Справа № 522/8956/15-ц
Провадження № 2/522/6298/15
04 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 28 лютого 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2292-н, згідно умов якого Банк надав відповідачці кредит в розмірі 101 700, 00 Євро на строк до 28 лютого 2028 року.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 28 лютого 2008 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 надала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1, загальною пл.60, 2 кв. м. та житловою пл. 36 кв. м.
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2011 року, що набрало чинності, було задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 2292-н від 28 лютого 2008 року в розмірі 141 121, 57 Євро, що складає 1 634 083, 56 грн.
В подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2013 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 2292-н від 28 лютого 2008 року в розмірі 38 206, 33 Євро, що складає 400 020, 28 грн., а також внесені зміни до кредитного договору.
Однак, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не взмозі реалізувати предмет іпотеки, з метою погашення заборгованості за кредитним договором та реалізувати своє майнове право, оскільки на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, був накладений арешт постановою Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ від 18 вересня 2008 року на підставі наказу №2н-6047/07 Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2007 року.
Зазначена постанова про накладення арешту на квартиру порушує майнові права ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», тому позивач просить звільнити вищевказану квартиру з-під арешту.
Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України.
У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.
До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків ОСОБА_1, тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи.
Представник Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.
Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2292-н, згідно умов якого Банк надав відповідачці кредит в розмірі 101 700, 00 Євро на строк до 28 лютого 2028 року.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 28 лютого 2008 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 надала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1, загальною пл.60, 2 кв. м. та житловою пл. 36 кв. м.
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2011 року, що набрало чинності, було задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 2292-н від 28 лютого 2008 року в розмірі 141 121, 57 Євро, що складає 1 634 083, 56 грн.
В подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2013 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 2292-н від 28 лютого 2008 року в розмірі 38 206, 33 Євро, що складає 400 020, 28 грн., а також внесені зміни до кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не взмозі реалізувати предмет іпотеки, з метою погашення заборгованості за кредитним договором та реалізувати своє майнове право, оскільки на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, був накладений арешт постановою Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ від 18 вересня 2008 року на підставі наказу №2н-6047/07 Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2007 року.
Право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, право на іпотеку у ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» виникло 28 лютого 2008 року, а постанову Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ про накладення арешту на вищевказану квартиру було винесено 18 вересня 2008 року, тобто після укладення Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ іпотечного договору.
Отже, державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 54, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.
Звільнити предмет іпотеки у вигляді квартири АДРЕСА_1, з-під арешту, накладеного постановою Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ від 18 вересня 2008 року на підставі наказу №2н-6047/07 Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2007 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Свячена Ю.Б.