Провадження № 2/760/4724/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

представника позивача- ОСОБА_2

представників відповідача- Кіщак К.Ю., Бурдейного П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю »Агро Соул» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у травні 2015 року звернувся до суду з позовом і просить поновити його на роботі на посаді директора Товариств з обмеженою відповідальністю »Агро Соул»/ ТОВ »Агро Соул»/ і стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилається в позові на те, що 23.11.2011 року був призначений на посаду директора ТОВ »Агро Соул».

17.12.2014 року рішенням загальних зборів учасників товариства він був звільнений з займаної посади за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін.

Вважає своє звільнення з роботи незаконним, так як заяви на звільнення з роботи за угодою сторін за п.1 ч.1 ст.36КЗпП України він не писав.

Крім того, в період часу з 01.12.2014 року до 30.12.2014 року на підставі наказу № 12в від 30.11.2014 року він перебував у відрядженні.

Виходячи з цього, вважає своє звільнення з роботи незаконним і просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилається на те, що позивач був звільнений з роботи відповідно до протоколу Загальних зборів учасників товариства від 15.12.2014 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України з 17.12.2014 року, що підтверджено записом у його трудовій книжці.

Це підтверджується і наказом про звільнення, підписаним самим позивачем, як директором товариства, і з яким він був ознайомлений.

Саме на підставі протоколу від 15.12.2014 року був призначений новий директор товариства - Сібрінг Гордон О.

На підставі протоколу від 15.12.2014 року були внесені зміни до ЄДРПОУ стосовно директора товариства і саме цей протокол надавався державному реєстратору та міститься в матеріалах реєстраційної справи у Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві.

Протокол від 17.12.2014 року, на який посилається позивач, не був реалізований і не породив ніяких правових наслідків.

Виходячи з того, що позивач був звільнений з роботи за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, протокол зборів учасників від 17.12.2014 року не мав ніяких правових наслідків для нього, вважає посилання позивача в обгрунтування позову, як на підставу його звільнення, безпідставним.

Крім того, звернув увагу суду на те, що в 2015 році Солом'янським районним судом м. Києва розглядалася інша цивільна справа за участі позивача, в якій позивач до позовної заяви долучив саме протокол від 15.12.2014 року, і яким обгрунтовував свій позов до суду.

Зазначив також, що інформація про перебування позивача в відрядженні є недостовірною, так як наказу №12в від 30.11.2014 року в товаристві інколи не існувало і завірений він недійсною печаткою.

Крім того, 17.12.2014 року позивач особисто видав наказ про своє звільнення з роботи, а йже18.12.2014 року було здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ »Агро Соул» у зв»язку з призначенням нового директора.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

В подальшому, після надання пояснень у справі та дослідження матеріалів справи, представник позивача направив до суду телефонограму, якою просить закінчувати розгляд справи в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, у тому числі, угода сторін.

Судом встановлено, що позивач на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ »Агро Соул», оформленого протоколом №1 від 23.11.2011 року, призначений на посаду директора даного товариства.

30.11.2011 року позивач видав наказ №1, згідно з яким приступив до виконання обов»язків директора ТОВ »Агро Соул».

На підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ»Агро Соул» відповідно до протоколу б/ від 15.12.2014 року позивач був звільнений з займаної посади за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України - припинення повноважень посадової особи.

17.12.2014 року позивачем, як керівником, був виданий наказ б/н про своє звільнення з роботи за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України саме на підставі протоколу загальних зборів учасників від 15.12.2014 року.

В цьому ж наказі стоїть його підпис про ознайомлення з ним.

/ а.с.5; 32 - 36 /

В п. 8.Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами.

Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Таким чином, припинення трудових відносин можливе у будь-який час, коли між власником або уповноваженим органом та працівником досягнуто згоду про припинення трудового договору.

Пропозиція про припинення трудового договору за згодою сторін може надходити як з боку працівника так і з боку власника або уповноваженого ним органу.

Якщо інша сторона погоджується з висловленою опозицією, то вважається, що сторони досягли згоди про припинення трудового договору і працівник звільняється з роботи.

Як позивач та його представник у судовому засіданні, так і представники відповідача підтвердили, що будь-якої домовленості між новим керівництвом ТОВ »Агро Соул» та позивачем з приводу його звільнення з роботи за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України не було, заяви на звільнення з цих підстав позивач не писав і наказ про звільнення його з роботи за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України товариством не видавався.

Так, з наданого позивачем протоколу Загальних зборів учасників ТОВ »Агро Соул» від 17.12.2014року вбачається, що ним п.1 протоколу був викладений у новій редакції, а саме про звільнення позивача з роботи з 17.12.2014 року на підставі поданої ним заяви за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що участі в даних зборах позивач не приймав і його на них не запрошували.

З протоколу даних зборів вбачається, що інших учасників товариства на них представляв директор Сібрінг Гордон О.

В той же час, з нотаріально посвідчених заяв учасників ТОВ »Агро Соул» за місцем перебування від 11.03.2015 року вбачається, що збори учасників товариства 17.12.2014 року не скликалися і не проводилися.

Оригінали даних заяв знаходяться в матеріалах цивільної справи по спору між цим ж сторонами № 760/1736/15-ц/провадження № 2/760/2266/15.

/ а.с. 100 - 107 /

Представники відповідача суду пояснили, що даний протокол у частині підстав звільнення позивача з роботи не був реалізований і причиною його звільнення є вказана в наказі, а саме: п.5 ч.1 ст.541 КЗпП України.

Відповідно до ст.ст.21,24 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства,установи,організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою,за якою працівник зобов"язується виконати роботу,визначену цією угодою,з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку,а власник зобов"язується виплачувати працівникові заробітну плату.

Додержання письмової форми трудового договору є обов"язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Укладення трудового договору, як правило, оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що зміни до наказу від 17.12.2014 року про звільнення позивача не вносилися.

Як на підставу своїх вимог позивач надав суду копію трудової книжки, з якої вбачається, що 17.12.2014 року до неї був внесений запис під №21 про визнання недійсним запису за №20 про звільнення з роботи за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Під №22 до трудової книжки був внесений запис про звільнення позивача з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України.

/ а.с. 56 - 67 /

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює в фірмі, яка супроводжує фінансову діяльність ТОВ »Агро Соул».

Саме вона оформляла трудову книжку позивача 22.12.2014 року, яку він приніс їй особисто, і в цей же день повернула її йому, що зафіксовано камерами відеоспостереження.

Надати розписку про отримання трудової книжки після її оформлення він відмовився, про що в цей же день був складений акт.

Будь-яких інших записів у трудову книжку позивача ні вона, ні будь-хто інший не вносив.

Почерк, яким були заповнені записи під №№ 21 та 22 в трудовій книжці позивача, їй не належить і їй невідомий.

/ а.с. 74 - 75 /

Представник відповідача суду пояснив, що при передачі справ 22.12.2014 року після звільнення позивач печатку ТОВ »Агро Соул» не передавав, а записи в трудовій книжці під №№21 та 22 завірені старою печаткою.

Дійсно, з довідки ТОВ»ДДВ ГРУП» від 02.11.2015 року вбачається, що ТОВ»Агро Соул» 17.12.2014 року зверталося за отриманням послуги виготовлення печатки підприємства.

Дану послугу було оплачено, печатку виготовлено та передано 17.12.2014 року уповноваженому представнику ТОВ »Агро Соул».

/ а.с. 66 - 67; 158 /

Представник позивача в судовому засіданні даних обставин не спростовував.

Та обставина, що позивачем 22.12.2014 року після звільнення при передачі документації печатка ТОВ»Агро Соул» не передавался підтверджується актом.

/ а.с. 74 /

За клопотанням представника відповідача судом були досліджені матеріали цивільної справи № 760/1736/15-ц/провадження № 2/760/2266/15 /за позовом ОСОБА_3 до ТОВ »Агро Соул» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач звернувся до суду 28.01.2015 року і свої вимоги обгрунтовував саме звільненням з підстав, визначених протоколом Загальних зборів учасників від 15.12.2014 року за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України і даний протокол ним був долучений до матеріалів справи в обгрунтування позову.

Крім того, до матеріалів справи позивачем була додана копія трудової книжки, з якої вбачається, що в ній відсутні записи під №№21 та 22.

Останній запис в трудовій книжці вчинено під №20 про звільнення позивача з роботи за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст.138 цього кодексу оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи.

У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

При зверненні до суду позивачем до позовної заяви була долучена копія трудової книжки, як і до матеріалів цивільної справи № 760/1736/15-ц/провадження № 2/760/2266/15, яка розглядалася судом і була досліджена в даному судовому засіданні.

З метою усунення даних суперечностей представник позивача судом неодноразово зобов»язувався надати суду оригінал трудової книжки з метою виконання вимог закону в частині посвідчення її копії.

Вимоги суду представником позивача виконані не були, оригінал трудової книжки суду наданий не був і своїм клопотанням представник позивача просить закінчувати розгляд справи в його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, свідків, третіх осіб, письмових доказів та ін.

В п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Будь-яких доказів, які б спростовували твердження представників відповідача щодо підстав звільнення позивача з роботи, та відповідали вимогам ст. 57 ЦПК України, представником позивача суду надано не було.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи ці обставини, ненадання передбачених законом доказів своїм твердженням у частині підстав звільнення з роботи за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача.

Керуючись ст.ст.3, 21,24, п.1 ч.1 ст.36, ч.1 ст.131, 138,233, 235 КЗпП України, ст.ст.3-4,10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю »Агро Соул» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя