Справа № 149/2911/15-ц
Провадження №2/149/1115/15
Номер рядка звіту 51
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.11.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Лисої В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

прокурора Хмільницької міжрайонної прокуратури ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом органу опіки і піклування - ОСОБА_5 міської ради до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_5 міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_5 міська рад звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2014 року народився малолітній ОСОБА_7 Матірю дитини записана ОСОБА_8, батьком - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження. Ще до народження ОСОБА_7, мати ОСОБА_8 19.09.2014 року була госпіталізована для стаціонарного лікування у Вінницький ОСТМО "Фтизіатрія". Після народження дитини мати продовжила стаціонарне лікування, а сина передала під нагляд бабусі ОСОБА_2 З 22.01.2015 року по кінець вересня 2015 року дитина перебувала на лікуванні в дитячому відділенні ВОСТМО "Фтизіатрія". 23.01.2015 року мати дитини ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Лікування в стаціонарі дитина отримувала за кошти державного бюджету, всі інші витрати, а саме купівля засобів гігієни, одягу для дитини брала на себе бабуся. Батько ОСОБА_9 до сина жодного разу не приїздив, станом здоровя дитини не цікавився, що підтверджується інформацією ВОСТМО "Фтизіатрія" від 02.07.2015 року №1990. З 16.03.20105 року сімя ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом Хмільницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Батько дитини ОСОБА_6 вихованням, утриманням дитини не займається, станом здоровя дитини не цікавиться. Місце проживання дитини зареєстровано разом із бабусею ОСОБА_2 за адресою: м. Хмільник, вул. Червоного козацтва, 20/20. До 21.01.2015 року (проходження курсу лікування) та з кінця вересня 2015 року дитина фактично проживає за вищезазначеною адресою. Службою у справах дітей ОСОБА_5 міської ради з 21.07.2015 року малолітній ОСОБА_7 взятий на облік як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (наказ служби від 21.07.2015 року №35).

ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України. Відповідно до листа КУ "ОСОБА_5 ЦРЛ" гр. ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з 28.08.1995 року. 20.07.2015 року Хмільницьким міськрайонним судом ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, у звязку із ухиленням від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_7

19.08.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про подання до суду позовної заяви щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно малолітнього сина ОСОБА_7 та стягнення аліментів. Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення рекомендувати виконавчому комітету ОСОБА_5 міської ради звернутися до Хмільницького міськрайонного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно малолітнього сина ОСОБА_7 та стягнення аліментів на його утримання на користь ОСОБА_2

05.10.2015 року виконком ОСОБА_5 міської ради прийняв рішення № 300 "Про подання до суду позовної заяви щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання сина".

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні тим обставинам, які викладені у позовні заяві, а також пояснила, що батько дитини ОСОБА_6 ухиляється від виконання своїх обовязків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. Вважає, що позбавлення батьківських прав батьків буде в інтересах дитини, зокрема і тому, що ОСОБА_2, в сімї якої проживає малолітня дитина ОСОБА_7, зможе належним чином користуватися правами у відношенні дитини.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні визнав, пояснив, що дає згоду на позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_7 У нього на вихованні знаходиться малолітня донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. Він не має можливості виховувати також малолітнього сина.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримала, просила їх задовольнити. Надала пояснення про те, що вона є бабусею малолітньої дитини ОСОБА_10 Даніїла. Мати дитини, яка була її донькою, померла. Дитина перебуває на її утриманні. Батько фактично покинув дитину з самого народження, взагалі дитиною не цікавиться. Просить стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_6 на утримання дитини в розмірі 100 гривень, так як той не працює і виховує іще одну малолітню дитину її онуку.

Представник третьої особи Хмільницького міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді ОСОБА_3 проти позовних вимог не заперечувала, просила позовні вимоги задовольнити.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

26.05.2014 року заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с.9).

09.10.2014 року народився ОСОБА_7. Матірю дитини є ОСОБА_8, батько - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №301807, виданим 17.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.6,8)

До народження ОСОБА_7, мати ОСОБА_8 19.09.2014 року була госпіталізована для стаціонарного лікування у Вінницький ОСТМО "Фтизіатрія". Після народження дитини мати продовжила стаціонарне лікування, а сина передала під нагляд бабусі ОСОБА_2. З 22.01.2015 року по кінець вересня 2015 року дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувала на лікуванні в дитячому відділенні ВОСТМО "Фтизіатрія", де про нього піклувалася і постійно перебувала з ним в лікувальному закладі бабуся ОСОБА_2 (а.с.11, 13,26, 28,29).

23.01.2015 року мати дитини ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 І-АМ №310081, видане 26.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.7).

Лікування в стаціонарі малолітня дитина ОСОБА_7 отримувала за кошти державного бюджету, всі інші витрати, а саме купівля засобів гігієни, одягу для дитини брала на себе бабуся ОСОБА_2 Батько ОСОБА_6 до дитини жодного разу не приїздив, станом здоровя дитини не цікавився, що підтверджується довідкою ВОСТМО "Фтизіатрія" від 02.07.2015 року № 1990 (а.с.11).

Відповідно до довідки Хмільницького МЦСССДМ від 06.10.2015 року № 01-11/343, з 16.03.20105 року сімя ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом Хмільницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Батько дитини ОСОБА_7 - ОСОБА_6 вихованням, утриманням дитини не займається, станом здоровя дитини не цікавиться (а.с.30).

Місце проживання дитини зареєстровано разом із бабусею ОСОБА_2 за адресою: м. Хмільник, вул. Червоного козацтва, 20/20. Після лікування у ВОСТМО "Фтизіатрія" з кінця вересня 2015 року дитина фактично проживає за вищезазначеною адресою і знаходиться на утриманні ОСОБА_2 (а.с.12, 13, 26).

Службою у справах дітей ОСОБА_5 міської ради з 21.07.2015 року малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, взятий на облік як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 14).

Відповідно до довідка від 25.06.2015 року № 906/06-37/023 управління ПФУ України у місті Хмільнику та Хмільницькому районі ОСОБА_6 перебуває на обліку управління пенсійного фонду України в м. Хмільнику і отримує пенсію по втраті годувальника з 21.02.2015 року на дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 711,75 гривень, але на утримання дитини ОСОБА_7 жодних коштів не надає (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_8 із заявою до управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_5 міської ради на отримання допомоги при народженні дитини батько ОСОБА_6 звернувся 21.07.2015 року після бесіди з начальником служби у справах дітей міської ради ОСОБА_12 ОСОБА_6 своє небажання звертатися до управління праці на призначення допомоги синові мотивував тим, що він не бажає його виховувати та йому не потрібні кошти, які будуть призначені для його утримання. Допомогу призначено на період з 01.02.2015 року по 31.10.2017 року в розмірі 860 гривень. Банківську картку, на яку надходить допомога на дитину батько ОСОБА_6 передав ОСОБА_2, з якою дитина проживає (а.с.29).

Відповідач ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті поліклінічного відділення КУ "ОСОБА_5 ЦРЛ" з 28.08.1995 року (а.с. 17,18, 24).

Постановою Хмільницького міськрайонного суду від 20.07.2015 року ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП у звязку із ухиленням від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_7 (а.с.18).

19.08.2015 рокукомісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення рекомендувати виконавчому комітету ОСОБА_5 міської ради звернутися до Хмільницького міськрайонного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно малолітнього сина ОСОБА_7 та стягнення аліментів на його утримання на користь ОСОБА_2

05.10.2015 року виконком ОСОБА_5 міської ради прийняв рішення № 300 "Про подання до суду позовної заяви щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання сина".

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до висновку, що ОСОБА_6 не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина ОСОБА_7, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його життя, не створює умов для розвитку дитини, тобто не займається вихованням, доглядом малолітнього сина, його утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, внаслідок чого протягом тривалого часу виникли і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Із роз'яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть у часть у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що батько малолітньої дитини ОСОБА_6 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, фактично відмовився від неї, що є підставою для задоволення позову, а тому позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_6 по відношенню до малолітнньої дитини ОСОБА_7, є доцільним і буде в інтересах дитини.

Суд вважає за необхідне роз"яснити, що відповідно до вимог статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини.

Відповідно до статті 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

У відповідності до частини 5 статті 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Частиною 2 статті 193 СК України передбачено, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштовані до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті на загальних підставах.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165,170, 184,193 СК України, ст.ст. 3, 15,60, 88, 208-215, 218, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги органу опіки і піклування - ОСОБА_5 міської ради, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 08.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 974,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Вергелес