11 листопада 2015 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Галінська В.В.
при секретарі - Капріян І.В..
з участю: представника позивача - ОСОБА_1
представника третьої особи - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів і визначення місця проживання дитини,-
Позивач звернулася із вищевказаним позовом. Вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2014 року. При цьому у них є спільний син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що шлюб існує формально, кожен живе своїм життям. Збереження сім"ї суперечитиме її інтересам та інтересам їх сина, тому примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, малолітнього сина ОСОБА_6 залишити проживати з нею, стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина в твердій гршовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати поклати на відповідача.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в межах позовної заяви. Просила позов задоволити.
Представник третьої особи в судовому вказала, що враховуючи відсутність заперечення відповідача, щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування не заперечує проти визначення місця проживаня дитини з матір"ю.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень до суду не подав. Заяву про розгляд справи у його відсутність не надійшло.
Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 577.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.2014 року актовий запис №1164 підтверджується, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_4.
Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.
Судом, з пояснень позивача встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати.
Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Суд, з урахуванням думки органу опіки та піклування прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 з матір"ю.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини.
Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя.
На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 2000 грн. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати.
Крім того, з відповідача на користь позивача та держави підлягають до стягнення судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 169, 214-215, 225 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 04 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 577, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4- розірвати.
Сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір"ю.
Стягнути з ОСОБА_4 на корсить ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно, починаючи з 07 серпня 2015 року і до його повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Суддя: