Справа № 361/1747/13-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/5838/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 19.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Роговської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2013 року у справі за поданням відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про оголошення розшуку боржника,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що на виконанні у ВДВС Броварського МРУЮ знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за яким станом на 01 лютого 2013 року за ОСОБА_2 рахувалася заборгованість по аліментах.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2013 року подання задоволено та оголошено розшук ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він за своїм зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував жодних повідомлень чи виконавчих документів від ВДВС, тому, на його думку правові підстави для задоволення подання відсутні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 не вчиняє ніяких дій щодо виконання судового рішення та не погашає наявну за ним заборгованість по сплаті аліментів і, оскільки, місце його знаходження невідоме, то вимога державного виконавця щодо розшуку ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вказане подання, оскільки ним не було належним чином досліджено наявні у матеріалах справи докази, а державним виконавцем, у свою чергу, не було здійснено належних дій щодо встановлення реального місця проживання боржника, яке не зареєстровано у Київській області, чи місцезнаходження його майна, через що місцевий суд у наслідку постановив ухвалу з порушенням вимог закону, зокрема ст. ст. 11, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у ВДВС Броварського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-2641/2010 від 19 вересня 2011 року, виданий Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 3-4). При цьому, у вказаному виконавчому документі не зазначено місця реєстрації чи проживання боржника (а. с. 4).

Державним виконавцем були складені акти від 08 січня 2013 року та від 07 лютого 2013 року, в яких зазначено про відсутність ОСОБА_2 за останньою відомою адресою його перебування АДРЕСА_1 (а. с. 7-8).

Постановою державного виконавця Броварського МРУЮ ВДВС від 05 лютого 2013 року було зобовязано Броварський МВ ГУ МВС України у Київські області доставити приводом боржника ОСОБА_2 до ВДВС Броварського МРУЮ (а. с. 9). За наслідком виконання цієї постанови, старшиною міліції Броварського МВ ГУ МВС України у Київській області було складено рапорт, в якому значиться про те, що ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 не проживає та ніколи не проживав, через що виконати привід його до відділу ДВС не можливо (а. с. 10), а із пояснень громадянина ОСОБА_8 вбачається, що за зазначеною адресою протягом останніх двох років проживає його сімя (а. с. 11).

З копії паспорту ОСОБА_2 та акту обстеження матеріально-побутових умов його проживання від 15 серпня 2013 року, складеного депутатом Бедевлянської сільської ради ОСОБА_9, вбачається, що боржник зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 23, 28).

Відповідно до довідки-розрахунку № 25425 від 31 липня 2015 року, виданої ГУЮ Броварського МРУЮ ВДВС, ОСОБА_2 були здійснені виплати по аліментам у листопаді, грудні 2012 року та лютому 2013 року (а. с. 22).

Оскільки, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 за його зареєстрованим місцем проживання надсилалися виконавчі документи та, що він був обізнаний про наявність вказаного виконавчого провадження, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із постановленням нової про відмову у задоволенні подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2013 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: