позові (а.с.2-4).

У п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року №5 судам роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Районним судом дана оцінка тому, що вартість транспортного засобу у 3,68 рази, а з урахуванням нового розрахунку у 4,40 рази, вища за суму заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не врахував той факт, що п.32 договору застави передбачена винагорода банку за зберігання предмету застави, не може слугувати підставою для скасування рішення та задоволення позовних вимог, оскільки цим же пунктом визначено, що винагорода сплачується на підставі повідомлення та рахунку заставодержателя, в якому зазначається сума винагороди (а.с.17-18), які в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.