Справа №484/3304/15-ц 23.11.2015 23.11.2015 23.11.2015
Провадження №22-ц/784/2519/15
Справа № 484/3304/15-ц
Провадження № 22ц/784/2519/15 Головуючий в 1 інстанції - Панькова Д.А.,
Категорія: 27 Доповідач - Маляренко І.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Базовкіної Т.М., Темнікової В.І.

За участю секретаря: Тищенка Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 року за позовом Кредитної спілки «Взаємодовіра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Кредитна спілка «Взаємодовіра» (далі - КС «Взаємодовіра») звернулась із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 квітня 2015 року між КС "Взаємодовіра" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 21, згідно з яким позивач зобов'язався надати відповідачці короткостроковий кредит (до одного місяця) однією сумою, зі сплатою процентів і основної суми кредиту в кінці строку дії договору у сумі 1900,00 грн., а відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором.

У зв'язку із порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, позивач просив стягнути з неї на свою користь суму у розмірі 5025.92 грн., яка станом на 16 вересня 2015 року складається з 1900 грн. - заборгованості по кредиту; втрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою кредиту в сумі 49.40 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 21.09 грн., простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3021 грн., втрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 27.48 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 6.95 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 рокупозовні вимоги КС «Взаємодовіра» задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду

першої інстанції у зв'язку з тим, що суд не перевірив того, що позивачем невірно розраховано інфляційну складову та 3% річних, порушив норми цивільного процесуального права при прийнятті уточненого позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд встановив, що 10 квітня 2015 року між КС "Взаємодовіра" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 21, згідно з яким позивач зобов'язався надати відповідачу короткостроковий кредит (до одного місяця) однією сумою, зі сплатою процентів і основної суми кредиту в кінці строку дії договору у сумі 1900,00 грн., а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором шляхом видачі у визначений термін відповідної суми кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.04.2015 року, а відповідачка, в свою чергу, їх отримала, про що свідчить її підпис в графі «підпис одержувача».

Згідно з п.п. 3.3, 3.7 кредитного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком повернення основної суми кредиту та сплати процентів, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом через касу Кредитодавця за її місцезнаходженням у відповідні робочі дні та години або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця згідно умов кредитного договору.

П.п. 3.1, 3.6 кредитного договору передбачено, що плата за користування кредитом (проценти) становить 1 % добових за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів за договором відбувається за кожний фактичний день користування кредитом в день розрахунку за кредитом.

Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно з графіком повернення основної суми кредиту та сплати процентів) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем.

Прийнявши на себе обов'язки по кредитному договору, відповідачка в односторонньому порядку взяті на себе обов'язки не виконала, грошові кошти не повернула, що дає підстави позивачеві, як правильно зазначив суд, нарахувати проценти до дня подання позову.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився із розрахунком інфляційних нарахувань та 3% річних, зробленим позивачем.

Апелянт із зазначеним розрахунком не згодна, вважає його необґрунтовано завищеним.

Зробивши перерахунок оспорюваних апелянтом сум, колегія суддів вважає, що

дійсно, їх розрахунок, зроблений позивачем, не є арифметично вірним та обґрунтованим.

У відповідності зі ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто вихідним моментом для розрахунку є наступний день після закінчення встановленого договором і /чи/ законом строку сплати, а фінальним буде день, коли боржник розрахується з кредитором.

Як вбачається із матеріалів справи, строк дії кредитного договору, укладеного сторонами, сплинув 5.05.2015 року, тому позивач обґрунтовано включає до розрахунку індекс інфляції за травень місяць.

Розрахунок зроблено позивачем по 16.09.2015 року, тому індекс інфляції за вересень ним не взято. Індекс інфляції за травень 2015 року складає 102.2; за червень - 100.4; за липень - 99; за серпень - 99.20. Сума основної заборгованості на цю дату складає 1900 грн.

Отже, сума інфляційних втрат складає 15.20 грн., виходячи з наступного розрахунку: 1900 грн. х 100.8 (102.2х100.4х99х99.20): 100 - 1900 грн.

Сума заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами за той же період складає 2717 грн., а отже інфляційна складова дорівнює 27.38 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2717 грн. х 100.8 (102.2х100.4х99х99.20): 100 - 2717 грн.

Період, за який позивач просив нарахувати 3% річних на суму основної заборгованості та заборгованості зі сплати відсотків, складає 135 днів.

3% річних на суму заборгованості у 1900 грн. складає 21.25 грн., виходячи з наступного розрахунку: 1900 грн. (сума заборгованості) + 15.20 грн. (інфляційна складова) х 3% х 135 днів : 365 днів.

3% річних на суму заборгованості зі сплати відсотків у 2717 грн. складає 30.45 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2717 грн. (сума заборгованості) + 27.38 грн. (інфляційна складова) х 3% х 135 днів : 365 днів.

Наведене свідчить, що загальна сума інфляційної складової дорівнює 42.58 грн. (15.20 грн. + 27.38 грн.), а не 76.88 грн. (49.40 грн. + 27.48 грн.), як нарахував позивач.

Загальний розмір 3% річних складає 51.70 грн. (21.25 грн. + 30.45 грн.), а не 27.54 грн. (21.09 грн. + 6.95 грн.), як нарахував позивач.

Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача КС "Взаємодовіра", складає 5015.28 грн.: 1900 грн. - заборгованість по кредиту; втрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою кредиту -15.20 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 21.25 грн., прострочена заборгованість по сплаті відсотків в сумі 3021 грн., втрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою відсотків - 27.38 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків - 30.45 грн.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення судом норм цивільного процесуального права при прийнятті уточненого позову КС "Взаємодовіра", то ці доводи в силу вимог ч.3 ст. 309 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ці порушення не призвели до обмеження чи порушення прав апелянта.

Крім того, апелянт не бере до уваги того, що повноваження суду апеляційної інстанції визначені ст. 307 ЦПК України, і у наведеному у даній статті вичерпному переліку відсутнє повноваження суду апеляційної інстанції щодо направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції після скасування чи зміни судового рішення.

У зв'язку із зазначеним і на підставі вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні із зменшенням присудженої грошової суми до 5015 грн. 28 коп.

Згідно із ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зменшенні розміру заявленої позивачем суми, відповідно, підлягає зменшенню і стягнута судом на користь позивача сума судового збору з 243.60 грн. до 241.19 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,309,316 ЦПК України,

колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 року - змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Взаємодовіра» суми заборгованості з 5 025 (п?яти тисяч двадцяти п?яти) гривень 92 копійок до 5015 (п?яти тисяч п?ятнадцяти) гривень 28 копійок, яка складається з 1900 грн. - заборгованості по кредиту; втрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою кредиту -15.20 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 21.25 грн., простроченої заборгованості по сплаті відсотків - 3021 грн., втрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою відсотків - 27.38 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків - 30.45 грн.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: