Справа № 168/692/14
Провадження № 2/168/3/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2015 р. Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

з участю секретаря - Ковальчука А.А.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши в смт.Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що з 2012 р. перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_3 і є батьком малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, то саме відповідач записаний батьком дітей під час реєстрації їх народження. Зазначає в позові, що піклується про дітей, утримує їх. Просить визнати його батьком дітей, внести відповідні зміни до актових записів про їх народження, виключивши відомості про відповідача як про батька, і включити відомості про нього як батька.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_8 позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам позову, додав, що з ОСОБА_3 проживають однією сім'єю з 2012 р., але за різним адресами - ОСОБА_3 проживає в будинку разом з відповідачем, він проживає окремо, про дітей він піклується, оскільки є їхнім батьком. Про те, що не він, а відповідач вказаний батьком в актовому записі про народження дітей дізнався в листопаді 2013 р.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що відповідач ОСОБА_4 і третя особа ОСОБА_3 вказані батьками в актовому записі про народження дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, вони також є батьками двох старших дітей, яким по 15 і 13 років, яких разом виховують, тому й проживають в одному будинку, однак, незважаючи на це, не підтримують шлюбні стосунки з 2012 р., з цього часу між позивачем та ОСОБА_3 існують стосунки, притаманні чоловікові і дружині. Позивач знав, що є батьком дітей, однак про те, що саме в свідоцтвах про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 батьком вказаний саме відповідач, а не він, дізнався лише кінці 2013 р. тому не пропустив річний строк звернення до суду.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 пояснила, що до цього часу проживає в одному будинку з ОСОБА_4, однак вони не підтримують подружніх відносин, не складають сім'ю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 заперечив проти позову, зазначив, що з ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі і вони не припиняли шлюбних стосунків, весь час проживали як чоловік і дружина, він звик до дітей і любить їх, тому хоче бути їхнім батьком, вважає, що все вирішиться за результатами експертизи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтв про народження є відповідач ОСОБА_4 і третя особа ОСОБА_3, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.05.1999 р. (а.с. 9,10,11).

Відповідно до ст.122 СК України дитина, яка і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою батька і матері або за рішенням суду.

Згідно до ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька дитини з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст. 134 СК України).

Ч.2 ст.128 СК встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК.

Згідно з висновком експерта № 427 від 30.12.2014 р. молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 складає не менш 99,99 % і практично доведено (а.с.43-46).

Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення (ч.2 ст. 212 ЦПК України), а висновок судово-генетичної експертизи є одним із доказів у справі, а тому суд оцінює належність та допустимість і достовірність висновку як окремо, а також і взаємний його зв'язок в сукупності з іншими доказами. Даний висновок судово-генетичної експертизи узгоджується з поясненнями позивача і третьої особи.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України відповідач під час судового розгляду справи суду не надав.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку про доведеність батьківства позивача відносно дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7

До вимоги про визнання батьківства, згідно з вимогами ст.129 СК, застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідач не просить за застосування позовної давності.

Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог за спливом позовної давності, оскільки в ході судового розгляду встановлений факт того, що позивач дізнався про порушення своїх прав в листопаді 2013 року, а відповідно в контексті ч.2 ст.129 Сімейного Кодексу України, позовну давність слід відраховувати саме з цієї дати.

Враховуючи клопотання позивача та його представника, суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виключити відомості про ОСОБА_4, як батька, з актового запису №31 від 25.06.2013 року про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з актового запису №35 від 06.06.2014 року про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести зміни до актового запису №31 від 25.06.2013 року, проведеного виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: у графі батько дитини замість «ОСОБА_4» провести запис «ОСОБА_1»; в графі відомості про дитину - змінити прізвище та по батькові дитини, замість прізвища «ОСОБА_6» вказати прізвище «ОСОБА_6», замість по батькові дитини «ОСОБА_6» провести запис «ОСОБА_6».

Внести зміни до актового запису №35 від 06.06.2014 року, проведеного виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: у графі батько дитини замість «ОСОБА_4» провести запис «ОСОБА_1»; в графі відомості про дитину - змінити прізвище та по батькові дитини, замість прізвища «ОСОБА_7» вказати прізвище «ОСОБА_7», замість по батькові дитини «ОСОБА_7» провести запис «ОСОБА_7».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Хаврона