Справа № 359/8358/14 Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/215/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко
Категорія 18 08.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Поліщука М.А.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,

встановила:

У серпні 2014 року позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 26 листопада 2012 року о 21 год. 00 хв. На перехресті вулиць Горького та Кошового в м. Бориспіль з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля марки «Рено» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

Згідно умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.02.2012 року автомобіль НОМЕР_1 був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Рено» державний номер НОМЕР_2 була застрахована АСК «Інго Україна», яка виплатила власнику даного автомобіля страхове відшкодування у розмірі 60701,45 грн.

АСК «Інго Україна» 2.08.2013 року звернулася до позивача із претензією на суму 60701,45 грн.

На підставі страхового акта, заяви Акціонерної страхової компанії «Інго Україна» та відповідно до ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач виплатив АСК «Інго Україна» страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 116907 від 31.10.2013 року.

У березні 2013 року ОСОБА_1 направлено лист № 329 з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, проте він зазначену суму заборгованості не сплатив.

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, то згідно з положеннями с: 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач отримай право вимоги на таке відшкодування у примусовому порядку.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СІ «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. та 5С грн. судових витрат.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд розглянув справу без участі представника позивача, чим позбавив його можливості надати оригінали матеріалів справи, будь-які документи на підтвердження факту алкогольного сп'яніння відповідача або більш читабельну копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦГЖ України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним нормам процесуального права оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А з наданої копії довідки про ДТП № 9114518 неможливо зробити висновок про стан водія, оскільки копія не чітка. Інших даних, які б свідчили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп'яніння матеріали справи не містять.

Однак, з такими висновками суду повністю погодитись не можливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 26 листопада 2012 року о 21 год. 00 хв. на перехресті вулиць Горького та Кошового в м. Бориспіль з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля марки «Рено» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1, якого притягнуто до адміністративної відповідальності постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2012 року за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.02.2012 року автомобіль НОМЕР_1 був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТІІ була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Рено» державний номер НОМЕР_2 була застрахована АСК «Інго Україна», яка виплатила власнику даного автомобіля страхове відшкодування у розмірі 60701,45 грн.

Встановлено, що позивач виплатив АСК «Інго Україна» страхове відшкодування в розмірі 50000 гри., що підтверджується платіжним дорученням № 116907 від 31.10.2013 року.

За правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п.п а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2012 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 160 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту даної постанови убачається, що 26 листопада 2012 року о 21 год. 00 хв. на перехресті вулиць Горького та Кошового в м. Бориспіль ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, у судовому засіданні визнав свою вину повністю, та щиро розкаявся, (а. с.86)

За наведених обставин, оскільки матеріали справи містять докази на підтвердження позовних вимог, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відмову в позові з цих підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Судові витрати за подання до суду позовної заяви у розмірі 500 грн. та судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 250 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. ст. 79 та 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. та судові витрати у розмірі 750 грн., а всього стягнути 50750 грн. (п'ятдесят тисяч сімсот п'ятдесят грн.).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді