Справа № 466/4212/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015р. Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

у с т а н о в и в:

08 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0800 га, яка розташована по АДРЕСА_1

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у відповідності до свідоцтва про смерть від 07 червня 2011 року Серія НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивача ОСОБА_4. Відповідно до Свідоцтва про народження від 14 липня 1972 року Серія НОМЕР_2. Відповідач ОСОБА_3 є його сином. Згідно Свідоцтва про зміну прізвища, імені по батькові від 05 листопада 1999 року Серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_2. На час смерті сину позивача було лише 38 років, молодого віку, про заповіт ніколи не думав, а тому такого не підготував.

Згідно з «Будинкової книги», позивач проживає у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (раніше вулиця мала назву «Обробна»), де також був прописаний ОСОБА_4 (померлий), що підтверджується копією його паспорта з відміткою про місце проживання.

Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня2011 року, ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 0,0800 гектарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5. Відповідно до п.5.7 вищенаведеного договору право власності на земельну ділянку посвідчується цим Договором. Додатком до цього Договору є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4,зареєстрований 22.04.2010року Управлінням Держкомзему у місті Львові, на якому нотаріусом зроблену відмітку про відчуження земельної ділянки. Даний договір та Державний акт на земельну ділянку знаходиться у внука позивача - ОСОБА_3, який відмовляється повертати дані документи.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з усним проханням повернути правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проте отримувала відмову у різкій формі.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_6, який діє згідно договору від 10.06.2015р. підтримали в повному обсязі позовні вимоги та надали пояснення аналогічні змісту позову.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив.

Представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву, у якій просить суд слухати справу у відсутності представника, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 - на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.04.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, включаючи земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 - позивач по справі.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємицею майна після смерті свого сина, зокрема земельної ділянки, однак у зв'язку з тим, що її син не встиг переоформити на своє ім'я державний акт на право приватної власності на землю та зареєструвати його у відповідних органах вона позбавлена права належним чином і в повному обсязі вступити у право володіння, користування та розпорядження спадковим майном, а саме земельною ділянкою.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації таких прав.

Зважаючи на зазначені обставини, суд вважає вимоги позивачки щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0800 га, яка розташована по АДРЕСА_1 є обгрунтованими та підставними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст. 125 Земельного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га, яка розташована по АДРЕСА_1

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Ковальчук