У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Валео-люкс», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Валео-люкс» на рішення апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ Банк «Київська Русь») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 624 537 грн 58 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що, 17 грудня 2012 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з яким останній надано кредит у формі невідкладної відкличної кредитної лінії з лімітом 1 500 тис. грн з терміном повернення до 17 червня 2014 року та сплатою 18% річних. Загалом було видано 900 тис. грн.

На виконання умов вказаного вище договору, 17 грудня 2012 року між банком та ТОВ «Кондитерська фабрика Валео-Люкс» був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником основного зобов'язання за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань, станом на 24 жовтня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 624 537 грн. 58 коп., з яких 585 521 грн 54 коп. - основна заборгованість, 36 183 грн 26 коп. - нараховані відсотки за кредитом, 2 832 грн 78 коп. - пеня.

Ураховуючи наведене, ПАТ Банк «Київська Русь» просило позов задовольнити.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором у розмірі 624 537 грн. 58 коп., з яких 585 521 грн 54 коп. - основна заборгованість, 36 183 грн 26 коп. - нараховані відсотки за кредитом, 2 832 грн 78 коп. - пеня. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з поручителя ТОВ «Кондитерська фабрика Валео-люкс» та боржника ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 624 537 грн. 58 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Кондитерська фабрика Валео-люкс», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов ПАТ «Банк «Київська Русь», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заборгованість має бути стягнута лише з боржника, оскільки згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи договір поруки був підроблений шляхом проставлення підпису іншою особою замість ТОВ «Кондитерська фабрика Валео-люкс», тому не може бути прийнятий і оцінений судом як доказ у розумінні ст. ст. 57, 59, 60 ЦПК України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що у відповідачів виникла солідарна відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, яка передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, суд зазначив, що висновок експертизи є одним із доказів і має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України.

Колегія суддів вважає висновок апеляційного суду таким, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону з урахуванням того, що договір поруки недійсним в установленому порядку не визнавався.

У зв'язку з тим, що підпис у вказаному вище договорі виконано не керівником ТОВ «Кондитерська фабрика Валео-люкс» ОСОБА_5, а іншою особою, договір є оспорюваним, а не нікчемним, як помилково вважає ТОВ «Кондитерська фабрика Валео-люкс».

Таким чином, на підставі поданих сторонами доказів, які оцінені відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Київська Русь» у повному обсязі.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Валео-люкс» відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик