Справа № 317/3229/15-ц
№/п 2/317/1765/2015
24 листопада 2015 року Запорізький районний суд Запорізької області
головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.
при секретарі Гаврюшиній В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.08.1993 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб. У сторін вказаний шлюб був повторний. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. В 2010 році шлюбні відносини між сторонами фактично припинились у звязку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, у звязку з чим, між ними виникали часті сварки. Позивач зазначив, що він особисто вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше їх спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою є не можливим, так як це буде суперечити його інтересам. Крім того, позивач в позові зазначив, що спір щодо поділу спільно набутого за час шлюбу майна не має.
В судове засідання зявився позивач ОСОБА_1, повністю підтвердив всі обставини, які викладені в позовній заяві, пояснив, що питання про розподіл майна та стягнення аліментів на дітей в судовому порядку не розглядається. Просила суд її позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання була викликана відповідачка ОСОБА_2, однак вона в судове засідання, не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи. Заяв або клопотань до суду не подавала.
Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до дубліката свідоцтва про шлюб від 17.09.2015 р. серії І-ЖС №159701, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.08.1993 року виконкомом Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис №06.
Від шлюбного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Проживають в одному будинку але спору щодо поділу майна, яке є спільною власністю подружжя та стягнення аліментів на утримання дітей, у сторін, на час розгляду позову відсутній.
Шлюбні відносини між сторонами припинилися в 2010 році з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше сумісне життя з відповідачкою та примирення позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам.
Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Тому суд вважає за можливе залишити позивачу ОСОБА_1, прізвище «Долгов», відповідачці ОСОБА_2 «Долгова».
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1, є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17.08.1993 року виконкомом Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис №06.
Після реєстрації розірвання шлюбу присвоїти прізвища: чоловікові «Долгов», жінці «Долгова».
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.Б.ГРОМОВА