Справа № 445/1173/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/6009/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Бойко С.М., Струс Л.Б.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необгрунтованість, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що відповідач наніс тілесні ушкодження позивачу, що стверджується ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24.06.2015 року у справі №439/181/15-к. Оскільки дана подія завдала матеріальних та моральних страждань ОСОБА_2, враховуючи характер та обсяг перенесених ним фізичних страждань, істотні зміни у життєвих та соціальних стосунках, час та зусилля необхідні для їх відновлення, вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн. Проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги конкретні обставини, характер скоєного злочину і винних дій відповідача. Просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, оглянувши матеріали кримінального провадження №439/181/15 -к Бродівського районного суду Львівської області, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів знаходить підстави для скасування рішення суду та часткового задоволення позову.

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_3 - нанесенням тілесних ушкоджень позивачу, шляхом удару ногою по гомілці, від чого позивач упав.

Ці обставини належно встановлені матеріалами кримінальної справи за ст.125 ч.1 КК України відносно ОСОБА_3, яка була закрита 24.06.2015 року за спливом строків, тобто за нереабілітуючих підстав.

Моральну шкоду позивач оцінює у 5000 грн., обґрунтовуючи вимушеними змінами у звичному житті, стресом, хворобою, болем, фізичним стражданням, страхом внаслідок протиправних дій відповідача.

Відмовляючи у позову повністю, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не представлено жодних письмових доказів заподіяння йому моральної шкоди, також не доведено, що розмір шкоди становить 5000 грн.

Однак, колегія суддів з такими висновками погодитись не може, оскільки такі суперечать нормам матеріального права та не ґрунтуються на зібраних доказах.

Кожна особа, відповідно до ст.16 ЦК України, вправі звернутись до суду за захистом права. Одним із способів захисту визнано відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Моральна шкода, відповідно до ч.2ст.23 ЦК України полягає у фізичному болю, стражданнях, яких особа зазнала у зв»язку з ушкодженням її здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Суд першої інстанції не застосував норму права, яка регулює спірні правовідносини, допустивши порушення норм матеріального права, що є безумовною підставою скасування рішення суду.

Суд першої інстанції правильно покликався на роз»яснення Постанови Пленуму Веховоного Суду України №5 від 25.05.2001року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», однак положення Постанови застосовано невірно.

Не взято до уваги зауваження звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до ст. 9 Конституції чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Зокрема, до них належить ратифікована Верховною Радою України Конвенція про захист прав людини та основних свобод, яка, як і інші міжнародні договори, підлягає застосуванню при розгляді справ судами.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен був з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює

заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Однак, ці обставини судом першої інстанції встановлено не було.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Однак відповідач не довів належними та допустимими доказами заподіяння моральної шкоди іншою особою.

Крім того, судом допущено неповноту з»ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, що також є самостійними підставами скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд враховую докази у справі, а саме постанову від 24.06.2015року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ст.. 125ч.1 КК України, відповідно до якої встановлено обставини нанесення тілесних ушкоджень позивачу протиправними винними діями відповідача 02.06.2013року. Вина відповідача доводиться встановленими обставинами діяння, за якими він підійшов до потерпілого ззаду і копнув у ногу, внаслідок чого завдано тілесних ушкоджень. Оскільки тілесні ушкодження є наслідком протиправних дій, супроводжуються болем та фізичними стражданнями, потягли вимушені зміни, пов»язані із зверненням до медичних установ та правоохоронних органів, колегія суддів вважає доведеними обставини позову щодо заподіяння моральної шкоди позивачу винними діями відповідача.

Однак, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд, враховуючи принцип добросовісності та розумності, а також докази у справі та встановлені обставини, вважає визначену позивачем суму у 5000грн. завищеною, а 1000 грн. - обґрунтованою та розумною.

Також слід зауважити, що суд першої інстанції, всупереч ч.2 ст.10 ЦПК, не сприяв всебічному та повному з»ясуванню обставин справи, не забезпечив дотримання процесуальних прав сторін, що потягло недотримання принципів рівності сторін та змагальності в цивільному процесі.

Таким чином, апеляційний суд згідно ч.1ст.309 ЦПК, знаходить підстави для скасування рішення суду першої інстанції як такого, що ухвалено без повного з»ясування обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. (одну тисячу) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір 243 грн. 60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: С.М. Бойко

Л.Б. Струс