Справа № 520/9765/15-ц
Провадження № 2/520/4311/15
18.11.2015 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Реви С.В.,
при секретарі Гудові В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.01.2015 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, оформлений розпискою. Відповідно договору позики ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1600 доларів США терміном до 06.02.2015 року, а ОСОБА_2 зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів за першою вимогою.
Після спливу строку договору позики, тобто після 06.02.2015 року, ОСОБА_1 заявив вимогу про повернення грошових коштів, однак відповідач ніяким чином не відреагував та відмовився повертати гроші, посилаючись на їх відсутність.
Таким чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 1600 доларів США, проценти на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 193,70 доларів США, проценти у розмірі три проценти річних від простроченої суми у розмірі 21 доларів США, а також збитки від інфляції у розмірі 574,72 доларів США.
Крім того, позивач просить стягнути на його користь судові витрати у розмірі 522,04 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.01.2015 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, оформлений розпискою. Відповідно договору позики ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1600 доларів США терміном до 06.02.2015 року, а ОСОБА_2 зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів до 06.02.2015.
Після спливу строку договору позики, тобто після 06.02.2015 року, ОСОБА_1 заявив вимогу про повернення грошових коштів, однак відповідач ніяким чином не відреагував та відмовився повертати гроші, посилаючись на їх відсутність.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, у відповідності до судової практики, позика, яка надавалась у валюті, повертається без урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, оскільки вбачається, що інфляційних витрат немає.
Крім того, відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, статтею 1048 ЦПК України передбачено, що якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, стягнення двох видів штрафних санкцій (в даному випадку процентів) не допускається.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 522,04 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1047-1049 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Рева С. В.