У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/1170/14-ц

Провадження №6/377/2/15

15 квітня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О.,

з участю:

державного виконавця Потапенко Т.О.,

заінтересованих осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі подання державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції, боржник ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_4, ОСОБА_1, - про визначення частки боржника у квартирі, придбаній під час шлюбу, для звернення стягнення на неї, -

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року державний виконавець відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням, у якому зазначила, що здійснює зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргів за рішеннями Славутицького міського суду Київської області на загальну суму 40751,06 грн. на користь ОСОБА_4, ОСОБА_1 та держави. При цьому було встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстрована на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була придбана ним під час шлюбу з боржником ОСОБА_3 за рахунок кредиту ПАТ КБ «Надра» і є предметом іпотеки. З метою звернення стягнення на частку боржника державний виконавець просить визначити, що ОСОБА_3 належить право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2, яка придбана за договором купівлі-продажу № 423 від 16.02.2007 р. на імя ОСОБА_2 під час перебування їх у шлюбі.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 10 листопада 2014 року подання державного виконавця задоволено.

На цю ухвалу представником ПАТ КБ «Надра» за довіреністю ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, у якій ставилось питання про скасування ухвали та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 10 листопада 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

У судовому засіданні державний виконавець просила подання задовольнити. Уточнила, що сума боргу ОСОБА_3 40751,06 грн. у поданні вказана помилково, а дійсна сума боргу за зведеним виконавчим провадженням становить 416455 грн. 35 коп.. Пояснила, що на даний час у неї на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргів на загальну суму 416455 грн. 35 коп., яке не виконане у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. У звязку з цим державний виконавець звернулася до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_3 у спільній з ОСОБА_2 власності на квартиру, придбану під час їх шлюбу за рахунок банківського кредиту.

Заінтересована особа ОСОБА_1 пояснила, що погашення перед нею боргу за рахунок утримань з пенсії ОСОБА_3 становить близько 2000 грн.. За її неофіційною інформацією банківський кредит за квартиру ОСОБА_2 був достроково погашений ще у грудні 2011 року. Тому просила витребувати у банку офіційні відомості про виконання зобовязань по кредитному договору та залишок заборгованості.

Боржник ОСОБА_3 до суду не зявилася, подавши письмові заперечення, у яких послалася на те, що їй не належить частка у квартирі тому, що вона не була придбана за спільні кошти подружжя, а придбана колишнім чоловіком ОСОБА_2 за рахунок укладеного кредитного договору, за яким у нього є заборгованість перед банком і той звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Крім того, державний виконавець не надав жодного доказу того, що вона здійснювала щомісячні платежі по кредиту або вносила свої особисті чи спільні кошти подружжя в рахунок погашення заборгованості до розірвання шлюбу. Як під час шлюбу, так і після розірвання шлюбу ОСОБА_2 сплачував свої особисті грошові кошти.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подав аналогічні письмові заперечення і в судовому засіданні пояснив, що під час шлюбу його колишня дружина ОСОБА_3 ніде не працювала, а він займався підприємницькою діяльністю, за рахунок чого і сплачував платежі по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним. Ведення спільного господарства вони фактично припинили у 2008 році, однак цей факт в судовому порядку не встановлено. Шлюб між ними було розірвано у 2010 році. Поділ майна в судовому порядку між ними не проводився. За домовленістю між ними після розірвання шлюбу він дав їй гроші і майно вони не ділили. Всі зобовязання по кредиту і під час шлюбу і після його розірвання виконує він самостійно.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не зявилися при належному повідомленні про час і місце його проведення.

На виконання ухвали суду представником тимчасової адміністрації ПАТ КБ «Надра» надіслано лист з додатками, у якому зазначено, що за період користування кредитом банку було повернуто 21781,82 дол. США кредиту, сплачено 47545,82 дол. США процентів та 466,20 дол. США пені згідно розрахунку, що додається. На сьогоднішній день залишаються непогашеними 42409,54 дол. США тіла кредиту, 4929,91 дол. США нарахованих процентів, 1669,59 дол. США пені та 664,17 дол. США штрафу. На дату розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 14.08.2010 р., залишок непогашеної заборгованості по тілу кредиту становив 55193,87 дол. США. Таким чином за період спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 банку було погашено 7806,13 дол. США заборгованості по тілу кредиту та 17736,87 дол. США процентів за користування кредитом. На підставі договору іпотеки банк має вищий пріоритет у праві на спірну квартиру перед іншими особами, які мають бажання задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна.

Перевіривши зведене виконавче провадження № за ЄДРВП 23796646, суд вважає за необхідне подання державного виконавця задовольнити частково з наступних підстав.

При розгляді подання встановлено, що на виконанні державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № за ЄДРВП 23796646 про стягнення з ОСОБА_3 боргів на загальну суму 416455 грн. 35 коп., до якого приєднано:

- виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-262/2010, виданого Славутицьким міським судом, про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на суму 69113,75 грн.;

- виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-262/2010, виданого Славутицьким міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на суму 689,94 грн., стягував - ДПІ в м. Славутичі;

- виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-447/2010, виданого Славутицьким міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_1 на суму 308683,00 грн..

Судові рішення виконані частково за рахунок утримання з пенсії боржника по 332,57 грн. щомісячно, починаючи з червня 2013 року.

В результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, що за боржником ОСОБА_3 не зареєстровано майно, на яке можна звернути стягнення.

Разом з тим встановлено, що 16.02.2007 р. між ПАТ КБ «Надра» (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 36-05/06/02/11/400/2007/04, відповідно до умов якого надано кредит в сумі 63000 дол. США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 423 від 16 лютого 2007 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_7, згідно якого Позичальник придбав у власність нерухоме майно квартиру № 2, що знаходиться за адресою: м. Славутич, Ризький квартал, буд. 11. Банк надає Позичальнику Кредит строком до 15 листопада 2019 року.

Зобовязання за кредитним договором залишаються невиконаними, залишок заборгованості Позичальника станом на 09.01.2015 р. становить: по кредиту 42409,54 дол. США; по процентах 3723,44 дол. США; пеня 557,46 дол. США; штраф 664,17 дол. США; всього 47354,61 дол. США.

Також встановлено, що 16 лютого 2007 року ВАТ КБ «Надра» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) уклали договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, реєстр № 438, якою накладено заборону відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна, - квартири АДРЕСА_3, яке належить ОСОБА_2, до припинення цього договору іпотеки, реєстр. № 439.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 15 вересня 2014 року у справі № 377/535/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_1, - про зняття арешту із заставленого майна, що набрало законної сили, позов задоволено. Знято арешт, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції від 02.07.2010 р. на майно: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 423 від 16 лютого 2007 року, яка є предметом іпотеки згідно іпотечного договору № 438 від 16.02.2007 р., посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою.

Боржник ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, зареєстрованому 8 вересня 1988 року у виконкомі Серебрянської сільської ради Артемівського району Донецької області.

14 серпня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції згідно актового запису № 69 зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1).

Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2).

За правилом ч. 3 ст. 61 цього Кодексу якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, право спільної сумісної власності подружжя на будь-яке майно, придбане будь-ким з подружжя під час шлюбу, презюмується.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Оскільки кредитний договір був укладений одним з подружжя, - ОСОБА_2, в інтересах сім'ї, то це створило обовязки для другого з подружжя, - ОСОБА_3, зважаючи на те, що придбана за рахунок кредиту квартира використовувалась для їх спільного проживання, тобто в інтересах сімї. Виходячи з цього, боргові зобовязання перед ПАТ КБ «Надра» за укладеним ОСОБА_2 кредитним договором з ПАТ КБ «Надра» мають нести обоє з подружжя, а не тільки той, хто уклав кредитний договір.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, яка визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

При визначенні частки боржника у майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, мають застосовуватися положення Сімейного кодексу України, які регулюють поділ спільного майна подружжя.

Згідно правила ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Виходячи з того, що спірна квартира була придбана подружжям ОСОБА_2 під час шлюбу за рахунок кредитних коштів, то вона є обєктом їх права спільної сумісної власності подружжя за умови повної виплати кредиту.

У разі поділу між подружжям квартири, придбаної за рахунок кредиту, який виплачений частково, поділу підлягає лише та частина квартири, кредит за яку вже виплачений.

Як встановлено судом, повна вартість квартири, сплачена за рахунок кредиту ПАТ КБ «Надра», становить 63000 дол. США.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 09.01.2015 р. видно, що з дня отримання кредиту і до моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кредит повернутий частково на суму 8051,40 дол. США. Залишок заборгованості по кредиту на час розірвання шлюбу становив 54948,60 дол. США.

Виходячи з цього, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3, яка підлягає поділу, є частина квартири, пропорційна сплаченій сумі кредиту на час розірвання шлюбу, що становитиме: 8051,4:63000=13/100 (тринадцять сотих).

Враховуючи принцип рівності при поділі спільного майна подружжя частка боржника ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на частину квартири, що підлягає поділу, на яку можливо звернути стягнення, становитиме: 13/100:2=65/1000 (шістдесят пять тисячних).

На підставі викладеного, керуючись ст. 379 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області задовольнити частково.

Визначити, що ОСОБА_3 належить право власності на шістдесят пять тисячних частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка придбана за договором купівлі-продажу № 423 від 16.02.2007 р. на імя ОСОБА_2 під час перебування їх у шлюбі.

У решті подання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні, - у той же строк з дня одержання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел