ЄУН № 337/3314/15-ц
Провадження № 2/337/1427/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Екмі-меблі», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів в Запорізькій області про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошових коштів, збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5, ТОВ Виробничо-комерційної фірми «Екмі-меблі», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів в Запорізькій області про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошових коштів, збитків та моральної шкоди.

02.10.2015 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно, та грошові кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_5 та ТОВ ВКФ «Екмі-Меблі», посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків та вона вважає, що матеріальне становище відповідачів з часом погіршиться, що утруднить виконання рішення по даній справі.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заяву, просять її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечує.

Розглянувши заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, вислухавши думку сторін суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови № 9 Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність-зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Оцінка судом обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову здійснюється з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, зокрема, виходячи з відповідності заходу вимогам, на забезпечення яких він вживається, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У клопотанні позивача не вказані рахунки, на яких знаходяться кошти відповідачів та конкретне майно, на яке необхідно накласти арешт, що позбавляє суд переконатися у тому, що таке майно відповідачу дійсно належить на праві власності і вартість такого майна співмірна розміру заявлених позовних вимог.

Крім того, суду не надано доказів існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду, доказів наміру відповідача на здійснення з конкретним майном дій, які призведуть до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, наявності підстав припускати, що відповідач може розпорядитися своїм майном.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, як необґрунтованої.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Екмі-меблі», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів в Запорізькій області про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошових коштів, збитків та моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.М. Нещеретна