АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5629/13-ц Номер провадження 22-ц/786/3626/15Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, стягнення витрат на відновлення майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалась на те, що є власником ? частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 Співвласницею ? частини вказаного будинку є ОСОБА_3, яка належним чином не утримувала свою частину житлового будинку, що призвело до її руйнування. Після демонтажу у 2005р. відповідачем належної їй частини будинку, виникли пошкодження в суміжній частині позивачки, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з ОСОБА_3 на її користь майнову шкоду в сумі 31156,80 грн.,встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками будинку згідно з додатками № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження П-264 від 14 серпня 2013 року, виділивши ОСОБА_2 земельну ділянку площею 328,5 кв.м. ,а ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 109,5 кв.м.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, стягнення витрат на відновлення майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.

Визнано дії ОСОБА_3 по самочинному знесенню частини житлового будинку по АДРЕСА_1 неправомірними.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1:

ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку загальною площею 328,5 кв. м. (зафарбовано червоним кольором в додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження П-264 від 14 серпня 2013 року експерта ОСОБА_4.)

ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку загальною площею 109,5 кв. м. (зафарбовано синім кольором в додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження П-264 від 14 серпня 2013 року експерта ОСОБА_4.)

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 229,40 грн. сплаченого судового збору, 1260 грн. сплачених за проведення експертом ОСОБА_4 експертного будівельно-технічного дослідження № П-264 від 14 серпня 2013 року та 1500 грн. сплачених за надання правової допомоги, а всього стягнуто 2989,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1968 грн. сплачених за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 270 від 20 червня 2014 року.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2015 року оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення витрат на відновлення майна та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 03 березня 2005 року ОСОБА_2 належить ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 - ? частина згідно договору дарування від 18 квітня 2005 року.

Відповідачем в 2005р. належна їй частина будинку самовільно зруйнована, що підтверджується довідкою КП «Кременчуцьке МБТІ» від 17.08.2005 року( т.2, а.с.36).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що вимоги щодо стягнення майнової шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду належних доказів того, що пошкодження зовнішньої та внутрішньої поверхні стіни в житловому будинку АДРЕСА_1, яка межує із зруйнованим відповідачкою житловим будинком, виникли внаслідок самочинного знесення відповідачкою цього будинку, крім того не надано доказів, про те що відповідач чинила чи буде в майбутньому чинити їй перешкоди у відновленні пошкодженої стіни.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, уточнивши вимоги апеляційної скарги, просить стягнути на її користь з відповідача 15 тис.грн. - половину вартості відновлювального ремонту стіни житлового будинку по АДРЕСА_1, пошкодженої внаслідок руйнації частини ОСОБА_3, визначеної висновком спеціаліста ОСОБА_4 14 серпня 2013р.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України вставлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень вказаної статті підставою для відшкодування особою майнової шкоди є склад цивільного правопорушення, а саме: а) протиправна поведінка; б) шкода; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина особи, яка завдавала шкоди.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення витрат на відновлення майна - ремонт стіни житлового будинку за вказаною адресою, ОСОБА_2 посилається на те, що її частина будинку залишилась без зовнішнього оздоблення та під впливом атмосферних опадів почалася руйнація оголеної внутрішньої стіни.

Однак для задоволення зазначених вимог позивачу відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України слід довести наявність причинного зв'язку між протиправними діями ОСОБА_3 , вчиненими в 2005р. по самовільній руйнації належної їй частини будинку та шкодою, завданої ОСОБА_2

Як вбачається з висновків експертиз, проведених по даний справі, констатувався незадовільний технічний стан стіни, яка межує із зруйнованою частиною житлового будинку.

Проте, експертизами не встановлено чи мається причинний зв'язок між руйнуванням частини житлового будинку та утворенням виявлених пошкоджень стіни.

Про це, зокрема свідчить висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2015р. про те, що для встановлення причини виникнення пошкоджень конструктивних елементів будинку необхідний комплексний підхід, який включає, крім візуального обстеження, інженерно-геологічні, гідрологічні, геодезичні обстеження та лабораторні дослідження (проби ґрунтів, залягання ґрунтових вод, відхилення від вертикалі-горизонталі конструкцій, та ін.).

А оскільки в матеріалах справи відсутні:

-висновки, складені спеціалізованими організаціями, про попередній перед здійсненням руйнування частини житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці, технічний стан його конструктивних елементів, в тому числі зовнішньої і внутрішньої стіни (перегородки);

-висновки періодичного технічного обстеження конструктивних елементів житлового будинку, в тому числі його зовнішньої та внутрішньої стіни (перегородки), які складені з початку виникнення пошкоджень та відображають їх характер та етапи розвитку, то

без зазначених документів встановити, які причини виникнення вищенаведених пошкоджень перегородки із забутованим прошарком та час їх виникнення, та чи мається причинний зв'язок між руйнуванням частини житлового будинку та утворенням виявлених пошкоджень стіни та чи може подальше руйнування зазначеної конструкції призвести до руйнування самого житлового будинку, не представляється можливим ( т.1, а.с.199-205).

Аналогічний висновок зроблений експертом 20.06.2014р.( т.1,а.с.106-109).

Висновком спеціаліста, проведеного 14 серпня 2013р., зазначені питання не досліджувались.

Згідно з ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні вимог в частині стягнення витрат на відновлення стіни, районний суд посилався на висновки судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2015р.

Колегія суддів, погоджуючись з таким висновком районного суду та оцінюючи письмовий доказ -висновок вказаної експертизи в розумінні положень ст.212 ЦПК, - не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :