Ухвала

іменем україни

04 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І, Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позовні вимоги мотивував тим, що 03 листопада 2003 року між ним та відповідачем були укладені договори найму жилих приміщень квартир готельного типу №№ 169, 169а в будинку АДРЕСА_1, якими було передбачено його право на отримання вказаних кімнат у власність за виконання ним певних умов.

Посилаючись на те, що свої зобов'язання він виконав у повному обсязі, проте відповідач ухиляється від передачі спірних кімнат у його власність, тоді як договори найму фактично є договорами купівлі-продажу, ОСОБА_4 просив позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 09 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що між сторонами мають місце правовідносини щодо найму жилого приміщення, договори їх купівлі-продажу між сторонами не укладалися, а відтак не можуть бути визнані дійсними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Судами попередніх інстанцій правильно визначено характер спірних правовідносин й вірно застосовані положення норм матеріального закону.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук