Справа № 477/2522/15-ц
Провадження № 2/477/1127/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,17 га, що розташована по вул. Космонавтів 39 в с.Партизанське Жовтневого району Миколаївської області після смерті 26.02.1996 року ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування цих вимог вказував, що після смерті його матері залишилася спадщина, в тому числі у виді вищевказаної земельної ділянки. Спадщину він прийняв, як спадкоємець який проживав із матірю на час смерті та, крім того подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте у видачі правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку йому було відмовлено у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу щодо цього майна. За вказаного позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом за захистом своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач Партизанська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій не заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку та просила справу розглянути за відсутності їх представника.

Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть 1-ФП № 075805 ОСОБА_2 померла 26 лютого 1996 року, про що Партизанською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області було здійснено актовий запис про смерть за №2 від 28.02.1996 року (а.с. 15).

Згідно копії виписки з рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2000 року підтверджено родинні відносини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, яка померла 26 лютого 1996 року, як сина та матері відповідно (а.с. 14).

За даними Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області на час смерті ОСОБА_2 із нею був зареєстрований спадкоємець її син ОСОБА_1 (а.с. 16).

За даними спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_2, єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину є її син ОСОБА_1. 01 лютого 2001 року на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті матері. На інше майно свідоцтва не видавалось.

Підстави, з яких заявник був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються письмовими розясненнями нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 13.10.2015 року №1048/01-16, згідно яких позивачу було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у звязку з ненаданням правовстановлюючого документу щодо цього майна (а.с. 18).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №10018, виданого 10 лютого 1994 року, ОСОБА_2 мала у власності земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку (а.с. 17).

Як вказує позивач оригінал вказаного правовстановлюючого документу було втрачено.

Крім того, прізвище власниці вказаного майна у цьому документі було помилково зазначено як «Пулковник» замість вірного «Полковник». Проте, належність вказаного правовстановлюючого документу саме спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується співпаданням особистих даних власника майна, зазначеного у вказаному документі та даних спадкодавця у її особистих документах.

Більш того, за даними Партизанської сільської ради саме за зазначеною у державному акті адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Партизанське, вул.Космонавтів, 39, з 26 червня 1976 року по день смерті проживала спадкодавець ОСОБА_2 (а.с. 16).

Положення ст. 549 ЦК України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом фактичного прийняття спадщини, до чого прирівнюється проживання спадкоємця із спадкодавцем на час смерті останнього.

До складу спадщини відповідно до ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 548 ЦК 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Як слідує з досліджених документів позивачем вчинено належні дії з прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2. До складу цієї спадщини в тому числі увійшла вищевказана земельна ділянка, що належала спадкодавиці на момент смерті, натомість із втратою оригіналу правовстановлюючого документу щодо цього майна позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 541, 549 Цивільного кодексу України 1963 року, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері та спадщину прийняв, встановивши належність до спадкової маси в тому числі вищевказаної земельної ділянки, і неможливість оформлення щодо неї своїх прав позивачем в нотаріальному порядку за зазначених вище обставин, на підставі ст. 16 ЦК України, суд вважає необхідним захистити спадкові права позивача шляхом визнання за ним права власності щодо вищевказаної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована в с.Партизанське по вул. Космонавтів, 39 Жовтневого району Миколаївської області (що зазначена у Державному акті, виданому 10 лютого 1994 року на підставі рішення Партизанської сільської ради народних депутатів від 05 червня 1993 року № 26, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 57), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 26 лютого 1996 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова