16.11.2015 Справа № 756/8085/15-ц
Унікальний № 756/8085/15-ц
провадження № 2/756/4221/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Омега банк» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Як вказує позивач, 03.07.2013 р. Оболонський р/с м. Києва виніс заочне рішення за позовом ПАТ «Сведбанк» до позивача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2709/0407/88-122 від 26.04.2007 р., яким позов ПАТ «Сведбанк» було задоволено у повному обсязі. Про існування заочного рішення від 03.07.2013 р. позивач дізнався лише 07.11.2014 р. при ознайомленні із матеріалами справи в Оболонському р/с м. Києва. 17.11.2014 р. позивачем було направлено до суду заяву про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 03.07.2014 р., а 08.12.2014 р. судом було відмовлено у перегляді заочного рішення від 03.07.2015 р.

Як вказано у позові, позивач не погоджуючись з даною ухвалою, подав апеляційну скаргу, яка 10.02.2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва було відхилено апеляційну скаргу позивача. Також не погоджуючись з даною ухвалою 02.03.2015 р. позивач подав касаційну скаргу, але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2015 р. позивачу було відмовлено у відкриті касаційного провадження.

Тому просить суд визнати недійсним кредитний договір № 92709/0407/88/-122 від 26.04.2007 р. та додатковий договір № 1 від 20.11.2008 р. з додатком № 2 (графік погашення заборгованості), договір про внесення змін і доповнень № 2 від 25.02.2009 р., договір про внесення змін і доповнень № 3 від 25.03.2009 р., договір про внесення змін і доповнень № 4 від 24.04.2009 р., укладений між АКБ «TAC - Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та позивачем ОСОБА_1, так як вважає, що він не підписував дані договори.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та надав суду письмові заперечення та клопотання щодо застосування строку позовної давності щодо даного позову.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 р.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2013 р. Оболонський р/с м. Києва виніс заочне рішення за позовом ПАТ «Сведбанк» до позивача по даній справі ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2709/0407/88-122 від 26.04.2007 р., яким позов ПАТ «Сведбанк» було задоволено у повному обсязі. Про існування заочного рішення від 03.07.2013 р. позивач дізнався лише 07.11.2014 р. при ознайомленні із матеріалами справи в Оболонському р/с м. Києва. 17.11.2014 р. позивачем було направлено до суду заяву про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 03.07.2014 р., а 08.12.2014 р. судом було відмовлено у перегляді заочного рішення від 03.07.2015 р.

Як вказано у позові, позивач не погоджуючись з даною ухвалою, подав апеляційну скаргу, яка 10.02.2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва було відхилено апеляційну скаргу позивача. Також не погоджуючись з даною ухвалою 02.03.2015 р. позивач подав касаційну скаргу, але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2015 р. позивачу було відмовлено у відкриті касаційного провадження.

У відповідності до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі вже встановлені судом факти і правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду у червні 2015 р., щодо визнання кредитного договору від 26.04.2007 р. недійсним, і по якому вже було винесенні рішення різними судовими інстанціями, тобто сплив строку позовної давності є очевидним.

При цьому представник позивача у судовому засіданні заявив, що оскаржуючи рішення Оболонського р/с м. Києва від 03.07.2013 р. у інших судових інстанціях позивач строк позовної давності пропустив з поважних причин та те, що він не підписував дані договори.

У відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Між тим, суд, дослідивши обставини та матеріали справи надані представником позивача, із врахуванням всіх обставин на які посилався у судовому засіданні, не знаходить підстав для визнання поважними причин пропущення строку позовної давності.

Ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 повинно бути відмовлено в зв'язку зі плином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить.

Керуючись ст. 14, 121 Конституції України, ст. 16, 203,ст. 215, 256, ст. 328, ст. 378 ЦК України, ст. 51, 52, ст. 118, ст. 152 ЗК України, ст. 256, 257, 260, 261, 262, 267 ЦК України, ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.А. Васалатій