АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Савлук Т.В.
№ 22-ц/796/1492/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів в розмірі 1867,96 грн., які були надмірно нараховані відповідачу на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року, які були скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2014 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідач в період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року та з 23 липня 2011 року по 30 вересня 2014 року отримував кошти без достатньої правової підстави, а тому зобов'язаний їх повернути позивачу.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що звернення ОСОБА_2 до адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва з вимогою провести призначити, провести перерахунок та виплату пенсії та доплат до пенсії, з подальшою реалізацією свого процесуального права вимагати виконання судового рішення, ухваленого на його користь, гарантовано статтею 55 Конституції України, тому не може свідчити про недобросовісність такої особи.

В той же час, надмірна виплата Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва суми пенсії та доплат до пенсії, у розумінні положень ст. 1215 ЦК України, не може бути визнана недобровільною, адже була спрямована на виконання судового рішення, відтак, перебуває за межами обов'язкового узгодження волі та волевиявлення учасників відповідних правовідносин, є результатом вирішення спору між ними і не може оцінюватись за критерієм добровільності чи не добровільності.

З врахуванням викладеного, суд перщої інстанції прийшов до висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання ІІ-ої групи, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій незаконними, стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку ОСОБА_2 пенсії по інвалідності за період з 13 лютого 2008 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по інвалідності з 13 лютого 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням вимог ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоров'ю з 13 лютого 2008 року, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 75 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням вимог ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року змінено резолютивну частину постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року та викладено абзаци другий, третій та четвертий в наступній редакції.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва неправомірною та зобов'язано призначити, провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 13 лютого 2008 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням фактично виплачених сум». В решті постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року залишено без змін.

На підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2014 року, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року в цій справі скасовано.

Прийняте нове рішення у справі, яким адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови в призначені ОСОБА_2 пенсії та доплат відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва призначити, провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії та доплати до пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 по 22 липня 2011 року, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва призначити, провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до абзацу 4 пункту 20 ст.14 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11 серпня 2007 року, з урахуванням фактично виплачених сум доплати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 04 січня 2006 року по 10 серпня 2007 року залишено без розгляду.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягується на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до Закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За змістом частини 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач в період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року та з 23 липня 2011 року по 30 вересня 2014 року отримував кошти без достатньої правової підстави, а тому зобов'язаний їх повернути позивачу колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Оскільки судом не встановлено факту виплати пенсії, виплаченої надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або/та недобросовісного набуття відповідачем отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані кошти не підлягають поверненню з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України та ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у стягненні коштів з відповідача.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на їх правильність та не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: