Провадження №: 2/752/6203/15
16.11.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Ткачук М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
29.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що у його власності перебуває квартира АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 29.01.2010 року за реєстровим № 102. 09.02. та 05.05. 2010 року у зазначеній квартирі було зареєстровано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як фізичні особи. Відповідачі за вищевказаною адресою з дня реєстрації до теперішнього часу не проживають. Крім того, факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами про не проживання від 02.06.2014 року, 12.01. та 10.10.2015 року. Враховуючи той факт, що відповідачі добровільно знятися з реєстрації не бажають, комунальні платежі не сплачують, в квартирі відсутні їх особисті речі просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов»язати Голосіївський районний відділ ГУ ДМС в м. Києві зняти останніх з реєстраційного обліку.
У судове засідання позивач не з»явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у судове засідання не з»явилися, направлені судові виклики за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку їх місця проживання, повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 29.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. (а.с. 4-5).
За даними довідки форми № 3 на квартиру АДРЕСА_1 виданої ТОВ «Ліко-Житлосервіс» 25.08.2015 року за № 1151, у квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 з 09.02.2010 року, ОСОБА_5 з 02.03.2010 року, ОСОБА_6 з 25.02.2010 року, ОСОБА_7 з 25.02.2010 року, ОСОБА_8 з 24.01.2012 року, ОСОБА_2 з 09.02.2010 року, ОСОБА_3 з 05.05.2010 року (а.с. 11).
Крім того, зазначена вище довідка містить дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 як фізичні особи.
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджують, що відповідачі не проживали та не з»являлися у спірній квартирі з моменту реєстрації, однак не знялися з реєстраційного обліку, а тому у такий спосіб чинять йому перешкоди щодо використання на власний розсуд належного йому майна, яким є спірна квартира.
Крім того, за даними актів від 02.06., 10.10. 2014 року та 12.01.2015 року, складених комісією у складі майстрів т/д - ОСОБА_9, ОСОБА_10, доглядачів будинку - ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та сусідів ОСОБА_14 та ОСОБА_15, затверджених директором ТОВ «Ліко-житлосервіс» щодо обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет встановлення факту не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, комісією встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі за вище вказаною адресою не проживають (а.с. 12, 13, 26, 27, 28).
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 07.08.2014 року було видано на ім»я ОСОБА_1 довіреність, що посвідчена нотаріусом м. Семей, Східно-Казахстанської області, Республіки Казахстан Калієвим Б.М. 07.08.2014 року та зареєстрована в реєстрі за № 42-2428, відповідно до змісту якої доручив ОСОБА_1 виконати всі дії щодо зняття його з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 29).
Наразі, приймаючи до уваги, що відповідачі були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 як фізичні особи, однак з моменту реєстрації не проживали у зазначеній квартирі, не проживають останні у квартирі НОМЕР_1 і на час вирішення справи судом, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 325 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,208,213,224 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржено позивачами до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.Г. Плахотнюк