Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа153/1922/14

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М..

при секретарі Гулковській Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямполі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказав, що 10 вересня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем. Одруження виявилось невдалим. Сімейні стосунки між ними припинені. Вважає, що їхню сім»ю зберегти неможливо. На його думку, що в подальшому їх сім»я існувати не буде, примирення між ними неможливе. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, про що суду надано письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, про день та час слухання справи була повідомлена судовими повістками, одна з яких повернулась до суду із відміткою, що відповідач за зазначеною адресою не проживає (а.с.20) та з відміткою про отримання судової повістки особисто (а.с.21). Однак, як встановлено з довідки про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_2 зареєстрована в с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 4 СК України визначає, що шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім"ю.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Так, відміткою в паспорті про сімейний стан та свідоцтвом про шлюб стверджується, що сторони із 10 вересня 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі ( копія свідоцтва про укладення шлюбу а.с.7). Жодна із сторін не бажає примирення чи збереження шлюбу. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку сторони не мають наміру зберегти шлюб.

При вирішенні питання про залишення відповідачу ОСОБА_2 дівочого прізвища «ОСОБА_2», то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити з наступнх міркувань.

Віповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 7), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «ОСОБА_2» змінила на прізвище чоловіка «ОСОБА_2». Тому зміна прізвище, є лише особистим волевиявленням відповідача. За наведених осбатвин суд вважає за необхідне залишити відповідачу ОСОБА_2 прізвище без змін «ОСОБА_2»

Спору про майно сторони не мають.

Сторони шлюб розривають вперше.

Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу.

Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у звязку з чим, керуючись ст.11 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідача судові витрати на користь позивача.

В іншій частині позову в- відмовити.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.112 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 вересня 1994 року Клембівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №22.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін «ОСОБА_2».

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Дзерин