АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4997/15 Справа № 182/9762/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабаніна В. А. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Болтунової Л.М., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агро-Синтез» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Агро-Синтез», третя особа Нікопольський міський відділ центру державного земельного кадастру Дніпропетровської області про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПП «Агро-Синтез» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати. Позивач вказувала на те, що їй належить земельна ділянка площею 6,96 га на території Південної сільради Нікопольського району Дніпропетровської області. 28 травня 2009 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, п.2.2. якого передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 2 584 грн. на рік, що становить 3% від вартості земельної ділянки. Згідно витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка її земельної ділянки станом на 2012-2014 роки складає 187 332,89 грн. Таким чином орендна плата за вказаний період повинна складати 5 619,98 грн. на рік.

Пунктом 2.8. договору оренди визначено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів, земельного податку, тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Посилаючись, на те що внаслідок неповної сплати відповідачем орендної плати за 2012-2013 роки та невиплати за 2014 рік було порушено її право на своєчасне одержання у повному розмірі орендної плати, позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 11 691,94 грн.; розірвати договір оренди вказаної земельної ділянки; скасувати рішення державного реєстратора Нікопольського міського відділу центру державного земельного кадастру про внесення запису №70 від 02 липня 2009 року до книги записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок (паїв) щодо реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року, з урахуванням ухвали від 25 червня 2015 року про виправлення описки, позов в частині розірвання договору та стягнення заборгованості по орендній платі задоволено, а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення в частині розірвання договору і стягнення орендної плати як постановленого з порушенням норм матеріального права та про ухвалення нового рішення.

В іншій частині рішення не оскаржується і у відповідності зі ст.303 ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Зі справи вбачається, що 28 травня 2009 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_2 передала на 10 років в оренду ПП «Агро-Синтез» земельну ділянку загальною площею 6,96 га, нормативна грошова оцінка котрої на час укладання договору становила 86 135 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2 584 грн. на рік, що становить 3% від вартості земельної ділянки.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Задовольняючи частково позов, суд виходив із того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2012-2014 роки складала 187 332,89 грн., розмір орендної плати підлягав збільшенню до 5 619,98 грн., а тому вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача різницю між сплаченою сумою орендної плати за 2012-2013 роки та сумою, яка підлягала сплаті, а також не сплачену орендну плату за 2014 рік у розмірі 5 619,98 грн. Крім того вважав, що наведені обставини свідчать про грубе порушення орендарем умов укладеного договору, що є підставою для його розірвання за вимогою орендодавця.

З такими висновками суду погодитись неможна з огляду на наступне.

За правилами ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана чинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закону) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 2 ст.21 Закону визначено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Статтею 2 Закону (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Грошова оцінка земельної ділянки щороку за станом на 1 січня уточняється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №783 (яка діяла на час укладення договору оренди), грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення індексується станом на 1 січня поточного року на коефіцієнт, за результатами якого проводиться індексація.

Частиною 2 ст.23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 вказувала на те, що вартість земельної ділянки збільшилась, тому відповідач у зв'язку з цим повинен був сплачувати орендну плату в більшому розмірі чого не зробив, чим грубо порушив умови договору оренди земельної ділянки.

Проте умовами зазначеного договору оренди не передбачено зміну розміру орендної плати у разі зміни вартості земельної ділянки.

Від отримання орендної плати за 2014 рік ОСОБА_2 відмовилась, проти чого не заперечувала в суді. Даний факт підтвердив представник позивача в суді апеляційної інстанції з посиланням на те, що метою ОСОБА_2 було розірвання договору оренди.

У відповідності з ч.1 ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем умов спірного договору оренди, а тому у суду не було підстав для задоволення позову в частині розірвання договору та стягнення заборгованості по орендній платі.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги наведені обставини, постановлене судове рішення в оскарженій частині підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні даної частини позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агро-Синтез» задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року в частині розірвання договору оренди земельної ділянки і стягнення з приватного підприємства «Агро-Синтез» заборгованості по орендній платі та судових витрат скасувати. У задоволенні даної частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Болтунова Л.М.,

Романюк М.М.