Справа № 461/7152/15-ц
Провадження № 2/461/1813/15
УХВАЛА

16.11.2015 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.,

при секретарі Станкевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.02.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит на купівлю транспортного засобу. Між сторонами на виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави, предметом якого визначений транспортний засіб.

Виконання умов кредитного договору забезпечено також договором поруки, за умовами якого ТОВ «Гарант Плюс» взяв на себе зобовязання відповідати перед позивачем солідарно в межах визначеної суми. Крім того, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно в межах суми 50 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: в рахунок кредитного зобовязання, звернути стягнення на предмет застави; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» суму заборгованості у розмірі 100 грн. та суму понесених судових витрат; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України (ГК України) встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 3 ГК України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Так, зокрема, господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання гарантій і порук належить до фінансових послуг. Стаття 1 цього ж Закону визначає, що фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Відповідно до п. 10 договору поруки, така надана на платній основі в цілях отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів, тобто є фінансовою послугою.

Таким чином, між позивачем та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» виникли господарські правовідносини щодо надання фінансових послуг, спори з приводу яких повинні розглядатися, згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, в порядку господарського судочинства.

Одночасно позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача фізичної особи ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ч.1 ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що в одне провадження об'єднані позовні вимоги юридичної особи - ПАТ «Ідея Банк» до іншої юридичної особи - ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс», які підлягають розгляду у порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК) та позовні вимоги юридичної особи - ТОВ «Ідея Банк» до фізичних осіб, які розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про закриття провадження в частині вимог ПАТ «Ідея Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про стягнення суми у розмірі 100 грн. та суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 205, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором, - закрити в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс».

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині закриття провадження по справі може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лялюк Є.Д.