Справа № 629/3483/15-ц
Номер провадження 2/629/1305/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Попова Олексія Григоровича,
за участі секретаря судового засідання Габор В.В.,
прокурора Павлюченка А.С.,
представника відповідача ОСОБА_1,
представник відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 міжрайонного прокурора Харківської області Медяника Олексія Анатолійовича до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, ОСОБА_4, треті особи Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, Реєстраційна служба ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування розпоряджень та договорів оренди, -
В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_5 всупереч вимогам ч.7 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» звернувся із заявами до відповідача про відведення в оренду земельних ділянок за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шатівської та Чернігівської сільських рад Лозівського району Харківської області, які не є єдиним масивом, про що свідчить також факт укладення п'ятьох договорів оренди та картографічні матеріали. Крім того, до заяви ОСОБА_5 не подано жодного документу, що підтверджує досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Таким чином, прокурор вважає, що розпорядження ОСОБА_3 РДА суперечать вимогам земельного законодавства щодо порядку набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, оскільки прийняті без врахування вимог ч.ч. 1, 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» та ст. 123 Земельного кодексу України.
У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Харківської області у судовому засіданні заперечував проти позову.
Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Харківській області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить, розглядати справу без їхньої участі.
Представник реєстраційної служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Харківської області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації №163 від 09.04.2012 року надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення фермерського господарства ОСОБА_5 площею 23,7 га на території Шатівської сільської ради та 76,6 га на території Чернігівської сільської ради (а.с. 8), розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації №283 від 02.07.2012 року внесено зміни до розпорядження №163 від 09.04.2012 року, де земельну ділянку площею 23,7 га змінено на земельні ділянки площами 3,5030 га, 10,1419 га та 5,5604 га, а земельну ділянку 76,6 га на 48,9409 га та 27,6591 га (а.с. 9), розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА №468 від 13.11.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площами 3,5030 га, 10,1419 га та 5,5604 га для створення фермерського господарства ОСОБА_5 на території Шатівської сільської ради зі зміною угідь з пасовищ на ріллю та передано в оренду строком на 49 років (а.с. 10), розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА №467 від 13.11.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площами 48,9409 га та 27,6591 га для створення фермерського господарства ОСОБА_5 на території Чернігівської сільської ради та передано в оренду строком на 49 років (а.с. 11).
Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницькою діяльністю громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.
У ст. 7 вказаного Закону визначено порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства.
Зокрема ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що громадянам для ведення фермерського господарства Земельні ділянки надаються єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.
Отже, для з'ясування правомірності прийняття оспорюваних наказів необхідно дати визначення поняттю "єдиний масив".
Оскільки термін єдиний земельний масив не розкривається в Законі України «Про фермерське господарство», суд виходить з наступного.
В ч. 7 ст. 7.Закону України «Про фермерське господарство» термін «земельні ділянки, які надаються громадянам для ведення фермерського господарства» вжитий у множинному виді, що дає суду підстави зробити висновок, що для ведення фермерського господарства законодавець передбачив можливість виділення не тільки однієї, а й декількох земельних ділянок, які і складають «єдиний масив».
Крім того, для більш обґрунтованого визначення зазначеного поняття суд вважає за необхідне, відповідно до ст.8 ЦК України застосувати аналогію закону.
Так, аналіз законодавства України та нормативної бази, що складає суть даного питання, зокрема абз.8 пп.а п.1 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03.12.1999 № 1529, ст. 4 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Рекомендацій щодо виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), затверджені наказом Держкомзему України від 30.12.1999 №130 "Про затвердження рекомендацій щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", можна зробити висновок про нетотожність понять "єдина земельна ділянка" і "єдиний земельний масив", оскільки останній може становити собою сукупність суміжно розташованих індивідуальних земельних ділянок в одному полі чи в групі компактно розташованих полів.
Зазначене дає суду зробити обґрунтований висновок про те, що виділення ОСОБА_4 земельних ділянок, які розташовані на території Шатівської сільської ради та Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області правильно розцінено ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Харківської області як виділення «єдиного масива», що не суперечить вимогам ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство».
Прокурор посилається також на те, що ОСОБА_4 всупереч ч. 7 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» до заяви про надання дозволу для виготовлення проектів землеустрою не подано жодного документу, що підтверджує досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.
Суд зазначає, що до заяв ОСОБА_4 надані відповідні документи, а саме: трудова книжка, яка підтверджує досвід роботи у сільському господарстві, а саме в ТОВ Компанії «БОТіК», підприємницькою діяльністю якого, згідно довідки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України АБ № 498990, є: вирощування зернових та технічних культур; надання послуг у рослинництві; облаштування ландшафту; посередництво в торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; інші види оптової торгівлі (а.с. 82). Крім того, був наданий висновок районної професійної комісії з питань створення фермерського господарства про те, що ОСОБА_4 має відповідні знання і досвід роботи в сільському господарстві, може створити і вести фермерське господарство (а.с. 83).
Оскільки єдиною підставою для визнання недійсними оспорюваних договорів оренди землі прокурор вважає вищевикладені порушення при прийнятті оспорюваних розпоряджень щодо яких суд не знайшов підстав для їх скасування, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Крім того, суд зазначає, що виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003 року, майном у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила».
У цій справі Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції», отже визнання недійсним договору, згідно якого особа отримала майно від держави та подальше позбавлення її цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги прокурора недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 та 218 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 міжрайонного прокурора Харківської області Медяника Олексія Анатолійовича до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, ОСОБА_4, треті особи Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, Реєстраційна служба ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування розпоряджень та договорів оренди - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Олексій Григорович Попов