Справа № 314/2107/14-ц Провадження № 2/314/28/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.

при секретарі Пакуло В.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у дистанційному судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету позову на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про визнання договору недійсним, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним п. 26.5.3 договору № 251252Га/13зп добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 02.10.2013, укладеного між ОСОБА_3 (надалі - позивачем) та ПАТ «СК «АХА Страхування» (надалі - відповідач) вигодонабувачем по якому є ПАТ «Креді Агріколь Банк» в частині «...та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності по фактах, що стосуються страхового випадку та його обставин»; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на його користь 158000,00 грн. страхового відшкодування та 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди; покласти на відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуваний пункт договору суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі - Закон). Договори зі споживачем не повинні містити умов, які є несправедливими, тобто такими, які всупереч принципу добросовісності мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав обов'язків на шкоду споживача. Зокрема несправедливим є встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця та установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитись перед укладанням договору (п.п. 3, 10 ч. 3 ст. 18 Закону). Порушенням прав споживача страхових послуг є також порушення принципу рівності сторін договору, учасником якого є споживач (п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону).

На його думку несправедливими, нечіткими та двозначними є умови п. 26.5.3 кредитного договору в частині встановлення ними можливості відмови страховика у виплаті страхового відшкодування навіть у випадку неумисного повідомлення страхувальником таких, що не відповідають дійсності відомостей про обставини страхового випадку технічного чи правового характеру, тобто таких, які потребують спеціальних знань чи певної кваліфікації. І це зрозуміло, оскільки жодна людина не може бути фахівцем в усіх галузях. Що стосується даного конкретного випадку із подією ДТП, то він вочевидь, знаходячись у стані афекту після ДТП і, можливо, побачивши згодом розірвану ліву передню покришку, саме із її розривом пов'язав різкий звук та стрімку зміну напрямку руху свого автомобіля. Позивач вважає, що зазначена умова договору взагалі суперечить з іншими умовами п. 26.5 договору, які надають право страхувальнику відмовити у виплаті страхового відшкодування саме на випадок вчинення страхувальником навмисних дій, зокрема повідомлення завідомо неправдивих відомостей, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок страховика. В той час, як помилка, про яку йдеться у даному випадку, є наслідком необізнаності, ознакою недбалості чи необережності.

Таким чином, позивач вважає, що відмова відповідача виплатити страхове відшкодування є неправомірною, просить стягнути з нього страхового відшкодування в розмірі 158000,00 грн.

Крім того позивач зазначив, що неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та переживаннях з приводу неможливості отримання страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль. У нього погіршилися стосунки в сім'ї, оскільки він не може користуватися автомобілем через відсутність коштів для його ремонта. Моральну шкоду оцінює в 10000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити з підстав, у ньому зазначених. При цьому зазначив, що п. 26.5.3 договору суперечить поняттю «Все включено», визначеному в назві договору.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Також зазначив, у відповідності до умов Договору розмір страхового відшкодування мав би розраховуватись таким чином: 158 000,00 грн. за вирахуванням:

- суми знецінення транспортного засобу за період страхування;

- франшизи згідно з розділом 10 Договору ;

- вартості залишків транспортного засобу, визначених шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн - аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно - Польське підприємство «Автоонлайн - Україна») чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Також зазначив, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем та не може вимагати виплати страхового відшкодування відповідно до умов Договорів з таких підстав. Вважає, що тільки Вигодонабувач за Договором (ПАТ Креді Агріколь Банк») має право на отримання страхового відшкодування у разі, якщо б воно підлягало виплаті, у зв'язку з чим ОСОБА_3 є неналежним позивачем за Договором, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи ПАТ «Креді Агріколь Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справ, 02.10.2013 р. між АТ «СК «АХА Страхування», ОСОБА_3 та ПАТ «Креді Агріколь Банк» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 251252Га/13зп, відповідно до якого об'єктом страхування є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням автомобілем НОМЕР_1 (арк.с. 13-17)..

Відповідно до ст. 6. Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ст. 16 вказаного Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 851442, складений 29.10.2013, зазначено, що 28.10.2013 о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Honda Accord», державний номер НОМЕР_2, на 279 км + 400 м а/д Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з'їхав у правий по ходу руху кювет де перекинувся, що викладено. В результаті ДТП постраждалих не має, автомобілю спричинені механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушено вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України (арк..с. 194).

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.12.2013 по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП призначено судову авто-технічну експертизу (арк.с. 194).

Згідно постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2014 року, судом встановлено, що у висновку експерта НДЕКЦ ГУМВС України у Запорізькій області від 20.01.2014 за № 1022/13, зазначено, що покази водія ОСОБА_3 у тому, що при русі по проїзній частині на автомобілі «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2, лопнуло колесо, не є спроможними. Водій автомобіля «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України. Крім того зазначено, що у даному випадку водій автомобіля «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП при виконанні ним вимог п. 10.1 ПДР України (арк.с. 4-5, 195-199).

Згідно пояснень представника відповідача, 29.10.2013 Страхова компанія отримала повідомлення про подію, яка ймовірно сталася 28.10.2013, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб. У повідомленні про подію та інших документів наданих страховій компанії ОСОБА_3, повідомив що керував автомобілем Honda Accord, номерний знак НОМЕР_3, о 23:45 28.10.2013 р. по дорозі Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, в районі Запорізької області на 279 км раптом почув звук (напевно лопнуло колесо) після чого автомобіль почало боком нести в кювет, воно декілька раз перевернулося та зупинилось на колесах.

Відповідно до п. 22.3. Договору Страховик має право:

- перевіряти достовірність повідомленої Страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання Страхувальником умов Договору та Правил (п. 22.3.1.);

- робити запити про відомості, пов'язані зі страховим випадком та належним виконанням Страхувальником умов Договору та Правил, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку (п. 22.3.3.).

Страхувальник у свою чергу, зобов'язаний:

- виконувати всі умови Договору (п. 22.2.2. Договору);

- в разі настання передбаченої у п. 20.2. Договору події, Страхувальник зобов'язаний надати Страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (в тому числі таку, яка являє собою комерційну інформацію), що стосується цього питання (п. 23.1.10. Договору).

З метою перевірки достовірності повідомленої інформації та встановлення можливості виникнення заявлених 29.10.2013 пошкоджень за обставин, описаних в повідомленні про подію, Страховиком було замовлено проведення транспортно-трасологічного дослідження в ДП «Центр експертних досліджень».

Згідно з Висновком № 145-13 транспортно-трасологічного дослідження механізму отримання пошкоджень автомобіля НОМЕР_4, складеного 14.11.2013 р. ДП «Центр експертних досліджень», на підставі проведеного дослідження встановлено:

1.На місці пригоди розташована металева опора округлої форми (фото 26 - 31), яка раніше була вкопана в земляний грунт, на що вказують залишки грунту з одного кінця опори (фото 28…31). В центральній частині труба опори має деформацію дугоподібної форми; з внутрішнього боку деформації мається ділянка відшарування лакофарбового покриття, яка вказує на місце прикладення зовнішнього деформуючого навантаження з боку слідоутворюючого об`єкту від центру зони деформації назовні дугоподібного вигину опори (фото 31 - утворена вдавлена деформація відносно напрямку дії деформуючого зусилля). Слід зазначити, що округла форма вказаної опори та її вертикальне розташування до моменту пошкодження (вкопана в грунт) подібне з формою та вертикальним розташуванням відносно опорної поверхні деформацій в задній правій частині кузова досліджуваного автомобіля HONDA (див. фото 13)

Однак, за умови прикладення до опори деформуючого зусилля з боку автомобіля HONDA (на іл. 9 позначено стрілками червоного кольору) за рахунок реакції зі сторони грунту, в який опора впиралася вкопаною частиною (на іл. 9 позначено стрілкою жовтого кольору), вона мала б згинатися в бік переміщення автомобіля, а отже повинна була утворитися деформація опори дугоподібної форми, звернена опуклою частиною в напрямку звідки було прикладене деформуюче зусилля, що не відповідає дійсним пошкодженням опори, яка насправді деформована в протилежний бік (див. іл. 9, 10 - порівняння напрямку деформації опори відносно напрямку дії зовнішнього навантаження).

2. Пошкодження, зосереджені по лівому борту досліджуваного автомобіля, які полягають в поздовжньо - ковзній ударній деформації лівого переднього крила і лівої передньої двері з наскрізними розривами металу, характерні для взаємодії з жорстким міцним об`єктом співставної міцності, також не могли утворитися в умовах описаних обставин пригоди при з`їзді автомобіля в кювет, оскільки на місці пригоди відсутні будь - які фізичні об`єкти з вищеописаними ознаками зовнішньої будови.

3. Те ж саме стосується і руйнування диску лівого переднього колеса - на місці пригоди не зафіксовані об`єкти від ударного зіткнення з якими міг зруйнуватися колісний диск досліджуваного автомобіля.

4. Стосовно вказаного водієм перекидання транспортного засобу слід зазначити, що деформації панелі даху, в цілому, характерні для механізму перекидання автомобіля, однак такі дані суперечать зафіксованій на місці пригоди, згідно наданої схеми наслідків ДТП, слідовій інформації, а саме, на місці пригоди зафіксовано суцільний слід юзу автомобіля з моменту виїзду на узбіччя і до кінцевої зупинки (див. іл.. 11), що свідчить про постійний рух автомобіля колесами по опорній поверхні і, відповідно, спростовуєзаявлений механізм перекидання автомобіля.

Вказані ознаки невідповідності механізму утворення пошкоджень автомобіля HONDA заявленим обставинам пригоди, та зафіксованій на місці пригоди обстановки (відсутність об`єктів зіткнення та суцільні сліди коліс авто до кінцевої зупинки) з технічної точки зору є суттєвими і достатніми для висновку, щодо технічної неспроможності заявлених водіями обставин пригоди.».

Отже, висновок № 145-13 експертного дослідження (арк.с.175-181), дає достатні підстави вважати, що Страхувальник надав неправдиву інформацію стосовно факту та обставин настання заявленого випадку, що вказує на порушення обов'язку, передбаченого п. 23.1.10. Договору.

У свою чергу, відповідно до п. 26.5. Договору Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

- страхувальник повідомив Страховику неправдиву інформацію про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності, по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин (п. 26.5.3. Договору);

- страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами Договору (п. 26.5.6. Договору);

- згідно з висновком (звітом автотехнічного, трасологічного дослідження тощо) компетентного спеціаліста, експертним дослідженням буде встановлено, що заявлені Страхувальником чи уповноваженою ним особою пошкодження ТЗ та/або їх частина з технічної точки зору не могли виникнути за заявлених обставин (наприклад, неможливість виникнення пошкоджень при знаходженні ТЗ у нерухомому стані, неможливість виникнення пошкоджень при зіткненні з визначеним Страхувальником об'єктом тощо). При цьому надання Страхувальником (водієм ТЗ або іншою уповноваженою Страхувальником особою) таких відомостей прирівнюється до надання неправдивої інформації щодо факту та/або обставин випадку (п. 26.5.23 Договору).

Листом від 25.11.2013 р. № 7199/26ЦВ Страхувальника повідомлено про те, що АТ «СК «АХА Страхування» прийнято рішення про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та виплати страхового відшкодування за цією подією (арк.с. 182).

31.03.2014 представник Позивача звернувся із заявою якою запропонував врегулювати спір в досудовому порядку, а саме: «выплата 70% страховой суммы с передачей остатков т/с страховой компании».

Листом від 24.04.2014 № 3222/26ЦВ, АТ «СК «АХА Страхування» направлено відповідь, в якій зазначено що виходячи із Висновку № 145-13 транспортно-трасологічного дослідження механізму отримання пошкоджень автомобіля НОМЕР_1, складеного 14.11.2013 ДП «Центр експертних досліджень» на підставі п. 26.5. Договору АТ «СК «АХА Страхування» прийнято обґрунтоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування (арк.с.186).

Щодо позовних вимог про визнання недійсним п. 26.5.3. Договору, суд, вважає дану вимогу необґрунтованою та безпідставною, виходячи з наступного:

У даному випадку підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є висновок № 145-13 транспортно-трасологічного дослідження механізму отримання пошкоджень автомобіля НОМЕР_5, складеного 14.11.2013 р. ДП «Центр експертних досліджень», в якому зазначено, що комплекс пошкоджень автомобіля НОМЕР_5, з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися внаслідок з`їзду автомобіля Honda Accord в кювет у вказаному водієм місці через втрату керованості автомобілем, оскільки на місці пригоди відсутні об`єкти, які могли утворити зафіксовані на автомобілі пошкодження, а розташування на місці пригоди суцільного сліду юзу коліс автомобіля з моменту з`їзду з дороги до кінцевої зупинки суперечить заявленим обставинам перекидання автомобіля HONDA на місці пригоди, а не сам факт надання Страхувальником інформації про ймовірну причину, в результаті якої застрахований автомобіль потрапив в ДТП (лопнуло колесо), як про це стверджує Позивач.

За даним заявленим випадком відповідно до умов Договору існує не тільки підстава для відмови передбачена п. 26.5.3 Договору, а і підстави, передбачені п. 26.5.6. та п. 26.5.23. Договору, про що було повідомлено Страхувальнику в листі АТ «СК «АХА Страхування» від 25.11.2013 р. № 7199/26ЦВ.

Статтею 16 Закону України «Про страхування» передбачено умови, які повинні бути зазначені в Договорі страхування, в тому числі права та обов'язки сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Під час укладення Договору страхування, його сторонами, за взаємною згодою, було визначено права та обов'язки сторін, підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, під час підписання Договору між сторонами було досягнуто згоди щодо умов страхування: предмет, права, обов'язки, підстави для виплати та відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Проте, позивачем та його представником не надано належні та допустимі докази недодержання в момент укладення Договору вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо невиїзду на місце ДТП аварійного комісара, оскільки вказане посилання спростовується наданою представником відповідача копією Звіту про результати огляду місця ДТП, складеного 29.10.2013 аварійним комісаром ОСОБА_5 (арк.с. 171-172).

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо незаконності та невідповідності вимогам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» пункту п. 26.5.3 договору № 251252Га/13зп добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 02.10.2013, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Дійшовши до висновку щодо правомірності та обґрунтованості відмови відповідача виплатити суму страхового відшкодування, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 158000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Разом з тим, суд не приймає доводи представника відповідача щодо того, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем та не може вимагати виплати страхового відшкодування відповідно до умов Договорів з таких підстав.

Згідно п.4 Договору вигодонабувачем є ПАТ «Креді Агріколь Банк», який має першочергове право на отримання страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Вказане товариство залучено до участі в справі як третя особа. Проте ПАТ «Креді Агріколь Банк», представник якого знайомився з матеріалами справи, не скористався своїм правом на отримання страхової виплати.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову суд не вбачає, оскільки сторони на власний розсуд визначили конкретні умови Договору, в тому числі і випадки, в яких страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, що не суперечить чинному законодавству.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету позову на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про визнання договору недійсним, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої iнстанцiї шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засiданнi під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Н. Ю. Мануйлова

04.02.2015