Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення заяви про відстрочку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду.

Також заявником подана заява про забезпечення вищевказаної заяви про відстрочку виконання рішення суду шляхом заборони державному виконавцю ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 до розгляду заяви.

Заяву мотивує тим, що 25 грудня 2014 року він отримав постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві про відкриття виконавчого провадження, винесену на підставі виконавчого листа про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2, після чого ним до суду було подано заяву про відстрочку виконання рішення суду. Вказану заяву було подано у зв'язку з тим, що йому необхідно знайти квартиру для проживання, а не вжиття заходів забезпечення може зробити неможливим виконання рішення суду про надання йому відстрочки, оскільки до постановлення рішення суду та розгляду справи його може бути виселено на вулицю в зимовий час.

Вивчивши матеріали заяви та наведені заявником підстави для вжиття заходів забезпечення заяви, встановлено наступне.

Відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЦПК України.

Отже, вищевказаними нормами закону, на які посилається заявник передбачено можливість саме забезпечення позову.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 роз'яснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Процесуальним законом не передбачено можливості забезпечити заяву про відстрочку виконання рішення суду.

За викладених обставин заявлені вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, статтями 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення заяви про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Виниченко