УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 72683 грн та моральну шкоду у розмірі 300 000 грн; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 36500 грн та 300 000 грн моральної шкоди.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 72683 грн та моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 36500 грн та 300 000 грн моральної шкоди.

Відповідач, не погоджуючись з даною ухвалою суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що винність відповідача у скоєнні дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої було нанесено матеріальну шкоду позивачам є встановленою і доведеною, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1993 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» наявні підстави для відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачам. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6, позивачі, у зв'язку із смертю їхніх дітей у дорожньо-транспортній пригоді, зазнали сильних психологічних страждань, що враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику розгляду цивільних справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», є підставою для відшкодування моральної шкоди.

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року відстрочено ОСОБА_6 сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що сума судового збору за подання касаційної скарги підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2557,80 грн на наступні банківські реквізити: одержувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; ід. код - 38004897; банк одержувача - ГУ ДКУ у м. Києві, р/р 0007; МФО - 820019; КЕКД 22030003, символ звітності банку 253.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
І.М. Фаловська