Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Юридична фірма «Брама» про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів підприємства про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та приватного підприємства «Юридична фірма «Брама» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Юридична фірма «Брама» далі - ПП «ЮФ «Брама») про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів підприємства про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на незаконність свого звільнення у період тимчасової непрацездатності, про яке він випадково дізнався 21 квітня 2014 року.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів власників ПП «ЮФ «Брама» від 03 квітня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади директора підприємства з 04 квітня 2014 року у зв'язку з невиконанням покладених на нього завдань.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ПП «ЮФ «Брама» з 05 квітня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційних скаргах ПП «ЮФ «Брама» та ОСОБА_2 просять ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що рішенням власника (учасника) ПП «ЮФ «Брама» від 30 травня 2013 року № 3 ОСОБА_1 призначено на посаду директора цього підприємства з 31 травня 2013 року.

Наказом (рішенням власника) ПП «ЮФ «Брама» від 31 травня 2013 року призначено на посаду директора ОСОБА_1 з 31 травня 2013 року з окладом згідно штатного розпису. Уповноважено (віднесено до компетенції) директора ОСОБА_1 відкрити поточні (розрахункові) рахунки ПП «ЮФ «Брама» в установах банку та здійснювати усі необхідні дії, пов'язані із відкриттям рахунків.

Рішенням загальних зборів власників ПП «ЮФ «Брама» від 03 квітня 2014 року, яке оформлено протоколом № 1, ОСОБА_1 звільнено з посади директора підприємства з 04 квітня 2014 року у зв'язку з невиконанням покладених на нього завдань.

Відповідно до листка непрацездатності Овруцької центральної районної лікарні серії АГИ № 599501, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні з 02 квітня 2014 року до 11 квітня 2014 року.

Згідно довідки районної поліклініки Овруцької центральної районної лікарні ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування з 14 квітня 2014 року до 23 квітня 2014 року.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38 <http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/322-08/page2>, 39 <http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/322-08/page2>), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40 <http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/322-08/page2>, 41 <http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/322-08/page2>) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45 <http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/322-08/page2>).

Згідно зі ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці; 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 5) нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; 7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу; 10) призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду.

Статтею 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_07_16/pravo1/KD0001.html?pravo=1> не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS92011.html?pravo=1> судам роз'яснено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_01_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>) стосуються як передбачених ст. ст. 40 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_01_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, 41 КЗпП <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_232/ed_2015_01_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Отже, трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена ч. 3 ст. 40 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_213/ed_2015_01_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, ч. 2 ст. 41 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_232/ed_2015_01_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1> заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності.

Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що факт тимчасової непрацездатності працівника унеможливлює виконання ним своїх трудових обов'язків з поважних причин і на законних підставах звільняє його від виконання та відповідальності за їх невиконання, а тому з урахуванням листка непрацездатності позивач підлягає поновленню на роботі.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційних скарг ПП «ЮФ «Брама» та ОСОБА_2 не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних рішень судів немає, оскільки висновки судів щодо частково задоволення позову ОСОБА_1 зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_2 та приватного підприємства «Юридична фірма «Брама» відхилити.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Д.О. Остапчук

І.К. Парінова

В.О. Савченко