Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №332/4826/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова Л.О.
Провадження №22ц/778/4185/15 Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Кримської О.М.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про зміну причини звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про зміну причини звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У позові зазначав, що 06.05.2011 року він прийнятий на роботу до відповідача на посаду механіка. 11.11.2011 року він призначений начальником цеху №6.

08.07.2014 року він подав заяву про звільнення за власним бажанням і позивача повідомлено, що він звільнений 08.07.2014 року у день складання заяви. 09.07.2014 року позивач прийшов на завод за трудовою книжкою та розрахунком, проте йому повідомили, що згідно наказу директора йому заборонено прохід на територію підприємства. 18.09.2014 року позивач поштою отримав наказ №268 від 11.09.2014 року про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП та наказ про припинення трудового договору. Позивач вважає, що таке звільнення є незаконним.

У зв'язку з вказаними обставинами, позивач просив суд визнати незаконними наказ по ЗДП «Кремнійполімер» №268 від 11.09.2014 року та наказ №КП 028 від 11.09.2014 року в частині формулювання причини звільнення, зобов'язати керівника ЗДП «Кремнійополімер» змінити в наказі №268 та наказі № КП 028 формулювання причин звільнення, зобов'язати керівника ЗДП «Кремнійполімер» виправити йому в трудовій книжці запис про звільнення та виплатити компенсацію заробітної плати за час вимушеного прогулу, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку і моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними наказ по ЗДП «Кремнійполімер» №268 від 11.09.2014 року та наказ №КП 028 від 11.09.2014 року в частині формулювання причини звільнення, а саме - про звільнення ОСОБА_3 за прогул у відповідності до ст. 40 п. 4 КЗпП України.

Зобов'язано керівника ЗДП «Кремнійполімер» змінити в наказі по ЗДП «Кремнійполімер» №268 від 11.09.2014 року та наказі №КП 028 від 11.09.2014 року формулювання причин звільнення, а саме зазначити «звільнити ОСОБА_3 за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України».

Зобов'язано керівника ЗДП «Кремнійполімер» виправити ОСОБА_3 в трудовій книжці запис про звільнення по ст. 40 ч. 4 КЗпП України зазначивши у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Зобов'язано ЗДП «Кремнійполімер» виплатити ОСОБА_3 компенсацію заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 34141, 80 грн., також виплатити вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку у відповідності до ст. 44 КЗпП України загальною сумою 8845,83 грн.

Стягнуто з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а в іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ЗДП «Кремнійполімер» судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ЗДП «Кремнійполімер» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення позивача та його представника,обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 06.05.2011 року працював у ЗДП "Кремнійполімер" в якості механіка цеху №6 пароводопостачання нейтралізації і очищення промислових стоків, а з 11.11.2011 року він був призначений начальником цього цеху. Після обєднання двох цехів на підприємстві призначений 09.07.2013 року начальником цеху №6 пароводопостачання нейтралізації і очищення промислових стоків та аміачно - холодильного ЗДП "Кремнійполімер".

08.07.2014 року ОСОБА_3 подав до ЗДП "Кремнійполімер" заяву про звільнення за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України без зазначення строку звільнення, яку прийняв начальник відділу кадрів ОСОБА_4, про що є відповідна відмітка на заяві (а.с.9 т.1).

Листом начальника відділу кадрів ОСОБА_4 від 08.07.2014 року № 1493 оку. було проінформовано ОСОБА_3 про те, що в своїй заяві про звільнення він не вказав строк розірвання трудового договору, не виконав наказ по підприємству про передачу основних фондів. Тому, було запрошено позивача на підприємство для узгодження дати звільнення та проведення передачі цінностей цеха № 6, після чого звільнитися. (а.с.10 т.1)

Проте, будь-яких письмових доказів того, що ОСОБА_3 отримав вищезазначений лист начальника відділу кадрів відповідачем суду не надано.

Наказом № 268 від 11.09.2014 року по підприємству ЗДП "Кремнійполімер" звільнено ОСОБА_3 з 11.09.2014 року за прогули без поважної причини за ст.40 п.4 КЗпП України без згоди профкому ( а.с.13 т.1) .

Цей наказ та наказ про звільнення ОСОБА_3 отримав поштою 18.09.2014 року.

Згідно з ч.3 ст. 235 КЗпП уразі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дав належну оцінку всім наданим суду доказам та дійшов правильного висновку, що відсутність позивача на роботі з липня по вересень 2014 року не була спрямована на вчинення прогулу, тому факт самовільного та незаконного недопущення ОСОБА_3 на територію підприємства керівництвом ЗДП "Кремнійполімер" знайшов своє підтвердження.

Також, суд обґрунтовано не взяв до уваги як належний доказ, надані відповідачем акти про відсутність на роботі начальника цеха № 6 ОСОБА_3, які не зареєстровані в журналі кореспонденції підприємства, не мають реєстраційного номера, хоча в них є відповідна позначка про можливість зазначення номеру та реєстрації.

Факт складання підприємством доповідних записок, актів про відсутність позивача на робочому місці суд розцінив як упереджене і негативне відношення до позивача зі сторони керівництва підприємства, з явною зацікавленістю та з метою будь-якою ціною розправитися з непідкорившимся вимогам керівництва працівником.

Відповідно ч. 6 ст. 43 Конституції України гарантує кожному громадянину захист від незаконного звільнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та визнав незаконними наказ по ЗДП «Кремнійполімер» №268 від 11.09.2014 року та наказ №КП 028 від 11.09.2014 року в частині формулювання причини звільнення, зобов'язав керівника ЗДП «Кремнійполімер» змінити в наказі по ЗДП «Кремнійполімер» №268 від 11.09.2014 року та наказі №КП 028 від 11.09.2014 року формулювання причин звільнення, а саме зазначити «звільнити ОСОБА_3 за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України» та виправити ОСОБА_3 в трудовій книжці запис про його звільнення у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Також, суд першої інстанції погодився із розрахунком позивача, який відповідає вимогам закону та зроблений на підставі довідок відповідача про заробітну плату позивача ОСОБА_3, з визначенням середньомісячної та середньоденної заробітної плати та відповідно до вимог ч.3 ст. 235 КЗпП України зобов'язав ЗДП «Кремнійполімер» виплатити позивачу компенсацію заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 34141, 80 грн., виплатити вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку у відповідності до ст. 44 КЗпП України загальною сумою 8845,83 грн.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України стягнуто з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2000 грн., оскільки порушення його трудових прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

З огляду на викладене, рішення суду відповідає матеріалам справи та закону. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позицію відповідача, неодноразово висловлену при розгляді справи, яку відповідач вважає єдино вірною та єдино можливою та полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: