Справа № 149/1915/15-ц
Провадження №2/149/663/15
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2015 року м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, - представник на підставі договору

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмільницька міська рада, виконавчий комітет Хмільницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до ОСОБА_3, третя особа: Хмільницька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивачі зареєстровані та проживають у квартирі по АДРЕСА_1. В даній квартирі з 1982 року, разом з позивачами, проживала відповідач ОСОБА_3, яка в 1988 році отримала іншу квартиру по АДРЕСА_2 до якої переселилась, у 2002 році зареєструвалась, а в січні 2003 року приватизувала її. Враховуючи те, що відповідач вибула на постійне місце проживання до іншої квартири, позивачі просять визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою по АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 22.09.2015 року до участі в даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено виконавчий комітет Хмільницької міської ради.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовну заяву, з наведених в ній підстав та просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, враховуючи наступне. 1988 року ОСОБА_3 було надано тимчасове житло по АДРЕСА_2, однак постійним місцем проживання залишилась квартира по АДРЕСА_1 яку вона приватизувала в 2000 році. Після приватизації квартири по АДРЕСА_2 ОСОБА_3, будучи власником квартири по АДРЕСА_1 переселилась до квартири по АДРЕСА_2. Після скасування приватизації квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 намагалась вселитися в дану квартиру, однак позивач ОСОБА_1 перешкоджала їй у цьому.

Треті особи у судове засідання не з'явились, відповідно до заяви від 13.10.2015 року Хмільницька міська рада та виконавчий комітет Хмільницької міської ради просили розглянути справу за відсутності їх представників, у вирішенні справи поклались на розсуд суду, із врахуванням наявних відомостей, що містяться у матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як встановлено судом з досліджених доказів, спірну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 отримала у найм, що підтверджується договором найму від 14.04.1982 року (а.с. 85-87), актом здачі від 14.04.1982 року (а.с. 88), в якій 12.04.1982 року зареєструвалась (а.с. 10), а в подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 311 від 23.11.2000 року отримала дозвіл на приватизацію та приватизувала, отримавши свідоцтво НОМЕР_1 від 12.12.2000 року.

Довідкою КП Хмільницька ЖЕК №677 від 15.06.2015 року (а.с.7), копіями паспортів (а.с.8-10), а також довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС УМВС України у Вінницькій області від 05.08.2015 року (а.с.59) підтверджено, що в квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані: з 23.05.1987 року - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.11.1999 року - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 12.04.1982 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

Листом виконавчого комітету Хмільницької міської ради №02-12/1782 від 13.12.2011 року (а.с.11) підтверджено, що ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5 в 1982 році отримали двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1. В 1987 році в дану квартиру як члени сім'ї наймача були прописані ОСОБА_1 з чоловіком, а з 1999 року ОСОБА_2 В липні 1988 року ОСОБА_3, її чоловіку та сину було виділено двокімнатну квартиру в гуртожитку по АДРЕСА_2. В 2000 році ОСОБА_3 приватизувала квартиру по АДРЕСА_1, а в січні 2003 року разом із сином приватизувала квартиру по АДРЕСА_2. Вказане також підтверджується рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради №18 від 11.01.2003 року (а.с.12-13), а також свідоцтвом про право власності на житло (а.с.14).

Позивачі звертаючись до суду з даним позовом, як підставу для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням наводять ч. 2 ст. 107 ЖК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно роз'яснень викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 квітня 1985 року „Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Як встановлено з досліджених судом доказів, доводи позивачів про те, що ОСОБА_3 вибула із АДРЕСА_1 з 1988 року не знайшли свого підтвердження. Так, з відмітки про прописку, наявної у паспорті відповідача встановлено, що вона змінила прописку 21.11.2002 року, тобто вже після того, як у 2000 році приватизувала квартиру АДРЕСА_1 ставши її власником.

Відповідно до ст. 17 ЦК Української РСР, який діяв на час приватизації відповідачем спірної квартири, місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України, який набув чинності з 01.01.2004 року, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно ст. 12 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком) на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Таким чином, те, що ОСОБА_3 як власник спірної квартири у 2002 році змінила прописку та зареєструвалась в квартирі АДРЕСА_1, не має наслідком втрати нею права користування квартирою по АДРЕСА_1 м.Хмільник, Вінницької області, власником якої вона була.

Також не є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 і та обставина, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2015 року у цивільній справі №149/3482/14-ц, яке набуло законної сили 20.04.2015 року, визнано недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1 визнано незаконним рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 311 від 23.11.2000 року в частині надання дозволу ОСОБА_3 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та визнано недійсним Свідоцтво НОМЕР_1 від 12.12.2000 року про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1. Так, до набрання чинності вказаним рішенням суду і рішення про приватизацію і свідоцтво були дійсними.

У свою чергу, як встановлено з пояснень сторін, з квітня 2015 року відповідач ОСОБА_3 намагалась вселитись до квартири АДРЕСА_1 однак позивач ОСОБА_1 перешкоджає їй у цьому.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 89, 209, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Хмільницька міська рада, виконавчий комітет Хмільницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Олійник І. В.