Провадження №2/760/7969/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суддя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач своє право на звернення до суду обґрунтовує тим, що він є уповноваженим власником (власником особового рахунку) квартири АДРЕСА_1.

Разом з ним у вказаній вище квартирі зареєстровані та проживають члени його сім'ї: дружина - ОСОБА_3 (зареєстрована з 27.11.2001 р.), дочка - ОСОБА_4 (зареєстрована з 20.01.2004 р.).

Крім того, в казаній квартирі зареєстрована його рідна сестра ОСОБА_2 (відповідачка), яка набула право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з 02 листопада 1993 року, однак, починаючи з вересня 2013 року вона без поважних на те причин в даній квартирі не проживає, тобто, не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад 6 календарних місяців.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

При вивченні матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, що вбачається з наступного.

Так, позивач, заявляючи вищевказані позові вимоги, вказуючи на не проживання відповідачки в спірній квартирі більше 6 місяців, посилається на положення ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, які встановлюють підстави для визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирах державного житлового фонду.

При цьому позивачем не зазначено:

-період коли відповідачка проживала в спірній квартирі;

-не зазначено доказів, що підтверджують її не проживання саме протягом 6 - ти місячного строку, зазначено лише акт від 03.09.2015 року про не проживання відповідачкою протягом двох років на спірній жилій площі.;

-коли і в зв'язку з чим відповідачка залишила спірне житлове приміщення;

-чи зверталась відповідачка до власника/балансоутримувача з особистою заявою про вибуття з місце реєстрації на інше постійне місце проживання;

- чи не існує між сторонами домовленості щодо режиму проживання відповідачки в спірній квартирі.

-будь-які фактичні дані, які свідчать про можливе обрання відповідачкою іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк тощо);

-третіх осіб, їх представників свідків, які можуть надати пояснення та підтвердити, що відповідачка добровільно виселилась і вивезла усе належне їй майно з спірної квартири, тобто добровільно змінила своє місце проживання.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Виходячи з цього, позивачу необхідно з врахуванням вище наведених недоліків викласти заяву в належній формі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: