Головуючий суду 1 інстанції - Іванова О.М.
Доповідач - Романченко В.О.
Справа № 419/101/15-ц
Провадження № 22ц/782/617/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: судді Романченка В.О.

суддів: Назарової М.В., Лісіциної А.І.

за участю секретаря: Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 08 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про визнання договору поруки припиненим, -

встановила:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Новоайдарського районного суду з позовом до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про визнання договору поруки припиненим, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 29 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1 на. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором № 1 на, від 29.03.2012 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1 на /1. В договорі поруки № 1 на /1 від 29.03.2012 року не встановлено строк, після закінчення якого припиняється порука, оскільки умови цього договору про дію поруки до повного виконання обов`язків боржника за основним договором не є становленням такого строку.

Позивач зазначила, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, а саме від 29.03.2014 року, КС «Імперіал ЛТД» не пред`явила вимоги до поручителя.

На підставі вищенаведеного, позивач просила визнати договір поруки № 1 на /1 за кредитним договором № 1 на від 29.03.2012 року припиненим.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 08 вересня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, порушення судом норм процесуального і матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала та вважала за необхідне припинити поруку по тих зобов'язаннях, по яких кредитором не було заявлено вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін; скасувати рішення суду 1 інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог; змінити рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що 29 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1 на. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. Згідно договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється згідно з графіком погашення кредиту та процентів, який оформлюється у вигляді додатку до кредитного договору. Відповідно до додатку до кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати банку кредит та проценти частинами (щомісячними платежами).

З метою забезпечення своєчасного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1 на /1, за умовами якого поручитель відповідає перед Кредитною спілкою за порушення зобов'язань боржником за основним договором.

ОСОБА_3 належно не виконувала зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим 21.08.2013 р. та 17.12.2013 р. кредитна спілка відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 5.4.2 кредитного договору використала право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, пред'явивши позови до боржника та поручителя.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, посилаючись на ч.4 ст. 559 ЦК України, зазначив, що позови КС «Імперіал ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором були пред'явлені до боржника і поручителів та 30 серпня 2013 року, 09 січня 2014 року ухвалені відповідні рішення суду про стягнення заборгованості, в тому числі і основної частини боргу, тобто у шестимісячний строк з дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором №1 на від 29 березня 2012 року, тому договір поруки №1 на /1 від 29 березня 2012 року на момент предявлення даного позову не є припиненим.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Доводом апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції порука не припинена, оскільки при розгляді справи не взято до уваги те, що відповідно до графіку погашення кредиту, чергові платежі боржник ОСОБА_3 повинна була здійснювати не пізніше 26 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Тобто, судом не з'ясовано коли виникла заборгованість за черговим погашенням по кредиту та яку дату потрібно вважати за початок обрахування шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Розглядаючи справу за цим доводом апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного забов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитором боржника.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Пунктом 5.4.2 кредитного договору № 1 на від 29 березня 2012 р. передбачено, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у разі невиконання позичальником умов цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору поруки № 1 на/1 від 29 березня року в разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником на підставі статті 554 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, у справі, яка переглядається, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням позичальником виконання зобов'язання за кредитним договором кредитна спілка відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 5.4.2 кредитного договору використала право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, пред'явивши позови до боржника та поручителя.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи №419/1098/13-ц провадження 2/419/322/13 встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 30.08.2013 р. позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1 на від 29.03.2012 р. у загальній сумі 6014,02 грн. задоволено у повному обсязі та стягнено заборгованість станом на 19.08.2013 р. у сумі 6014,02 грн., з якої: заборгованість зі сплати основного боргу - 4412,57 грн., заборгованість зі сплати процентів - 1601,45 грн.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи №419/1835/13-ц провадження 2/419/1/14 встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 09.01.2014 р. позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1 на від 29.03.2012 р. у загальній сумі 4256 грн. задоволено у повному обсязі та стягнено заборгованість станом на 17.12.2013 р. у сумі 4256 грн., з якої: заборгованість зі сплати основного боргу - 3919,95 грн., заборгованість зі сплати процентів - 336,05 грн.

Отже, пред'явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з 18 грудня 2013 року (наступного дня після стягнення заборгованості станом на 17.12.2013 р.). Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 18 грудня 2013 року КС «Імперіал ЛТД» вимогу до поручителя про виконання ним солідарно з боржником зобов'язання за договором протягом шести місяців в судовому порядку пред'явлено не було.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-190цс/14 від 21 січня 2015 року, яка в силу положень статті 3607 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів, про що зазначено у постанові Верховного Суду України № 6/53цс/14 від 17.09.2014 року.

Таким чином, не можна вважати припиненою поруку в частині пред'явлення вимоги КС «Імперіал ЛТД» до поручителя про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом солідарно з боржником, тобто станом на 17.12.2013 року. Про що свідчать ухвалені судові рішення від 30 серпня 2013 року та 09 січня 2014 року.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення порукиза договором поруки № 1на/1 від 29 березня 2012 року по тих зобов'язаннях, по яких кредитором не було заявлено вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 08 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2задовольнити, припинити поруку за договором поруки № 1на/1 від 29 березня 2012 року, укладеним між ОСОБА_5 та Кредитної спілкою «Імперіал ЛТД», ОСОБА_3, з 18 грудня 2013 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів в касаційному шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: