Справа № 740/2367/15
Провадження № 2/740/754/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді СКАЛОЗУБА О.М.

при секретарях - Полєтавкіній М.О., Гришкевич В.О.,

за участі представника позивача Івашка В.В., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача МТСБУ Грабової О.В.,третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в заяві, уточнюючи позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в сумі 19771,63 грн, 9134,49 грн інфляційних втрат та 415,24 грн 3 % річних від простроченої суми, моральну шкоду у розмірі 5000 грн та судові витрати, посилаючись на такі обставини : в його власності перебував автомобіль ВАЗ 2107, держаний номерний знак НОМЕР_1 .

23 червня 2014 року о 13 годині 30 хвилин між селом Мала Кошелівка, Ніжинського району та містом Ніжином мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний йому автомобіль .

Водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_5, перед початком маневру лівого повороту не переконався в безпечності маневру та не надав переваги в русі автомобілю, що рухався в попутному напрямку, чим порушив пункти 10.1 та 10.4 Правил Дорожнього руху України і здійснив зіткнення з його автомобілем.

За кермом його автомобіля на передбаченій законом правовій підставі перебував його син ОСОБА_7

Власником автомобіля НОМЕР_3 є відповідач ОСОБА_2

Даний факт дорожньо- транспортної пригоди підтверджується постановою судді Ніжинського міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року ( справа № 740/472/15 провадження 3/740/195/15 ). Відповідно до цієї постанови винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5, водія автомобіля НОМЕР_4. Його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ,що становить 340 грн 00 коп. Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до висновку № 043/15 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля, складеного 11 травня 2015 року експертом - товарознавцем, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля ВАЗ - 2107 становить 22787,66 грн, а вартість матеріального збитку, завданого йому, власнику автомобіля ВАЗ - 2107, станом на 23.06.2014 року , внаслідок його пошкодження становить 19771,63 грн.

Відповідач ОСОБА_2 згідно договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахував свою відповідальність у відповідача HACK «Оранта». (Поліс обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності від 17.07.2013 р № АС/5593590)

Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у відповідача HACK «Оранта», ним була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів страховику. Ним була подана заява про виплату страхового відшкодування, яка знаходиться у відповідача в матеріалах справи про врегулювання страхового випадку. Номер справи 5584.

Відповідач HACK «Оранта» свідомо затягував виплату страхового відшкодування.

01 квітня 2015 року відповідач листом № 09-02-09/5038 повідомив його, що відсутні підстави для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб.

Відповідач послався на те, що пунктом 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено підставу відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування у разі подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідач вважає таким фактом те, що в заяві ОСОБА_2 від 24.06.2014 р вказано, що автомобіль ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_2 був взятий з дозволу власника. А це на думку відповідача, суперечить інформації, викладеній в постанові Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.02.20015 р.

Вважає, що відповідач HACK «Оранта» свідомо викривлює наявну інформацію, щоб тільки відмовити йому, у виплаті страхового відшкодування, як не його клієнту, при цьому втрачаючи довіру населення.

Але обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду існує.

Представник позивача адвокат Івашко В.В. в судовому засідання позов підтримав та зазначив, що відповідач НАСК «Оранта» повинна нести відповідальність за шкоду, пов'язану із пошкодженням транспортного засобу, а за моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_6, як власнику транспортного засобу, повинні нести відповідальність НАСК «Оранта» та відповідач ОСОБА_2

Представник відповідача ПАТ «НАСК Оранта»в судове засідання не з'явився, надав суду письмове заперечення, в якому позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на слідуюче.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004р. (із змінами та доповненнями) (далі Закон). Стаття 1 Закону дає визначення основних термінів, зокрема особи, відповідальність якої застрахована. Так, особами, відповідальність яких застрахована, вважаються страхувальники та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Листом HACK «Оранта» за №09-02-09/5038 від 01.04.2015р. позивачу було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.2. ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.3 ст.26 Закону України «Про страхування». Відмовляючи позивачу у виплаті, HACK «Оранта» посилалась на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області №740/472/15 від 10.02.2015 року. Відповідно до вказаної постанови суду, водій ОСОБА_5 (третя особа по цивільній справі) на момент ДТП посвідчення водія не мав; крім того, без дозволу батька взяв автомобіль ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_2, вчинив дорожньо- транспортну пригоду та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Крім того, в поясненні власника автомобіля ОСОБА_2 від 24.06.2014 р. зазначено, що автомобіль ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_2 був взятий з його дозволу, що суперечить інформації, викладеній в постанові Ніжинського міськрайонного суду від 10.02.2015р., яка жодною із сторін не оскаржувалась та набула законної сили.

Стаття 41 спеціального Закону визначає, що у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а в результаті протиправних дій іншої особи - шкоду має відшкодовувати МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Тому, з урахуванням викладеного, вважає HACK «Оранта» неналежним відповідачем по даній справі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. ОСОБА_2 пояснив,що синнавчався на водія,але не отримав посвідчення водія.Син на його автомобілі їздив без нього і він йому дозволяв брати автомобіль і їздити на ньому.Ключі від автомобіля лежали а столі.Він на слідстві і заяві до НАСКОранта" вказував ,що син взяв автомобіль з його дозволу. Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2, вони проживають однією сім'єю, спільно володіють та розпоряджаються майном, отже не має підстав стверджувати про неправомірність заволодіння транспортним засобом зі сторони ОСОБА_5 В підтвердження цього є наслідок проведення досудового розслідування де були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом, а отже таке заволодіння визначилось як законне. А тому ОСОБА_5 є особою, відповідальність якої застрахована.

ОСОБА_5 є власником транспортного засобу оскільки є законним володільцем наземного транспортного засобу ,так як правомірно експлуатував транспортний засіб.

Автомобіль ВАЗ-21121 д/н НОМЕР_2 є забезпеченим транспортним засобом, оскільки зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та на час дорожньо-транспортної пригоди експлуатувався особою, відповідальність якої застрахована.

ОСОБА_2 згідно договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахував свою відповідальність у HACK «ОРАНТА» (Поліс № АС/5593590 від 17.07.2013 року)

Про настання срахового випадку HACK «ОРАНТА» була повідомлена як позивачем ОСОБА_6 ,так і ОСОБА_2

Листом № 09-02-09/5038 від 01.04.2015 року HACK «ОРАНТА» відмовила в здійсненні виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб.

Відмову HACK «ОРАНТА» в здійсненні виплати страхового відшкодуваня рахує незаконною з підстав вище наведених і просить суд задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди зі сторони HACK «ОРАНТА».

Що стосується відшкодування моральної шкоди то відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Даних про заподіяння позивачу шкоди здоров'ю в справі немає. Якщо позивач посилається на ст. 23 ЦК України, то він повинен визначити розмір заподіяної моральної шкоди конкретним відповідачем з визначенням підстав. Оскільки позивач цього не зробив, то в частині відшкодування моральної шкоди просить суд відмовити.

З даних підстав рахує вимоги позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 незаконними, а тому в цій частині в задоволенні позовних вимог просить відмовити.Вважає,що позов позивача в частині стягнення з НАСКОранта" на його користь заподіяної матеріальної шкоди слід задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що він не має посвідчення водія, хоча пройшов відповідні курси керування автомобілем у автошколі та має навички керування автомобілем, але в зв'язку з виїздом на навчання до м. Києва, де його місце проживання в гуртожитку і зареєстроване, він не встиг здати іспит для отримання посвідчення водія. Автомобілем свого батька ОСОБА_2 він користується вільно, оскільки вважає його спільною сімейною власністю та безперешкодно ним користується. В день ДТП 23.06.2014 р. він зі своєю подругою автомобілем свого батька їхали відпочивати на природу та в нього були документи на автомобіль. При розгляді справи в суді по факту ДТП він сказав, що автомобіль батька взяв без його дозволу, однак він мав на увазі,що коли брав автомобіль,то батька вдома не було,а так він брав автомобіль постійно без батька,так як останній йому брати автомобіль і їздити на ньому дозволяв.

Представник відповідача МТСБУ в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в письмовому запереченні зазначила, що позивач не звертався до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», що є підставою для відмови в задоволенні позову в силу вимог ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 614 ЦК України.

Станом на день складання заперечень на позов у представника МТСБУ відсутні відомості про звернення позивача чи співвідповідача до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування та надання до заяви документів, визначених статтею 35 Закону, необхідних для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Пункт 41.1. статті 41 Закону визначає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерплих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: ...в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а в результаті противоправних дій іншої особи.

Стаття 33 Закону визначає дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Стаття 35 Закону визначає умовою для отримання страхового відшкодування потерпілою особою в ДТП - звернення до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій мають міститись відомості та документи, визначені в пунктах 35.1., 35.2. статті 35 Закону.

Пункт 22.1. статті 22 Закону визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

22.2. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Пункт 9.2. статті 9 Закону визначає, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Пункт 36.2 статті 36 Закону визначає, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: 1) прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; 2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини.

Ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Абзац 3 пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» чітко визначає, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Тому, оскільки ні позивач, ні співвідповідач не звертались до МТСБУ з заявами про виплату страхового відшкодування, то МТСБУ позбавлено можливості прийняти відповідно до Закону рішення про виплату чи про відмову у виплаті страхового відшкодування, а отже відсутні підстави для звернення позивача до суду з вимогами до МТСБУ, оскільки відповідальність за порушення зобов'язання настає за наявності вини. Вина в даному випадку у МТСБУ відсутня.

З часу ДТП по дату залучення МТСБУ до участі у справі в якості співвідповідача минув один рік, що в силу вимог статті пн. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» є підставою для відмови в задоволенні заяви про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до пн. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відсутні належні та допустимі докази (вирок у кримінальній справі за ст. 289 КК України), які б засвідчували факт противоправних дій з боку ОСОБА_5 по заволодінню транспортним засобом ВАЗ -21121 д.н.з. СВ 6902АІ, як і відсутні докази про вихід транспортного засобу з володіння власника, ОСОБА_2, не з його вини.

Пункт 41.1. статті 41 Закону визначає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерплих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: ...в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а в результаті противоправних дій іншої особи.

В матеріалах справи відсутній вирок суду про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтею 289 КК України.

Якщо син співвідповідача знав та мав доступ до ключів та самого транспортного засобу, то в цьому наявна вина власника транспортного засобу, що виключає можливість отримання страхового відшкодування за пп. в, пн. 41.1. статті 41 Закону.

Суд, вислухавши доводи та пояснення сторін, їх представників, ознайомившись та дослідивши наявні матеріали справи і надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно копії постанови Ніжинського міськрайонного суду від 10.02.2015 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили. У вказаній постанові зазначено, що .06.2014 року біля 13 год. 30 хв. на автодорозі між селом М.Кошелівка та містом Ніжин ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ-21121 , номерний знак НОМЕР_2 ,перед початком маневру лівого повороту не переконався в безпечності маневру та не надав переваги в русі автомобілю, що рухався в попутному напрямку, чим порушив п.10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення із автомобілем ВАЗ-2107 номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дана постанова не оскаржена і набрала законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована полісом АС/5593590 від 17.07.2013 року страховика НАСК «Оранта». Вказаним полісом забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21121», д/н НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 05.10.2015 року до участі у справі залучений співвідповідачем МТСБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.п. 2,3 ст. 998 ЦК України страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 35 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Ці твердження відповідача НАСК «Оранта», як на підставу для відмови позивачу у здійсненні страхової виплати, є неоюгрунтованими, оскільки пояснення надані їй ОСОБА_2 від 24.06.2014 року, що автомобіль ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_2 був взятий з його дозволу, що суперечить інформації, викладеній в постанові Ніжинського міськрайонного суду від 10.02.2015 року, не стосуються самого факту настання страхового випадку і не спотворюють фактичних обставин ДТП.Крім того,в судовому засіданні встановлено і це підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження,що автомобіль було взято з доволу відповідача ОСОБА_2 і він про це вказав страховику в своїй заяві,тобто відповідач не надавав страхову неправдивих відомостей стосовно взяття автомобіля і тим більше щодо обставин скоєння ДТП,як страхового випадку.

Відповідно до ст. 37.1.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею цього Закону).

Суду не надано обвинувального вироку, щодо вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку, а отже посилання НАСК «Оранта» на ст. 37.1.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є надуманим ,необґрунтованим та протирічить як фактичним обставинам настання страхового випадку,так і нормам чинного законодавства..

Згідно п. в) ст. 41.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи.

Також не знайшло підтвердження в судовому засідання посилання відповідача НАСК «Оранта» на п. в) ст. 41.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на правомірність своїх дій, оскільки суду не надано доказів вчинення ОСОБА_5 дій, щодо незаконного заволодіння транспортним засобом ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2, які встановлені вироком суду.

З п. б) ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, а не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування на чому наполягає відповідач НАСК «Оранта».

Враховуючи вищевикладене суд вважає,що законних підстав для стягнення шкоди з МТСБУ немає, оскільки НАСК «Оранта» неправомірно відмовила позивачу у здійсненні страхової виплати по факту ДТП, що мало місце 23.06.2014 р. та з якої і підлягає стягненню матеріальна шкода ,завдана позивачу ОСОБА_6

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий суду розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних нарахувань, який сторонами не оскаржується і з яким погоджується суд.

За таких обставин суд приходить до висновку і це доведено наданими належними і допустими доказами,що слід стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 19771 грн 63 коп., 9134 грн 49 коп інфляційних втрат, 415 грн 24 коп 3% річних від простроченої суми,оскільки представник НАСКОранта" не тільки не надав суду жодного доказу та не послався підверджуючу його позицію норму чинного законодавства,а й не прибув в судове засідання для відстоювання своїх доводів,викладених в запереченнях на позов та спростування доказів позивача.

Слід зазначити, що згідно ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, однак враховуючи те, ОСОБА_6 не зазнав ушкоджень здоров'я під час ДТП, так як навіть не був учасником ДТП, моральна шкода не підлягає стягненню з НАСК «Оранта» і має відшкодовуватися на підставі ст. 1187 ЦК України.

З ст. 31.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"встановлено, що розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із змісту зазначених вище норм закону, обставин справи, оскільки позивачу завдана моральна шкода у зв'язку з пошкодженням його автомобіля,а не здоров"я, суд вважає, що моральна шкода підлягає стягненню не з відповідача НАСКОранта",а з відповідача ОСОБА_2.З врахуванням всіх зазначених обставин розмір грошового відшкодування завданої позивачу моральної (немайнової) шкоди повинен складати 500 гривень, які слід стягнути з ОСОБА_2 Стягувана моральна шкода в такому розмірі буде адекватною тім стражданням,які зазнав позивач і відповідатиме принципу розумності і достатності.

Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Згідно ст. 3, ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Згідно копії висновку № 043/15 від 11.05.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 210700-20, р.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП від 23.06.2014 року становить 19771,63 грн, яка відповідає Закону України «Про оцінку та оціночну діяльність» та сторонами не заперечується.

Види судових витрат визначені в ст.79 ЦПК, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до ст. 88 цього Кодексу.

Витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 2000,00 грн., що були витрачені позивачем не відносяться ні до збитків у розумінні ст. 22 ЦК України, ні до судових витрат, перелік яких наведено у ст. 79 ЦПК України, а тому не підлягають стягненню з відповідачів.

Щодо стягнення на користь позивача з відповідачів НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору та на правову допомогу у сумі 3000,00 грн. суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з них порівну, тобто по 1500,00 грн з кожного.З урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_6 до НАСК «Оранта» задоволені на 100% тому з неї слід стягнути 288,86 грн судового збору та 1500,00 грн витрат на правову допомогу, а позовні вимоги до ОСОБА_2 задоволено на 10,00 % (500 грн. х 100% :5000 грн. = %), а при поданні позову до суду позивач сплатив 243,60 грн. судового збору та понесені 1500,00 грн витрат на правову допомогу (3000,00:2), підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 174,36 грн судових витрат / 150 грн + 24 грн 36 коп/ у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1743,60 х 10 % :100%).

Слід також стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4 грн. 35 коп недоплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 59, 107, 209,212-215, 208 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 19771 грн 63 коп., 9134 грн 49 коп інфляційних втрат, 415 грн 24 коп 3% річних від простроченої суми, 1500,00 грн витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 288 грн ,86 коп., а всього 31 110 (тридцять одну тисячу сто десять) гривень 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 500 грн., 150,00 грн витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 24 грн 36 коп, а всього 674 (шістсот сімдесят чотири) гривні 36 коп.В іншій частині позову відмовити

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4 грн. 35 коп недоплаченого судового збору.

На рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Скалозуб