16.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/5484/15-ц
Справа №2/205/2488/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (а.с.2).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в травні 2012 року між сторонами була досягнута домовленість про те, що він в подальшому придбає у відповідача автомобіль марки «Хонда Цивік», д/н 168/18 АВ, після того як ОСОБА_2 відремонтує автомобіль.

31 травня 2012 року між сторонами у простій письмовій формі було укладено договір позики, згідно якого він надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 300,00 доларів США та 100,00 грн.

01 серпня 2012 року позивач звертався до відповідача з письмовою претензією про повернення грошових коштів у строк до 12.08.2012 року, оскільки ремонт автомобіля до цього часу завершено не було.

У звязку із тим, що до сьогодні відповідач борг не повернув, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу у розмірі 6 710,00 грн. та судові витрати.

Позивач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представник надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.16).

Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.19). Крім того, відповідач повідомлявся в порядку передбаченому ч.6 ст.74 ЦПК України, шляхом направлення СМС-повідомлення на мобільний номер, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення в матеріалах справи (а.с.13). Про причин своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного між сторонами зобовязання за договором позики, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням відповідачем умов його виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2012 року ОСОБА_2 зобовязався продати свій автомобіль «Honda Civic», 1988 року випуску, д/н НОМЕР_1, яким володіє на підставі довіреності з правом продажу за 2 500,00 доларів США + додаткові витрати на ремонт в розмірі 400,00 доларів США + 100,00 грн. на транспортні витрати. ОСОБА_1 зобовязався здійснити ремонт протягом 10 днів з моменту написання розписки. Якщо отримувача не задовольнить стан автомобіля після ремонту, зобовязався повернути раніше отриману суму у вигляді залогу 300,00 доларів США + 100,00 грн.

ОСОБА_2 отримав 300,00 доларів США та 100,00 грн. від ОСОБА_1 на купівлю автозапчастини та ремонт двигуна автомобіля (а.с.20).

Відповідно до ст. 1047 ЦПК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до приписів ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона передає іншій стороні у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму позики.

Згідно ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Так, у разі предявлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобовязання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-79цс14 від 02.07.2014 року.

Виходячи із правового висновку Верховного Суду України щодо спорів, що виникають із спорів про стягнення боргу за договором позики, суд виходить з того, що письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із письмовими вимогами про повернення грошової суми, що була передана за договором позики (а.с.4,5), але ОСОБА_2 будучи повідомленим та ознайомленим із вимогами позивача так і не повернув отримані грошові кошти.

За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання.

Згідно статті 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Оскільки свої договірні зобовязання ОСОБА_2 за договором позики не виконав, суд вважає, що заборгованість за позикою в сумі 300,00 доларів США, що в еквіваленті становить 6 610,00 грн. та 100,00 грн., що разом становить 6 710,00 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат відповідного до ст..88 ЦПК України, суд вважає за належне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 80, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики у розмірі 6 710,00 грн. (шість тисяч сімсот десять грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя В. С. Шавула