Провадження №2-о/522/304/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді: Домусчі Л.В.,

при секретарі: Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нове БТІ», ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 17.08.2015 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нове БТІ», ОСОБА_2, ОСОБА_3, та просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів листопада 1994 року на підставі розпорядження № 46275 від 18.11.1994 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № І3-1704.

В обґрунтування заяви відзначив, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 18 листопада 1994 року на підставі розпорядження № 46275 від 18.11.1994 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 13-1704, йому належить частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1.Однак, у зазначеному документі прізвище заявника вказано як «ОСОБА_1», а ім'я та по батькові - ОСОБА_4, а відповідно до паспорту громадянина України прізвище заявника вказано, як «ОСОБА_1». Також як ОСОБА_1 прізвище заявника записано у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру. На час оформлення зазначеного свідоцтва від 18.11.1994 року заявник не звертав уваги на правильність написання свого прізвища, був ще малим і лише при виниклій необхідності переоформити своє житло виявив наявність помилки у правовстановлюючому документі. Останнє перешкоджає йому використовувати свою власність на власний розсуд, так як заявник не може замовити та виготовити технічний паспорт та здійснити переоформлення своєї квартири.

У судове засідання 11.11.2015 року представник заявника - ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 10.08.2015 року) не з'явився, надав заяву, відповідно до якої обставини, викладені в заяві, підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, за якою просив справу розглядати за його відсутності. В минулих судових засіданнях обставини, викладені в заяві ОСОБА_1, визнав та відзначив, що заявник по справі є його сином, на час приватизації квартири був неповнолітньою особою і в свідоцтві про право власності на квартиру його прізвище було вказано з свідоцтва по народження, російською мовою «ОСОБА_1», а коли він отримував паспорт його прізвище переклали на українську мову і вказали «ОСОБА_1». У зв'язку з чим, у останнього виникають складнощі з оформлення договору відчуження квартири у нотаріуса.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила заяву ОСОБА_1 задовольнити. У заяві відзначила, що вона, її чоловік ОСОБА_2 та заявник (який є їх сином) спільно приватизували квартиру і є співвласниками. Вони разом досягли згоди щодо відчуження квартири, однак виникла проблема з оформлення правочину через різницю зазначених прізвищ заявника у свідоцтві та паспорті громадянина заявника.

Представник ТОВ «Нове БТІ» - Ігнатьєва І.П. у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У минулому судовому засідання проти обставин заявника заперечувала з тих підстав, що по справі установа не є зацікавленою особою, не мають відношення до правовстановлюючих документів та їх інтереси ніяким чином не порушуються.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 18.11.1994 року ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 87, 0 кв.м.. Свідоцтво видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 18.11.1994 року №46275, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № ІЗ-1704 (а.с. 11).

За документом, що посвідчує особу заявника, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 27.08.1999 року, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, наявними у матеріалах справи (а.с. 24-25), прізвище, ім'я та по батькові заявника на українській мові вказано «ОСОБА_1», а на російській мові у копії паспорту вказано «ОСОБА_1».

У відповідності до вимог ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до п.12 даної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Враховуючи, що прізвище заявнику у свідоцтві про право власності на житло від 18.11.2994 року вказано «ОСОБА_1», а згідно до паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру вказано «ОСОБА_1», факт володіння частиною квартири підтверджується поясненнями зацікавлених осіб, заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 3-8, 10, 11, 197, п.6 ч.1 ст.256, ст.259, ст.209, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 18 листопада 1994 року на підставі розпорядження №46275 від 18.11.1994 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № ІЗ-1704 (а.с. 11).

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домусчі Л.В.

11.11.2015