21.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/2563/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/2563/15-ц
2/205/1531/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, за участю Прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків стосовно виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3

Позивач у судове засідання не з'явилась, натомість надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач або його представник у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неявки від них не надходило.

Представник Органу опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник прокуратури у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2., його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 01.10.2011р. Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 158 (а.с.5).

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2011р. ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, а також з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2011р. рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2011р. в частині задоволення позбавлення батьківських прав скасовано та в цій частині заявлених позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Водночас, матеріали справи містять відомості про те, що відповідач продовжує уникати зобов'язань по виховуванню неповнолітнього сина, не піклується про його стан здоров'я, не приділяє батьківської турботи та уваги, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а також нерегулярно та не у повному обсязі сплачує аліменти на утримання дитини, які стягуються з нього на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2011р.

Вирішуючи питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради у висновку від 16.10.2015р. № 1/14-229 зазначив, що:

відповідно до характеристики КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148» «Планета счастья», ОСОБА_3, виховується у дитячому закладі з 2012р. Вихованням хлопчика займаються мати та вітчим. Батько дитини участі у її вихованні не приймав, дошкільний заклад не відвідував;

згідно довідки від 22.07.2015р. виданої лікарем-педіатром ОСОБА_6, яка обслуговує КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148», за час перебування дитини в дошкільному закладі, а саме з 2012р., дитина часто хворіла на простудні захворювання, лікуванням дитини також займалися мати та вітчим, батько участі у лікуванні не приймав, здоров'ям не цікавився;

відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» ОСОБА_3 відноситься до групи часто хворіючи дітей. Під час відвідування хворої дитини, участковий лікар-педіатр жодного разу не бачив батька дитини. ОСОБА_2 не брав участь в обстеженні та лікуванні сина, станом здоров'я не цікавився;

з письмових пояснень сусідів, родичем та знайомих заявниці вбачається, що вихованням дитини займаються мати та вітчим, якого хлопчик вважає за свого батька. Біологічний батько дитини ОСОБА_2 останні п'ять років з дитиною не спілкується;

ОСОБА_2 двічі запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, про час та місце проведення засідання був сповіщений належним чином, але жодного разу не з'явився, тим самим проявив байдужість до вирішення даного питання.

З урахуванням викладеного, у вищевказаному висновку Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.н.

Відповідач звертався до суду з вимогами про встановлення часу для спілкування з дитиною, у зв'язку з чим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014р. йому визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 шляхом побачень з дитиною 1 раз на тиждень: у вихідні дні з 10:00 до 14:00 год. за місцем мешкання ОСОБА_3, з попереднім повідомленням матері дитини, без її присутності, а також проведення спільного відпочинку протягом двох тижнів, що складає 14 календарних днів, у літній період кожного року.

Водночас, з позовної заяви вбачається, що незважаючи на вищевказане рішення відповідач жодного разу не зустрівся з сином, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Крім того, матеріали справи містять заяву представника відповідача, в якій він визнав позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовного його сина ОСОБА_3 та не заперечував проти задоволення позову.

Зважаючи на викладені обставин, суд доходить висновку про свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання обов'язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_3, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ЦПК України є підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно нього.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, за участю Прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяА.В. Нижний