Справа № 640/5536/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить: стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на її користь відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди в сумі 416,90 грн. та відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 25 000,00 грн., а всього 25416,90 грн.

Одночасно ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Фольксваген Тігуан, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, білого кольору, № двигуна CAV333899, № кузова WVGZZZ5NZCW512498, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів, а саме постанови про закриття кримінального провадження від 07.08.2014 р., вбачається, що 15.01.2014 р. о 09-00 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем Фольксваген Тігуан, д.н. НОМЕР_1 в м. Харкові по вул. Пушкінській, 22 не надав перевагу пішоходу на пішохідному переході та допустив наїзд на ОСОБА_1, чим порушив п.п.1.5,18.1 ПДР України. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 р. провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 10.12.2014 р. постанова Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 р. залишена без змін.

Суд першої та апеляційної інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 порушив п.п.1.5,18.1 ПДР України та в його діях містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, проте відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП не підсудні районним судам.

Також матеріали позовної заяви містять дані, про те, що автомобіль Фольксваген Тігуан, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_2.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується : накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. В клопотанні про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на автомобіль Фольксваген Тігуан, 2011 року випуску державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_2. Накладення арешту на майно відповідача, це фактично заборона власнику вище вказаного майна користуватися ним, що порушить його права як власника на користування своїм майном. Виходячи з загальних норм ст.ст. 1166, 11,67, 1187, 1190 ЦК України, вважаю, що підстави для цивільної відповідальності відповідача ОСОБА_2 перед ОСОБА_4, через те, що вона є власником автомобіля відсутні. За таких обставин, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ-