АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5305/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Великохацька В.В.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

у складі: головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою, ПАТ «ВТБ Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме, застосовано виключно ст. 110 ЦПК України, поверхнево застосовано ст. 109 ЦПК України та не застосовано ч. 3 ст. 122 ЦПК України.

Посилається на те, що в кредитному договорі від 05.07.2012 року місцем фактичного проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1, тобто це є останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, тому банк і звернувся до суду за місцем проживання боржника, зазначеним у кредитній угоді.

Окрім того посилається, що довідка адресного бюро м. Києва не містить інформації, яка б давала можливість встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача, тому в судді не було підстав для висновку про проживання відповідача в м. Сімферополь АРК.

Також судом не застосовано норми абзацу 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, в якій зазначено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення в пресі.

Представник Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений, що підтверджується розписками про вручення поштового повідомлення за двома адресами від 10.04.2015 року та 14.04.2015 року.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суду суд першої інстанції підставно виходив з того, що постійне місце реєстрації відповідача є АДРЕСА_2 що територіально не відноситься до Оболонського району м. Києва.

У силу ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що пред'явлення позову за місцезнаходженням відповідача можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його перебування.

Згідно ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У встановленому законом порядку суд першої інстанції звернувся до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві та отримав відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрованим по м. Києву не значиться (а.с. 4).

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що в кредитному договорі від 05.07.2012 року місцем фактичного проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1, тобто це є останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, тому банк і звернувся до суду за місцем проживання боржника, зазначеним у кредитній угоді.

Однак такі доводи позивача колегія суддів не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 110 ЦПК Українипозови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 затверджений Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

Згідно п. 1.2 Порядку реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта відповідача.

Отже, посилання апелянта, що останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача є адреса: АДРЕСА_1, спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта, що довідка адресного бюро м. Києва не містить інформації, яка б давала можливість встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача, у зв'язку з чим судом не застосовано норми абзацу 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, суд не приймає з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення в пресі.

Вимоги даної норми застосовуються у випадку, коли немає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи.

З наданої суду ксерокопії паспорта відповідача вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_2.

Крім того, у позовній заяві також зазначено місце реєстрації відповідача АДРЕСА_2., що свідчить, що справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечено розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом м. Києва.

Оскільки відповідач зареєстрований у місті Сімферополі АвтономноїРеспубліки Крим, тому позивачу слід звернутися до Апеляційного суду міста Києва з клопотанням про визначення підсудності.

Таким чином, повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суд, суд першої інстанції діяв у межах закону і дійшов вірного висновку про непідсудність справи Оболонському районному суду м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: