Справа № 488/125/15-ц
Провадження № 2/488/657/15 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Копійка Т.О.

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Миколаївської міської ради, за участю третьої особи - Товарної біржі "Нерухомість-Південь", Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Якушевої О.І., про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Миколаївської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої в АДРЕСА_1, та визнання за ними права власності на зазначену квартиру, по 1/2 частині за кожним,у порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог позивачі вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла їх рідна сестра ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті сестри, інших спадкоємців немає, оскільки померла не була одружена та не мала дітей. При зверненні позивачів до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна не є дійсним, оскільки зареєстрований на товарній біржі "Нерухомість-Південь" без його нотаріального посвідчення. У зв'язку із тим, що їх право власності не визнається, позивачі звернулися до суду з даним позовом та просили його задовольнити.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Просили визнати дійсним договір № 1159 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 23 жовтня 1997 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", згідно якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені своїх на той час неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, продали, а ОСОБА_8 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Також просили визнати за ними право власності, по 1/2 частині квартири за кожною в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були сповіщені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважаються повідомленими належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України.

Відповідач - Миколаївська міська рада в судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутності її представника та винести рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник третьої особи - Товарної біржи "Нерухомість-Південь" в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Якушева О.І. в судове засідання не з'явилася, направила заяву про слухання справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23 жовтня 1997 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені своїх на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено договір №1159 купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені своїх на той час неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, продали, а ОСОБА_8 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір було укладено на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" без подальшого нотарільного оформлення. (а.с. 9).

24 жовтня 1997 року право власності на вказану квартиру зареєстровано на ім'я ОСОБА_8 у КП "Миколаївське міжміське БТІ" за р. № 9836, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Підтвердженням наміру ОСОБА_8 та відповідачів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірне майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", без його подальшого нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю", реєстраційний номер № 1159 від 23.10.1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири (а.с. 11).

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І. позивачам, як спадкоємцям за заповітом після смерті сестри, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений (а.с. 21-22).

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР(в ред.1963 р. чинній на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідачі на момент укладення спірного договору були власниками спірної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.07.1997 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер 9836 від 12.08.1997 року.

Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин. ред. 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі та за ст. 47 ЦК Української РСР (чин. ред. 1963 року) визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним.

Що стосується позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За частиною 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на момент смерті не перебувала в зареєстрованому шлюбі та не мала дітей, які б могли стати спадкоємцями першої черги.

Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Тобто спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є її рідні сестри - позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного з спадкоємців за законом є рівними.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, судом встановлено факт повного виконання спірного договору купівлі-продажу нерухомості, тому суд вважає за можливе визнати угоду дійсною та визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцями другої черги на нерухомість.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Миколаївської міської ради, за участю третьої особи - Товарної біржі "Нерухомість-Південь", Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Якушевої О.І., про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 1159 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 23 жовтня 1997 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", згідно якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені своїх на той час неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, продали, а ОСОБА_8 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 21,5 кв.м., житловою площею 11,1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 21,5 кв.м., житловою площею 11,1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Миколаєві.

На рішення може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м.Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Безпрозванний