Справа № 481/126/15-ц
УХВАЛА

іменем України

"02" жовтня 2015 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частину спадкового майна, -

Встановив:

29 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна, а саме житлового будинку № 26 розташованого по вул. Кошового в м.Новий Буг, Миколаївської області, який залишився після смерті ОСОБА_4 Після того, представником позивача в судовому засіданні позовна заява уточнювалась, а саме ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на частку нерухомого майна за рахунок його поліпшення під час спільного проживання однією сімєю із ОСОБА_4.

04 червня 2015 року відповідач ОСОБА_4 направив до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення аліментів за минулий час та виплату заборгованості за аліментами .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 просила обєднати зустрічну позовну заяву разом із первісним позовом.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши зміст первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.. 123 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 даної статті зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як видно із первісного позову спір між сторонами виник через спадкове майно, а саме житловий будинок який залишився після смерті ОСОБА_4, який був дідусем відповідача за первісним позовом ОСОБА_4

Як видно із зустрічного позову, спір між сторонами виник також через спадкове майно, але інше, а саме земельну ділянку, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, який був батьком відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 Окрім того, як вважає ОСОБА_4, відповідач за первісним позовом, залишилось не вирішеним питання про стягнення заборгованості по аліментам, яку мав його покійний батько ОСОБА_4, що було зобовязанням покійного.

Отже, слід відмовити в об'єднанні в одне провадження та прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви первісним позовом, оскільки позови не взаємопов'язані і їх спільний розгляд не є доцільним, зокрема, вони не випливають з одних правовідносин, вимоги за позовами не можуть зарахуватися та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Крім того, суд вважає, що об'єднання позовних вимог у даному випадку буде мати негативні наслідки, у вигляді розширення предмета доказування у справі, ускладнення розгляду , вирішення справи та затягування термінів розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 123, 209, 221 ЦПК України суд, -

Ухвалив:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів та обєднанні його в одне провадження із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частину спадкового майна

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: