справа № 243/5703/14
провадження № 2-п/243/21/2015
УХВАЛА

14 квітня 2015 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Ляшко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення від 02 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізінгова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що він не згоден з рішенням суду та позовними вимогами ОСОБА_1, оскільки суд повністю позбавив його права на належний захист своїх прав та інтересів. На адресу ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» не було надіслано належно завіреної копії ухвали суду про відкриття провадження по справі, не було направлено копії заочного рішення. Про існування заочного рішення дізнались від ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження лише 23 травня 2015 року. Також при вирішенні спору,судом були порушенні норми матеріального та процесуального права, висновки суду повністю суперечать чинному законодавству України та не відповідають дійсним обставинам справи, а також судовій практиці, яка склалась за час розгляду аналогічних правовідносин, а отже є незаконним. У звязку з цим просить скасувати заочне рішення.

В судове засідання сторони не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування заочного рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про поважність причин неявки відповідача у судове засідання та неповідомлення причин неявки, суд виходив з наступного.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в тій їх частині, що заочне рішення може бути винесено лише при повторній неявці відповідача. Так, виходячи з аналізу ст. 169 ЦПК України, у частині першої вказаної статті, законодавцем зазначаються умови при яких суд відкладає розгляд справи, зокрема першої неявки в судове засідання сторони, оповіщеної у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Частина четверта ст. 169 ЦПК України регламентує порядок розгляду цивільної справи за умови, якщо відповідач був належним чином повідомлений про час та місце провадження справи, і розгляд справи судом був відкладений за умов, передбачених п.2 чт.1 ст. 169 ЦПК України, втім відповідач не зявився повторно у судове засідання. При цьому така умова як поважність причин неявки судом не враховується. Наведена позиція законодавця також закріплена у ст. 224 ЦПК України, яка передбачає умови розгляду справи у заочному порядку та у відповідності до якої умовами ухвалення заочного рішення є:

належне повідомлення відповідача про розгляд справи;

ненадходження заяви про розгляд справи у його відсутності, або коли заявлені відповідачем причини неявки визнані судом неповажними.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, на момент розгляду її у суду були відомості про отримання повістки та позову з додатком відповідачем (а.с.80), однак відповідач не направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, також до суду не було направлено клопотання про відкладення розгляду справи з причин, які б могли бути визнані судом поважними, отже підстав для відкладення провадження у справі у відповідності до п.2 ч.1 ст. 169 ЦПК України у суду не було, втім були підстави для вирішення справи згідно із ст. 224 ЦПК України, оскільки у суду були наявні дані про належне повідомлення відповідача та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності.

Суд зазначає, що доводи відповідача в тій їх частині, що законодавцем у чинному ЦПК закладено норму, при який заочний порядок розгляду можливий лише при повторній невці відповідача, є несприйнятними та такими що суперечать ст.ст. 169, 224 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» надсилалися ухвала про відкриття провадження разом із копією позову із додатками, повісткою, про що свідчить поштове повідомлення(а.с.80).

Отже, судом, на підставі ст. 224 ЦПК України, було перевірено факт повідомлення представника відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін було проведено у відповідності до вимог ст. 74-76 ЦПК України. При цьому, з отриманого повідомлення вбачається, що у відповідача згідно вимог ст. 74 ЦПК України було достатньо часу для підготовки до участі в судовому засіданні, або часу повідомити суд про неможливість зявитися у судове засідання із зазначенням причин.

Разом з тим, суд враховує ту обставину, що у заяві про перегляд заочного рішення та конверті відповідач зазначає адресу місця перебування вул. Шовковична, 42-44, оф 9СД2 м. Київ, втім, як вбачається із позовної заяви адреса відповідача зазначена як вул. Аніщенка, 3-а, м. Київ остання відома позивачеві адреса відповідача. Як вбачається із поштового повідомлення про вручення повістки та позову з додатком, наведені матеріали судом були направлені на адресу, вказану позивачем у позовній заяві, та яка випливає із договору лізингу(а.с.1, 37(зворотня сторінка)).

Отже в даному випадку, суд приймає до уваги, що на момент розгляду справи суду та позивачеві не була відома адреса місцезнаходження відповідача вул. Шовковична, 42-44, оф 9СД2 м. Київ, та визнає, що на момент розгляду справи з обєктивних причин (відсутність інформації про фактичне місце перебування відповідача) відповідач дійсно не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні та не міг повідомити суд про причини неявки.

Суд приймає до уваги докази, якими відповідач обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, , та вважає, що вони мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про скасування заочного рішення підлягає задоволенню та заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів задовольнити.

Заочне рішення від 02 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів - скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів призначити до судового розгляду на 29 квітня 2015 року о 15 год 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча-суддя: ОСОБА_2