Номер провадження: 22-ц/785/886/15
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановила:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що у сторін є малолітня дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка стверджує, що з січня 2014р. відповідач залишив сім'ю та фактично шлюбні відносини між ними припинено. Крім того, після народження дитини відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В зв'язку з цим, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, а також 1/6 частку на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням суду позовну заяву ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітків щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 01.09.2014р. до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, а також аліменти на її (ОСОБА_3) особисте утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітків щомісячно, починаючи із 01.09.2014р. до досягнення ОСОБА_4 трьох років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з відповідача також судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вказане рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів на утримання малолітньої доньки з 1/3 до 1/4 частини зі всіх видів його заробітків, а на утримання дружини - з 1/6 частини до 1/8 частини.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, та вірно послався на діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2013р., який був зареєстрований відділом ДРАЦС у Приморському районі РС ОМУЮ, актовий запис № 1308.

В шлюбі у сторін народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_6.

Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В той же час, судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, а також постійно отримує заробітну плату.

Таким чином, суд правильно вважав, що необхідно встановити розмірі аліментів в частці від заробітної плати.

При ухваленні рішення суд першої інстанції врахував матеріальний стан відповідача, регулярність отримання заробітної плати, відсутність інших утриманців.

Суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, та дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги первісного позивача не підлягають задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними, посилання на те, що він визнав позов, але не розумів його значення та дійсного розміру стягнення не основані на законі, суд роз'яснював відповідачу його права, в тому числі і на правову допомогу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков