Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашкович І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю представника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_4

Пiсля смертi сина вiдкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: ? частина житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку померлий отримав згідно заповіту від 08.10.1999 року від свого померлого батька ОСОБА_5

Однак, за своє життя, син не встиг оформити своє право власності на ? чатсину від вказаного будинку та зареєструвати його.

Інша 1/2 частина від даного житлового будинку належить їй, про що свідчить Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №2724479 від 03.02.2004 року.

Спадкоємцями за законом першої черги за померлим ОСОБА_4 являється вона та відповідачка. Вони в строк, передбачений законом, подали заяви про прийняття спадщини за законом до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори.

На даний час відповідачка не бажає бути спадкоємцем за своїм померлим чоловіком та бажає відмовитися від спадкування спадкового майна на її користь, про що свідчить її власноручно написана заява від 17.11.2014 року.

Відповідачкою було помилково та необдумано подано до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за помердим чоловіком ОСОБА_4 На даний час вона не бажає після смерті чоловіка отримати будь-яке майно.

Даний житловий будинок являвся власністю батьків її померлого чоловіка ОСОБА_5 ще з 28.10.1969 року, який вони придбали згідно Договору купівлі-продажу.

Відповідачка ОСОБА_3 претендувати хоча б на будь-яку частину житлового будинку не мала наміру та не бажає.

Свідоцтва про право на спадщину за законом їй та ОСОБА_3 видано не було.

На своє звернення до державного нотаріуса вона отримала усну відмову про неможливість оформлення спадщини, оскільки померлий син - ОСОБА_4, за своє життя не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину на будинок і правовстановлюючі документи відсутні.

На даний час вона не може реалізувати своє право власності на 1/2 частину будинку, що виникає на підставі спадкування за законом на житловий будинок та оформити відповідні документи на це.

Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вона не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є даний житловий будинок, оскільки її покійний син за час свого життя не зареєстрував в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно спосіб правовстановлюючий документ на житло і у такий своє право не оформивши власності в установленому порядку.

У відповідності до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У відповідності до ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Згідно ч.1,2,3 ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на вказане просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 сином - ОСОБА_4.

У судовому засіданні позов підтримано.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала.

Представник Першої Ужгородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4, син позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пiсля смертi ОСОБА_4 вiдкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: ? частина житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку померлий отримав згідно заповіту від 08.10.1999 року від свого померлого батька ОСОБА_5

Однак, за своє життя, ОСОБА_4 не встиг оформити своє право власності на ? чатсину від вказаного будинку та зареєструвати його.

Інша 1/2 частина від даного житлового будинку належить позивачці ОСОБА_2, про що свідчить Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №2724479 від 03.02.2004 року.

Спадкоємцями за законом першої черги за померлим ОСОБА_4 являється ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Сторони в строк, передбачений законом, подали заяви про прийняття спадщини за законом до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не бажає бути спадкоємцем за своїм померлим чоловіком ОСОБА_4 та відмовитися від спадкування спадкового майна на її користь, про що свідчить її власноручно написана заява від 17.11.2014 року.

Спадковий житловий будинок являвся власністю батьків померлого чоловіка позивачки - ОСОБА_5 з 28.10.1969 року, який вони придбали згідно Договору купівлі-продажу.

Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видано не було.

На своє звернення до державного нотаріуса ОСОБА_2 отримала усну відмову про неможливість оформлення спадщини, оскільки померлий син - ОСОБА_4, за своє життя не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину на будинок і правовстановлюючі документи відсутні.

На даний час позивачка не може реалізувати своє право власності на 1/2 частину будинку, що виникає на підставі спадкування за законом на житловий будинок та оформити відповідні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У відповідності до ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Згідно ч.1,2,3 ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

За наведених обставин позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 сином - ОСОБА_4.

У зв'язку з наведеним позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,214,215 ЦПК України, ст.ст.328,1268,1274,1275,1276,1300 ЦКУкраїни, України, суд,-

ІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 сином - ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Івашкович І.І.