Провадження № 2/344/4296/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

18 листопада 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав на нерухоме майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року, визнано недійсним та скасовано рішення № 2766445 від 31 травня 2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 17, за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна; зобовязано Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідний запис про скасування державної реєстрації прав на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 17, за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1. Позивачем подано заяву до Реєстраційної служби для виконання та внесення до Державного реєстру речовихправ на нерухоме майно відповідного запису про скасування як самого запису про державну реєстрацію речових прав на гараж за субєктом ОСОБА_2, так і скасування запису про відкриття відповідного розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням № 22062094 у внесенні відповідного запису про прийняття вказаного судового рішення було відмовлено з посиланням на те, що відповідні документи стосуються попереднього правонабувача і їх подано після державної реєстрації права власності на відповідне майно за новим правонабувачем. Вважаючи, що договір купівлі-продажу гаражу був укладений всупереч вимог Цивільного кодексу України, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж № 17, реєстраційний номер обєкта 1, укладений 18 грудня 2014 року, та скасувати рішення про державну реєстрацію переходу речових прав та їх обтяжень № 18128555, прийняте 18.12.2014 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Надаючи пояснення у попередніх судових засіданнях, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 25 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» є власником земельної ділянки площею 6,2207 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківська міська рада, с. Вовчинець, вулиця Вовчинецька, 225 (а.с. 5).

Рішенням № 2766445 від 31 травня 2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 17, за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, інформація відсутня за боржником ОСОБА_2 (а.с. 7).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року визнано недійсним та скасовано рішення № 2766445 від 31 травня 2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 17, за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна; зобовязано Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідний запис про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 17, за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1 (а.с. 8-12).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року апеляційні скарги Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, гаражного кооперативу «Соколи» та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року в адміністративній справі № 809/2883/13-а без змін (а.с. 13-16).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року касаційні скарги Гаражного кооперативу «Соколи» та ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року залишено без змін (а.с. 17-18).

Ухвалою Верховного Суду України від 27 травня 2015 року відмовлено у допуску справи за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, треті особи: гаражний кооператив «Соколи», ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень та зобовязання до вчинення дій до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року (а.с. 19).

Рішенням № 22062094 відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, перехід права власності на гараж № 17 було зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18128555, прийняте 18.12.2014 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 21).

18 грудня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу гаражу між ОСОБА_6, що діє від імені ОСОБА_2, Продавцем, та ОСОБА_3, Покупцем, за умовами якого Продавець зобовязується передати у власність Покупця (продає), а Покупець зобовязується прийняти у власність (купує) гараж № 17, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Соколи» в місті Івано-Франківську і сплатити за нього обговорену грошову суму (а.с. 54-61) .

18 грудня 2014 року ОСОБА_7, яка є дружиною ОСОБА_2, надана згода на укладання її чоловіком договору купівлі-продажу (а.с. 62-65).

18 грудня 2014 року ОСОБА_8, яка є дружиною ОСОБА_3, надана згода на укладання її чоловіком договору купівлі-продажу (а.с. 66-69).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, гараж № 17, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, гаражний кооператив «Соколи», належить ОСОБА_2 (а.с. 70, 72-78).

Підставою внесення запису про державну реєстрацію права власності на гараж № 17 за відповідачем є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 2766445 від 31.05.2013 року (а.с. 71).

Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість гаражу загальною площею 55 кв.м., розташованого за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Вовчинецька, 225, гаражний кооператив «Соколи», гараж № 17, складає без ПДВ 46 920,64 грн. (а.с. 79-99).

Згідно із ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, що встановлені постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року, що набрала законної сили 17 грудня 2014 року, не доказуються при розгляді даної справи.

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України, передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1) зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних дітей.

Тобто дана стаття встановлює умови чинності правочинів. У разі недотримання вказаних умов правочин є недійсним.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ч. 1 ст. 229 Цивільного кодексу України, істотне значення мають природа правочину, права та обов'язки сторін, властивості і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно розяснень, що містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року встановлює, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу гаражу між ОСОБА_6, що діяв від імені ОСОБА_2, Продавцем, та ОСОБА_3, Покупцем, був укладений 18 грудня 2014 року.

На час укладення договору, тобто 18 грудня 2014 року, Львівським апеляційним адміністративним судом прийнята ухвала, якою апеляційні скарги Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, гаражного кооперативу «Соколи» та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року в адміністративній справі № 809/2883/13-а залишено без змін.

Згідно п. 8 договору купівлі-продажу гаражу, Продавець, яким за даним договором є ОСОБА_2, свідчить, що гараж на момент укладення договору нікому іншому не проданий, іншим способом не відчужений, не наданий в найм (оренду), під заставою, забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього немає.

Враховуючи, що при розгляді адміністративної справи в Івано-Франківському окружному адміністративному суді та Львівському апеляційному адміністративному суді ОСОБА_9 приймав участь як третя особа, тому йому було відомо про наявність судового спору щодо гаражу, на час укладення оспорюваного договору постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, визнано недійсним та скасовано рішення № 2766445 від 31 травня 2013 року про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж17, за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

Речове право власності на земельну ділянку, на якій розташований гараж, було зареєстровано за ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс», будь-яких правовстановлюючих документів на користування відповідною земельною ділянкою відповідачу ОСОБА_2 не видавалося.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, судом встановлено навмисне введення ОСОБА_2 іншої сторони, а саме ОСОБА_3, в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, тому є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу гаражу від 18 грудня 2014 року, виходячи з положень, передбачених ст. 230 Цивільного кодексу України, недійсним.

У відповідності до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин, оскільки вимога про скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав на нерухоме майно є похідною від вимоги про визнання недійсним договору, тому суд дійшов висновку про скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав та їх обтяжень № 18128555, прийняте 18.12.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_4

Суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав на нерухоме майно слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 487, 20 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 12, 203, 204, 230, 236 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав на нерухоме майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу, що розташований: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж № 17, реєстраційний номер обєкта 1, укладений 18 грудня 2014 року між ОСОБА_6, що діє від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 18.12.2014 року за № 4389.

Скасувати рішення про державну реєстрацію переходу речових прав та їх обтяжень № 18128555, прийняте 18.12.2014 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» судовий збір у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко