Справа № 1514/2-1424/11
Провадження № 6/521/521/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.,

при секретарі Гончарук Х. А.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, головний державний виконавець Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом м.Одеси 02.11.2012 по справі № 1519/2-1424/11 про стягнення з боржника на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 100 499 долларів СШа та 5031 грн. 48 коп., боржником тривалий час рішення суду не виконується, що свідчить про його ухилення від його виконання.

В судовому засіданні представник Малиновського ВДВС Одеського МУЮ подання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матріали подання та виконавчого провадження реєстр. № 47770124 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 02.11.2012 по справі № 1519/2-1424/11, суд доходить висновку про відмову в задоволенні подання з огляду на наступне.

Статетю 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, для легітимного застосування обмеження фізичної особи в праві вільного пересування, права вільно залишати територію України, таке обмеження повинно бути законним, обґрунтованим та доведеним.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 ст. Закону України «Про виконавче провадження» , державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, за межі України до виконання зобов'язань. "Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання судового рішення, можливості її виїзду за кордон з метою ухилення від виконання судового рішення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, або протягом 5 днів з дня отримання її копії у разі якщо ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя М. В. Мурзенко