Справа № 285/3944/15-ц
провадження у справі № 2/0285/1564/15
25 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……….……Літвин О.О.
при секретарі……………........ОСОБА_1
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
до місцевої територіальної громади в особі Суховільської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області
про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,
19.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який знаходиться в с. Суховоля, по вул. Весняній, 3 Новоград-Волинського району Житомирської області (далі Будинок).
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 10.08.2014 року, відкрилась спадщина, що складається, крім іншого, з Будинку. Як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій матері.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10.08.2014 року померла ОСОБА_3, мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на Будинок. Останній не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки належав померлій.
За життя ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном, склавши 31.01.2000 року заповіт на імя позивача.
28.02.2015 року позивач виготовила на Будинок технічний паспорт.
Після смерті матері позивач спадщину прийняла та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та майновий пай, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.
ОСОБА_1 власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1968 рік) законодавства, яке не повязувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію.
Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном, оскільки за її життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.
Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на Будинок, що залишився після смерті її матері.
Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який знаходиться в селі Суховоля, по вул. Весняній, 3 Новоград-Волинського району Житомирської області, успадкований після смерті матері ОСОБА_3, померлої 10.08.2014 року.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.О. Літвин