Справа №409/905/14-ц
Пров.№2/409/14/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2015 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: В.С. Полєна
при секретарі: В.М.Острогляд
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, -
Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім"єю та про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2009 року позивач стала проживати однією сім'єю з ОСОБА_5, який на той час був одружений з іншою жінкою. Шлюбні відносини вони не реєстрували у встановленому законом порядку до 14.10.2011 року. За час проживання однією сім"єю вони вели спільне господарство та мали єдиний сімейний бюджет. 06 грудня 2010 року ОСОБА_5 розірвав свій шлюб з колишньою дружиною - ОСОБА_6 У вересні 2011 року позивачем та ОСОБА_5 за спільні кошти було придбано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за договором купівлі-продажу квартири від 06.09.2011 року, зареєстрований приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 2114. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 помер, спадкоємцями по справі є: мати - ОСОБА_4, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після смерті чоловіка позивачка залишилася мешкати в спірній квартирі та вважала, що має право на частину квартири, яку було придбано під час спільного проживання з ОСОБА_5, але в подальшому спадкоємці відмовилися добровільно переоформити на неї частину квартири, в зв'язку з чим вона була змушена звернутись до суду. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно для визнання права спільної сумісної власності (в порядку ст. 74 Сімейного кодексу України) на майно, набуте за час спільного проживання з ОСОБА_5 Позивач просить встановити факт проживання однією сім"єю з ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання позивачка не з"явилася, попередньо надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, попередньо надавши до суду заяву, в якій відмовилася у прийнятті спадщини на користь позивача - ОСОБА_1
Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судові засідання не з"явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
12.01.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_5 проживали однією сім"єю станом на 06.09.2011 року, вели спільне господарство, мали обов"язки дружини та чоловіка, спільно піклувалися про сімейний побут, спільно дбали про матеріальне забезпечення сім"ї. За період спільного проживання придбали нерухоме майно, яке вважали спільною сумісною власністю, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.09.2011 року, зареєстрований приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 2114 (а.с. 6-7).
Згідно ст.3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.
Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_7 06.09.2011 року та зареєстрованої в реєстрі за № 2110,2111 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 06 вересня 2011 року та під час придбання, посвідчення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 проживали однією сім"єю й вели спільне господарство, але не перебували у зараєстрованому шлюбі між собою, продавець нерухомого майна повідомила про те, що їй зміст цієї заяви відомий (а.с.5).
Згідно копії витягу з акту кончини № 160 виданого Бюро записів актів цивільного стану Турецької Республіки ІНФОРМАЦІЯ_5 року про смерть ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, апостіль (Гаагська конвенція від 05 жовтня 1961 року), Туреччина, начальник реєстру населення Муратпаша Тевфик Ділік, підтверджено губернаторством Анталії Озджан Таш, №1129 вбачається, що є наявним у справі, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.13).
Відповідно до позовної заяви після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 року шостою Луганською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу, де спадкоємцями є ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1
Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини, посвідченої приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_9 22.05.2014 року, зареєстрованої за № 552 - ОСОБА_4 відмовилася від прийняття зпадщини за законом, що залишилася після померлого ОСОБА_5 на користь дружини померлого ОСОБА_1 (а.с. 86).
Аналіз приведених доказів свідчить про те, що вимоги про встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, згідно зі ст.ст. 256-258 ЦПК України підлягають задоволенню, так як це має юридичне значення для позивача, дає їй підстави для реалізації права власності на частину спільної сумісної власності.
Згідно вимог ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім"ї, є їхньою спільною сумісною власністю.
Згідно вимог ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
В судовому засіданні встановлено та доведено належними доказами, що під час проживання однією родиною з ОСОБА_5, останній та позивач за спільні кошти придбали квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Вищевказане майно є їхньою спільною сумісною власністю, що визнавалось за життя з ОСОБА_5 Вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. ст. 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.5 ЦПК України, ст. 368, 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 259,169,224, 213-215 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину квартири - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім"єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 06.09.2011 року без реєстрації шлюбу.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 73,3 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області В. С. Полєно