У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» на рішення Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір поруки від 28.07.2008 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1. Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн та 2304 грн. витрат понесених на проведення почеркознавчої експертизи.

Не погодившись із рішенням Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» подала апеляційну скаргу, в якій покликається на його незаконність та необгрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначено, що фактично в оскаржуваному судовому рішення вказано порядок апеляційного оскарження судового рішення, який не відповідає порядку апеляційного оскарження, що передбачений чинним ЦПК України.

Вказано також, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не застосував до позовних вимог строк давності, в той час коли відповідна заява була зроблена представником Банку в судовом засіданні 22 вересня 2015 року.

Просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов та визнаючи недійсним договір поруки від 28.07.2008 року, суд першої інстанції виходив з того, що недодержано вимог закону в момент вчинення правочину.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

________________________________________________________________________________________

Справа № 569/9315/14-ц Головуючий в суді 1 інст. - Крижова О.Г.

Провадження № 22-ц/787/2215/2015 Суддя-доповідач - Боймиструк С.В

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №14/31/ЕК-2008-980.

Того ж дня 28.07.2008 року було укладено і договір поруки відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_1 поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору.

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до банку в якому зазначила, що такий договір не підписувала та не укладала та просила його визнати недійсним.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної (судово- почеркознавчої та ТЕД) експертизи від 21.07.2015 року №340/341/15-22 підписи на першій та другій сторінках Договору поруки від 28.07.2008 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з ВАТ КБ «Надра», виконано не нею, а іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, тобто зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, що при вчиненні оспорюваного правочину не було додержано вимог закону, а тому обґрунтовано задовольнив позов.

Твердження апелянта про невідповідність порядку апеляційного оскарження зазначеного в оскаржуваному рішенні, передбаченому чинним ЦПК України відповідає дійсності, однак це порушення процесуального закону не призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання апелянта на незастосування судом наслідків пропуску строків позовної давності щодо вимог позивачки не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутня відповідна письмова заява сторони та й про існування такого договору сторона не знала до березня 2014 року, оскільки його не підписувала.

За таких обставин, оскільки рішення місцевого суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: