Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________ Справа № 503/1134/15-ц
Провадження №2/503/434/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2015 року м.Кодима Одеської області
Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Сопільняка О.М.
при секретарі Вдовиченко В.О.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 11 червня 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та пояснила, що шлюб із ОСОБА_2 уклала 19 липня 1994 року в Слобідській селищній раді Кодимського району Одеської області. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Відносини з відповідачем не склалися, взагалі припинились через відсутність між ними взаємоповаги, взаєморозуміння та будь-яких почуттів. Сторони проживають окремо. З цих підстав просила позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Цебенко».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст.74 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать його розписки в отриманні судових повісток, що є в справі (поштові повідомлення №00574073 від 05.08.2015 року та №00597766 від 05.11.2015 року).
Про причини неприбуття відповідач суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд без його участі не надав, тому суд визнає причину його неявки неповажною і вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані нею письмові докази та матеріали цивільної справи, вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, укладеному та зареєстрованому 19 липня 1994 року в Слобідській селищній раді Кодимського району Одеської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №255956, виданим 19 липня 1994 року вказаною селищною радою.
Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не спілкуються, не підтримують між собою ніяких відносин, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Сторони не мають бажання зберегти сімю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.
Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений та зареєстрований 19 липня 1994 року в Слобідській селищній раді Кодимського району Одеської області, актовий запис №11 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити "Цебенко".
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.
Заява по перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Сопільняк О.М.