У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, що діє в власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Усвідомлення», орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У червні 2012 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Усвідомлення» (далі - ТОВ «Усвідомлення»), директором якого був ОСОБА_5, та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», були укладені наступні договори: договір про надання кредитної лінії від 29 травня 2009 року № CrL-SME200/001/2009, договір про надання кредиту від 17 листопада 2006 року № TL-SME 200/160/2006, договір про надання кредиту від 11 січня 2006 року № ТL 06-002/18-003, договір про надання кредиту від 26 грудня 2007 року № CL-SME 200/329/2007, згідно з якими ПАТ «ОТП Банк» надав ТОВ «Усвідомлення» кредитні кошти. У забезпечення виконання вищезазначених кредитних договорів 29 травня 2009 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір, згідно з умовами якого в іпотеку банку було передано квартири АДРЕСА_1. Зобов'язання за кредитним договором позичальник своєчасно не виконував у результаті чого утворилась заборгованість.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 11 листопада 2009 року ТОВ «Усвідомлення» визнано банкрутом.

Розмір заборгованості ТОВ «Усвідомлення» перед банком було підтверджено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року, якою визнано кредиторські вимоги банку в сумі 5 366 042 грн 62 коп.

Станом на 16 травня 2012 року загальна сума заборгованості ТОВ «Усвідомлення» за кредитними договорами становила 4 438 495 грн 87 коп.

На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2011 року право власності на 1/4 частки предмета іпотеки, що належав на час укладення договору іпотеки ОСОБА_4, було визнано і зареєстровано за ОСОБА_2 в порядку поділу майна жінки та чоловіка, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Посилаючись на те, що досудові вимоги до відповідача ОСОБА_4 про погашення заборгованості за кредитними договорами залишено без задоволення, заборгованість не погашена, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1, для погашення заборгованості ТОВ «Усвідомлення» перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитними договорами на загальну суму 4 438 495 грн 87 коп. Застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, за ціною, яка буде визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 липня 2013 року, позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Усвідомлення» перед ПАТ «ОТП Банк» за договором про надання кредитної лінії від 29 травня 2009 року № CrL-SME200/001/2009 у розмірі 1 819 977 грн 35 коп., за договором про надання кредиту від 17 листопада 2006 року № TL-SME 200/160/2006 у розмірі 735 354 грн 14 коп., за договором про надання кредиту від 11 січня 2006 року № ТL 06-002/18-003 в розмірі 308 565 грн. 65 коп., за договором про надання кредиту від 26 грудня 2007 року № CL-SME 200/329/2007 у розмірі 1 574 598 грн 73 коп., а всього - 4 438 495 грн 87 коп. Звернуто стягнення на предмет договору іпотеки (майнова порука) від 29 травня 2009 року № РМ-8МЕ200/001/2009, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 594, а саме: квартиру АДРЕСА_1, 3/4 частини якої належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1, виданого 24 лютого 2004 року управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, та договору купівлі-продажу, посвідченого 02 березня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., за реєстровим номером № 891, а 1/4 частини якої належить ОСОБА_2 на підставі рішення Комунарського районного суду від 24 березня 2011 року у цивільній справі № 2-233/11, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, розмір якої буде визначено на підставі оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження, відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2013року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що під час розгляду господарським судом Запорізької області справи № 21/77/09 про банкрутство ТОВ «Усвідомлення», де ОСОБА_4 брав участь, їй стало відомо, що позивач отримав від реалізації заставного майна кошти у сумі 1 279 982 грн 72 коп., що на її думку свідчить про завищення суми боргу у позові.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У січні 2015 року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_3, вдруге звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначала, що позивач у розрахунках, якими мотивував позов, необґрунтовано та незаконно завищив суму позову, а докази, які б могли спростувати незаконно завищені позовні вимоги, приховав від суду; рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки постановлено на підставі завідомо неправдивих і сфальсифікованих розрахунків, що підтверджується матеріалами господарської справи № 21/77/09, із якої вбачається, що позивач отримав від реалізації заставного майна кошти у розмірі 1 279 982 грн 72 коп., що свідчить про завищення у даній справі розміру заборгованості ТОВ «Усвідомлення», а також завищено суму пені, про що не було і не могло бути відомо ОСОБА_2 Фактична загальна заборгованість ТОВ «Усвідомлення» перед АТ «ОТП Банк» станом на 16 травня 2012 року за кредитними договорами складала не 4 438 495 грн 87 коп. як визначив суд, а 4 195 096 грн 37 коп.

Зазначені нововиявлені обставини встановлені за результатами проведення економічної експертизи № 37е/14.

На підставі викладеного, просила суд скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року, у задоволені заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно зі статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361> підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» <nau://ukr/v0004740-12> судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361>).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361>, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з викладеного, обґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про те, що наведені вище обставини не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясування судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини 4 статті 10 ЦПК, що може бути підставою для оскарження рішення у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Усвідомлення», орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_2, що діє в власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова