АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3204/15 Головуючий 1 інст. Зяброва О.Г.
Справа № 644/9527/15-ц Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: захист прав споживачів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» про стягнення неустойки та моральної шкоди та зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановила:

23 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Автотрейдінг-Харків», в якому просив стягнути з відповідача на його користь неустойку у розмірі 5097,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 13.08.2014 р. він звернувся до ДП «Автотрейдінг-Харків» з заявою про гарантійний ремонт його автомобіля Ford Focus, державний номер НОМЕР_1. Заява була подана ним після проведення діагностики його автомобіля та телефонного дзвінка диспетчера ОСОБА_2 про те, що вийшов з ладу насос охолоджувальної рідини (помпа), який буде замінено в рамках гарантійного ремонту автомобіля. Проте, в порушення строку проведення гарантійного ремонту, його автомобіль було відремонтовано лише 28.08.2014 р. При цьому, з незрозумілих причин, наряд-замовлення на ремонт даного автомобіля було складено лише 26.08.2014р. після наполягання позивача на цьому. В результаті несвоєчасного ремонту автомобіля відповідач повинен сплатити неустойку за кожен день затримки усунення недоліків, що становить 5097,00 грн. Також, даними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка виразилась у неможливості користуватись своїм улюбленим автомобілем, що спричинило йому сильне душевне хвилювання, оскільки він змушений був користуватись громадським транспортом та змінювати привичний спосіб життя.

В судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги. Оскільки несправність його автомобіля за станом на 13.08.2014 р. і дату звернення до суду так і не була усунута, і він змушений був знову звертатись 15.09.2014 р. до відповідача з заявою, на що йому було запропоновано записатись на діагностику на 25.12.2014 р. і він зміг відремонтувати свій автомобіль лише у іншого дилера ТОВ «Автоцентр Фрунзе». Отже, розмір неустойки збільшився до 64562,00 грн., а розмір моральної шкоди - до 10000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні надав до суду зустрічний позов, який потім уточнив, і просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за проведені послуги з ремонту та технічного обслуговування з урахуванням індексу інфляції в розмірі 234,10 грн., 3 відсотки річних від простроченої суми - 2,90 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. При цьому ДП «Автотрейдінг-Харків» посилався на те, що 12.08.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до підприємства з заявою про проведення діагностики його автомобіля Ford Focus. Діагностика була проведена, проте, про що складено відповідний акт передання-прийняття транспортного засобу, але ОСОБА_1 після проведення діагностики автомобіля забрав у підприємства свій автомобіль, за виконані роботи не розрахувався і заборгував підприємству таким чином 210 грн. за проведені роботи. З урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних за прострочення заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 складає за станом на 27.11.2014 р. суму у розмірі 237,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» про стягнення неустойки та моральної шкоди залишені без задоволення. Зустрічні позовні вимоги Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права оскільки висновок суду про те, що він звернувся з заявою про проведення гарантійного ремонту автомобіля 26.08.2014 року не відповідає дійсності і суперечить доказам наявним в матеріалах справи, а саме, його заяві від 13.08.2014 року про проведення гарантійного ремонту, яка судом не досліджувалася. Крім того, 12.08.2014 року автомобіль був переданий і прийнятий на гарантійний ремонт про що склався відповідний акт і знаходився там на 26.08.2014 року. Суд не узяв до уваги, що станом на час розгляду справи вартість автомобіля змінилася та не врахував докази щодо спричинення моральної шкоди.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не оскаржувалося.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України , під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтями 10, 11, 58, 60, 61, 179, 212, 213 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 678 Цивільного кодексу України, встановлено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

За правилами ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про проведення гарантійного ремонту належного йому автомобіля Ford Focus до ДП «Автотрейдінг-Харків» 26.08.2014 року, а тому ремонт був проведений своєчасно і позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що його автомобіль знаходився протягом часу з 12.08.2014р. по 26.08.2014р. у ДП «Автотрейдінг-Харків».

Але з цим висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи:

12.08.2014р. ОСОБА_1 звернувся до ДП «Автотрейдінг-Харків» з нарядом-замовленням № АХТО 1414062 від 12.08.2014р. на проведення діагностики несправностей належного йому автомобіля Ford Focus, державний номер НОМЕР_1, який він придбав у ДП «Авторейдінг-Харків» за договором купівлі-продажу від 23.01.2014р. і який знаходиться на гарантійному обслуговуванні у даному підприємстві відповідно до умов вищезазначеного договору. Автомобіль Ford Focus було надано підприємству ОСОБА_1 на підставі акту прийому-передачі автомобіля від 12.08.2014р.

13.08.2014 року ОСОБА_1 після проведення діагностики і виявлення гарантійних несправностей сума виконаних робіт по гарантійному обслуговуванню з заміною складових частин яких складає 210 грн., звернувся до ДП «Автотрейдінг-Харків» з заявою про проведення гарантійного ремонту та заміну складових частин автомобіля, що вийшли з ладу.

26.08.2014 року ДП «Автотрейдінг-Харків» було складено наряд-замовлення № АХТО 1414774 від 26.08.2014р. на проведення ДП «Автотрейдінг-Харків» гарантійного обслуговування та ремонту насосу охолодної рідини -з/в належного йому автомобіля Ford Focus.

Згідно до акту виконаних робіт № АХТО 1414774 від 28.08.2014р. автомобіль Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 після закінчення гарантійного ремонту з приводу діагностики IDS та ремонту насосу охолодної рідини, було повернуто ОСОБА_1 28.08.2014р., що підтверджується також актом передання-прийняття транспортного засобу від 28.08.2014р. № АХТО 1414774. Претензій до виконаних робіт згідно даного акту ОСОБА_1 до підприємства з приводу проведено ремонту не мав.

Гарантійний ремонт проведено на 17-й день з дати пред'явлення, при оформленні наряду замовлення № АХТО 1414062 від 12.08.2014 року в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 звернувся на СТО тому що витікає охолоджуюча рідина, наявна мокра пляма під автомобілем.

Автомобіль був переданий ОСОБА_1 на СТО 12.08.2014 року, згідно акту приймання-передачі автомобіля № АХТО 1414062 від 12.08.2014 року і був повернутий ОСОБА_1 згідно акту передання-прийняття від 28.08.2014 року № АХТО 1414774.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

1% вартості автомобіля Ford Focus Тренд + 5d, Хечбек 1,0 Бензин 125 к.с. 6МТ 2 WD, що належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу Ф-Б № від 23.01.2014 року складає 169900х1%=1699 грн. Сума неустойки за 3 дні складає (1699х3) - 5097 грн.

Вказані обставини підтверджуються фактичними даними, які містяться в договорі купівлі-продажу (а.с. 6-7), квитанції (а.с. 8), в договорі кредиту (а.с. 9), наряді-замовленні від 12.08.2014 року (а.с. 10), акті прийому-передачі автомобіля від 12.08.2014 року, заяві від 12.08.2014 року (а.с. 12), наряді-замовленні на гарантійне обслуговування (а.с. 13), акті прийому-передачі автомобіля від 28.08.2014 року в їх сукупності та взаємозв'язку.

Вказані докази є належними, допустимими, і їх достовірність сторонами не оспорювалася.

Висновки суду про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його автомобіль знаходився протягом часу з 12.08.2014 року по 26.08.2014 року у ДП «Автотрейдінг-Харків» і що початком проведення гарантійного ремонту є складання наряду-замовлення на проведення ремонту, а не пред'явлення споживачем вимоги на безоплатне усунення недоліків, є хибними, оскільки вони не відповідають дійсності, суперечать вказаним вище письмовим доказам та вимогам закону.

Таким чином, рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення на його користь неустойки у розмірі 5097,00 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованої відмови в позові про збільшення неустойки в наслідок збільшення вартості автомобіля та стягнення моральної шкоди не можна визнати обґрунтованими, оскільки з позовними вимогами з підстав збільшення розміру неустойки в наслідок збільшення вартості автомобіля ОСОБА_1 до суду не звертався (а.с. 48-49), а суд згідно ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 179, ч. 1 ст. 303 Цивільного процесуального кодексу, перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції і п.5) ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» не передбачає відшкодування моральної шкоди внаслідок обставин, встановлених судом.

Судові витрати судова колегія вважає необхідним розподілити відповідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням того, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» на користь держави у розмірі 365, 40 грн. - за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» про стягнення неустойки - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» на користь ОСОБА_1 суму неустойки у розмірі 5097 (п'ять тисяч дев'яносто сім) гривень.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» на користь держави судовий збір у розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) гривень 40 копійок.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді:-