печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Зарембі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантана», Київської міської Ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою та просила визнати за нею право власності на машиномісце номер АДРЕСА_1 в місті Києві. Позивачка посилалась на таке: 19 грудня 2003 року між нею та відповідачем номер 1 було укладено договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості номер 205/03, відповідно до якого вона зобов'язалась сплатити грошові кошти, а відповідач номер 1 передати їй у власність гараж-автостоянку, розташований на мінус першому рівні за номером АДРЕСА_1 літера А. Вона виконала умови договору, але відповідач номер 1 до цього часу не оформив належним чином її право власності на вказаний об'єкт нерухомості, а у неї для такого оформлення, як інвестора будівництва такі документи відсутні. Таким чином, вона позбавлена права зареєструвати право власності на належне їй приміщення. Позивачка просила розглядати справу за її відсутністю та відсутністю представника. Представники відповідачів до судового засідання не з,явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за такими підставами: 19 грудня 2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантана» та ОСОБА_1 було укладено договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості номер 205/03. Згідно вказаного договору позивачка зобов'язалася сплатити грошові кошти, а відповідач номер 1 передати їй у власність гараж-автостоянку, що розташований на мінус першому рівні за номером АДРЕСА_1. Гараж автостоянка повинна була бути переданою не пізніше тридцяти днів з моменту підписання акту про прийняття будинку в експлуатацію, але у будь-якому випадку не пізніше ніж 25 грудня 2003 року. 22 грудня 2004 року було підготовлено інвентаризаційну справу на об'єкт будівництва, присвоєно порядковий номер 21, а 04 грудня 2006 року за актом прийому-передачі об'єкта нерухомого майна. Її зобов'язання перед відповідачем номер 1 виконані в повному обсязі, що підтверджено у судовому засіданні довідкою про виконання умов договору за вихідним номером 200 від 04 грудня 2006 року. Будинок з підземним паркінгом було введено до експлуатації в 2004 році Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. За пропозицією Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації будинку було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 До теперішнього часу право власності позивачки юридично не оформлено з вини відповідача номер 1. Відповідно до п. 50 Постанови КМ України номер 868 від 17 жовтня 2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або репконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалось із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник, крім іншого, подає: довідку /виписку/ із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні /фінансуванні/ об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб /замовником будівництва/; копію документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку /крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані/; копії документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; копії документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси/крім випадків, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінювалася/. Як встановлено у судовому засіданні, вказані документи у позивачки, як інвестора, відсутні та вона позбавлена права самостійно подати документи для оформлення права власності. У відповідності до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України номер 40-302-12/7665 від 18 серпня 2015 року розпорядженням Державного управління справами від 17 січня 2004 року номер 15 прийнято в експлуатацію перший пусковий комплекс житлового будинку номер АДРЕСА_1 з вбудованими приміщеннями та автотпаркінгом та зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві /виконавчим органом Київської міської Ради /Київської міської державної адміністрації/ акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за номером 476 від 18 грудня 2003 року. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийнято в експлуатацію та видано сертифікати відповідності: від 15 березня 2011 року номер КВ000787 на нежитлові приміщення, прибудовані до житлового будинку номер АДРЕСА_1 у Печерському районі міста Києва; від 15 березня 2011 номер номер КВ000788 на нежитлові приміщення, прибудовані до житлового будинку номер АДРЕСА_1 у Печерському районі міста Києва. Вказані документи надані представником відповідача номер 2. Як зазначає позивачка, відповідач номер 1 відмовився надати їй вказаний пакет документі, але і сам не вчиняє будь-яких дій щодо юридичного оформлення права власності позивачки на вказане нерухоме майно. У позивачки відсутня можливість зареєструвати право власності на належне їй приміщення у порядку, передбаченому діючим законодавством.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки доказані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 319, 321, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 208, 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантана», Київської міської Ради про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на машиномісце номер АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після його проголошення в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва, особами, що не були присутні при проголошенні рішення - в той же час з дня отримання ними копії рішення.

Суддя