Справа №488/2351/14-ц 04.02.2015 04.02.2015 04.02.2015
Провадження №22-ц/784/361/15 Головуючий у першій інстанції - Циганок В.Г.
Категорія 31 Доповідач апеляційної інстанції - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання: Шпонарською О.Ю.,

за участю: позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 їх представника - ОСОБА_5, представника відповідача - Кондратенка Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційними скаргами

ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз»

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (надалі - ПАТ «Дніпрогаз») за участю третіх осіб - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про відшкодування моральної шкоди у сумі по 250 000 грн. кожному.

Позивачі зазначали, що з вини працівників ПАТ «Дніпрогаз» ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 13 жовтня 2007 року стався вибух в багатоповерховому житловому будинку по АДРЕСА_1 в результаті якого загинув їх син - ОСОБА_10 та онука - ОСОБА_11. Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 визнано винними у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України

Посилаючись на викладене та на те, що в результаті смерті сина та онуки завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близьких людей, позивачі просили суд, стягнути з відповідача на користь кожного по 250 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 70 000 грн. на кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі, позивачі посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, просили рішення суду змінити та задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

ПАТ «Дніпрогаз» в апеляційній скарзі посилаючись на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрогаз» просив апеляційну скаргу позивачів відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачів задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями статті ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовуються її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2013 року, який набрав законної сили, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є співробітниками ПАТ «Дніпрогаз» визнані винними у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов'язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров'ю потерпілих, спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки, тобто у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Вказаним вироком встановлено, що 13 жовтня 2007 року, приблизно о 10-46 год. з вини ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є працівниками ПАТ «Дніпрогаз», внаслідок збільшення тиску скрапленого газу у багатоповерховому будинку АДРЕСА_1 стався вибух суміші скрапленого газу та повітря. Внаслідок вибуху та пошкодження конструкцій будинку наступила смерть ОСОБА_10 від відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами вісток черепу, крововиливу під оболонку речовини головного мозку та ОСОБА_11 від черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи і зводу черепу та ускладнювалася крововиливами під оболонку та в речовини головного мозку (а.с.5-65).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні , що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_10 є сином позивачів, що підтверджується довідкою про народження № 2017, виданою відділом ЗАГС адміністрації м. Орск Оренбурзької області РФ 30 листопада 2007 року (а.с.70).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачів, оскільки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з вини яких стався вибух, перебували у трудових відносинах з ПАТ «Дніпрогаз».

Визначаючи розмір моральної шкоди по 70 000 грн. на користь кожного позивача, суд вірно виходив із засад розумності, виваженості та справедливості та навів у рішенні відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги позивачів про те, що судом не в повній мірі враховані їх моральні страждання внаслідок загибелі двох близьких людей - сина та онучки не заслуговують на увагу, оскільки законом передбачено лише відшкодування моральної шкоди завданої смертю сина.

Посилання в апеляційній скарзі ПАТ «Дніпрогаз» на відшкодування сім'ї ОСОБА_10 в особі ОСОБА_12, яка є невісткою позивачів благодійної допомоги у розмірі 1 000 000 грн., як на підставу відмови у задоволенні позову є безпідставні, оскільки належних доказів на підтвердження передачі грошей позивачам від отримання благодійної допомоги матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду в частині часткового задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, ухваленого з дотриманням матеріального та процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення судового збору з відповідача на користь держави у сумі 3 654 грн. суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 243,60 грн.

За таких обставин, рішення суду в частині судових витрат на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, шляхом стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» - задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2014 року в частині судових витрат змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: