Справа № 487/6010/15-ц
Провадження № 2/487/2434/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року .

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., при секретарі Табунщик К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи Служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та третьої особи Служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У заяві вона зазначила, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, але ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню і вихованню свого сина. Просила позбавити його батьківських прав, посилаючись на положення ст. 164 Сімейного Кодексу України.

У судовому засіданні позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи за його відсутності та про позбавлення його батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа - представник служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася дитина, син ОСОБА_3.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.11.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

На теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 і знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2, ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, його вихованням не займається, аліменти не виплачує, жодних стосунків з дитиною не підтримує, її станом здоров'я не цікавиться.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, не обхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Виходячи з вище зазначених факторів, суд розцінює їх як ухилення відповідача ОСОБА_2 від виховання свого сина ОСОБА_3, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Також, вищезазначене підтверджуються висновком служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області, які вважають доцільним в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, позбавити батьківських прав, відповідача ОСОБА_2

Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3 року народження.

Рішення вступає в законну сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, передбаченому ст.294 ЦПК України.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА