Номер провадження: 22-ц/785/8494/15
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова О.А.

- Станкевича В.А.

при секретарі - Железнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ФОП ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2015 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, по справі за заявою про видачу судового наказу ФОП ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості,-

встановила:

ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості (а. с. 2-3), в якій просив видати судовий наказ, стягнути з боржника ОСОБА_5 на користь цілісного комплексу системи постачання питної води села Великомар'янівка та села Долинівка Великомар'янівської сільської ради, який знаходиться на утриманні фізичної особи підприємця ОСОБА_4 заборгованість за період з 01.03.2013 року в сумі 7 312, грн. та судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп., обґрунтовуючи свої вимоги самовільним підключенням ОСОБА_5 до цілісного комплексу системи постачання питної води села Великомар'янівка та с. Долинівка, який знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_4

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2015 року відмовлено ФОП ОСОБА_4 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості. Роз'яснено заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою у порядку наказного провадження, однак заявник має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, ФОП ОСОБА_4 через свого представника подав апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2015 року, в якій просить скасувати ухвалу суду, видати судовий наказ, стягнути з боржника ОСОБА_5 на користь цілісного комплексу системи постачання питної води села Великомар'янівка та села Долинівка Великомар'янівської сільської ради, який знаходиться на утриманні фізичної особи підприємця ОСОБА_4 заборгованість за період з 01.03.2013 року в сумі 7 312, грн. та судовий збір, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду.

В судовому засіданні представник, ФОП ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ФОП ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в прийнятті заяви ФОП ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості, суд першої інстанції виходив з наступного.

ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 коштів за користування питної води шляхом самовільного підключення до цілісного комплексу системи постачання питної води села Великомар'янівка та с. Долинівка, який знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_4

Разом з тим, між сторонами не існує жодних договірних чи інших правовідносин, які могли б виникнути до встановлення заявником факту самовільного підключення ОСОБА_5 до системи водопостачання.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що вимога ФОП ОСОБА_4 зводиться до стягнення з ОСОБА_5 понесених заявником збитків через самовільне підключення ОСОБА_5 до системи водопостачання с. Долинівка, що вказує на наявність спору про цивільне право.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога, з якою ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду для видачі судового наказу, не передбачена ст. 96 ЦПК України та наявний спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд першої інстанції відмовив ФОП ОСОБА_4 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано і на підставі закону дійшов таких висновків та правильно відмовив у прийнятті заяви ФОП ОСОБА_4 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості.

Оскільки, відповідно до ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Згідно з ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право; 3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Обгрунтовуючи свою заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості, заявник відповідно до його заяви (а. с. 2-3) посилався лише на самовільне підключення ОСОБА_5 до цілісного комплексу системи постачання питної води села Великомар'янівка та с. Долинівка, який знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_4

Тому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку на підставі обставин, якими заявник обґрунтовував свою заяву та доданих до неї документів, що зазначені обставини дають підстави вважати, що вимога ФОП ОСОБА_4 зводиться до стягнення з ОСОБА_5 понесених заявником збитків через самовільне підключення ОСОБА_5 до системи водопостачання, що вказує на наявність спору про право та вимога, з якою ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду для видачі судового наказу, не передбачена ст. 96 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно перебування заявника та ОСОБА_5 в договірних відносинах з посиланням на договір про надання послуг з водокористування від 14.06.2012 року, укладений між сторонами та доданий до апеляційної скарги (а. с. 31), судова колегія не приймає до уваги, оскільки в заяві про видачу судового наказу заявник не посилався на вказаний договір та не обґрунтовував свої вимоги наявністю між ним та ОСОБА_5 договірних відносин стосовно надання послуг з водокористування.

За таких обставин, враховуючи порядок розгляду заяви про видачу судового наказу (ст. 102 ЦПК України), доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону при постановленні оскаржуваної ухвали від 11.08.2015 року та не можуть бути прийняті до уваги, так як не спростовують висновки суду.

Тому, на підставі наведеного, правові підстави для скасування ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2015 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, по справі за заявою про видачу судового наказу ФОП ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості, відсутні, що не позбавляє права заявника відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України звернутися з тими самими вимогами до суду у позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, п. 1 ст. 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ФОП ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2015 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, по справі за заявою про видачу судового наказу ФОП ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич