Провадження № 2/161/312/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 січня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

Національна академія внутрішніх справ звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі.

Свій позов мотивують тим, що 28 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Волинській області та ОСОБА_1 був укладений договір № Вл-63 про підготовку фахівців у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати пов'язані з утриманням в навчальному закладі.

Зазначає, що 01 вересня 2004 року по 20 червня 2008 року відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. 20 червня 2008 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста та в подальшому направлено для проходження служби до УМВС України у Волинській області.

Вказує, що 19 січня 2011 року відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору ОСОБА_1 з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

В зв'язку з наведеним, просить стягнути з відповідача вартість витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі у сумі 4683, 24 гривні, а також відшкодувати судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Волинській області та ОСОБА_1 був укладений договір № Вл-63 про підготовку фахівців у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати пов'язані з утриманням в навчальному закладі (а.с. 8-9).

Відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 20 червня 2008 року № 593 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію психолога за спеціальністю "Психологія" та видано диплом спеціаліста.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції станом на 30 липня 2004 року), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Також судом встановлено, що після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Волинській області.

Як вбачається з витягу з наказу УМВС України у Волинській області від 19 січня 2011 р. №21о/с ОСОБА_1 звільнено з органів МВС України на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням (а.с. 12).

Відповідно до п. 2.3.6. договору № Вл-63 про підготовку фахівців у КНУВС від 28 листопада 2007 року, відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати у повному' обсязі Фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3.1. даного договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Також, відповідно до п. 3.2. договору підставою для відшкодування Фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.

Згідно ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Крім того, відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 4.2. договору № Вл-63 про підготовку фахівців у КНУВС від 28 листопада 2007 року, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, з врахуванням наведеного, на думку суду, з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Національної академії внутрішніх справ 4683 гривні 24 копійки витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі ст. 525 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Національної академії внутрішніх справ 4683 (чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 24 копійки витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Національної академії внутрішніх справ судові витрати по справі в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк