У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Чейпеш С.І.

з участю - представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

у с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, в якому, просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 0612/08/26-ZNv від 19 листопада 2008 року в розмірі 155 440,59 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить відповідачці на праві власності, шляхом її продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у розмірі 1 554,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначало, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24 квітня 2013 року з ОСОБА_4 на його користь була стягнута заборгованість за кредитним договором № 0612/08/26-ZNv у розмірі 155 440,59 грн. Оскільки заборгованість за кредитом не погашена, позивач відповідно до Закону України «Про іпотеку» має право з метою погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Н.А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити рішення про задоволення позову ПАТ «Банк Форум», зупинивши його виконання до скасування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон).

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про поширення на спірні правовідносини Закону, оскільки встановивши, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 має у власності інше житлове нерухоме майно, не зазначив якими саме доказами він мотивував таке рішення. Крім того, вважає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що відсутність відомостей про відповідачку в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні правопорушення, свідчить про те, що відповідачка не є суб'єктом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Крім того, чинність Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на час вирішення спору не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Тому, суд, встановивши сукупність обставин, що є підставою для задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, повинен був відповідно до ст.217 ЦПК України вирішити питання про зупинення стягнення на час дії закону, а не відмовляти у позові.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 листопада 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0612/08/26-ZNv (далі - кредитний договір) за умовами якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 13 000,00 дол.США (а.с. 5-6).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, в цей же день, 19 листопада 2008 року, між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір (а.с. 7-8), відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.2.1 якого, предметом договору є нерухоме майно: однокімнатна квартира, загальною площею 33,5 кв.м, житловою - 17,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить останній на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого завідувачем Закарпатського обласного державного нотаріального архіву Митровка В.М. 05 вересня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 157.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_4 155 440,59 грн. заборгованість за кредитним договором № 0612/08/21-ZNv та 1 554,41 грн. судових витрат (а.с. 11-12).

Як встановлено судом першої інстанції, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору, виникла заборгованість у розмірі 155 440,59 грн., яка стягнута з нього заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2013 року.

Наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не позбавляє права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо на момент звернення з даними вимогами заборгованість не було погашено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як уже зазначалося, відповідачка з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, відповідно до умов якого ним був отриманий кредит в іноземній валюті, передала в іпотеку належну їй квартиру, загальною площею 33,5 кв.м., яка є її місцем проживання.

Доказів про те, що відповідачка має у власності інше майно, під час розгляду справи судом першої інстанції, сторони не надали.

Крім того, апеляційним судом була отримана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно з якою відомості на нерухоме майно, належне ОСОБА_3, у зазначених реєстрах відсутні.

Також судом першої інстанції було перевірено, що відповідачка згідно з даними Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення не є суб'єктом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно зі ст. 4 Закону, протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Судом у рішенні було зазначено, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з даним позовом після закінчення дії Закону, який носить тимчасовий характер.

Доводи апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норм Закону, які зводяться до трактування приписів цивільного процесуального права та того, що рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки фактично не відбувається, оскільки виконання рішення здійснюється поза межами судового розгляду на стадії виконавчого провадження, не беруться до уваги колегією суддів з огляду на наступне.

Стадія виконання судового рішення не можлива без самого судового рішення, яким визначаються певні зобов'язальні наслідки правого характеру для сторін спору. Ухвалення рішення всупереч норм чинного законодавства з підстав трактування особливостей стадій цивільного судочинства є неможливим з огляду на приписи цивільного процесуального закону та постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.Джуга С.Д.