АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

12 січня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко М.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 08 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № K3XRRX05010074, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7798,80 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік з кінцевим строком повернення 08 лютого 2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «АКЦЕНТ-Банк» 20 жовтня 2010 року укладено договір поруки №167. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача існує заборгованість в сумі 120 576,25 грн., яку відповідач просив стягнути з ОСОБА_2 та стягнути солідарно з ПАТ «АКЦЕНТ-банк» та ОСОБА_2 10 000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено (а.с. 87-89).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № K3XRRX05010074, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7798,80 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік з кінцевим строком повернення 08 лютого 2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» укладено договір поруки №167.

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, у зв»язку з чим станом на 26 лютого 2013 року виникла заборгованість в сумі 120 576,25 грн.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач до березня 2013 року із аналогічними вимогами до суду не звертався, а відповідач під час розгляду справи заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин, виклавши свої доводи в запереченнях проти позову та просив відмовити з цих підстав у позові.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував вимоги ст. ст. 257, 267 ЦК України та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»- відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова

З.М. Пономарь