АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1096/15 Справа № 203/4139/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченко Е.І.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кіров Естейт" на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гастроном" про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

24 вересня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_4 до ТОВ "Гастроном" про визнання права власності.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлові приміщення підвалу №68 поз.№1-22,27,28 загальною площею 358,5 кв.м. та приміщення першого поверху №67 поз. №№1,4-18,22 загальною площею 358,2 кв.м., а всього загальною площею 716,7 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1 та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ "Кіров Естейт" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що із статуту ТОВ «Гастроном» вбачається, що позивач ОСОБА_4 був учасником вказаного товариства із часткою у статутному капіталі в розмірі 177983 грн. 92 коп., що складає 86,24% статутного капіталу товариства - 206382 грн. 58 коп. (а.с.3-9).

Згідно протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «Гастроном» від 05.04.2013 року на останніх було затверджено вихід ОСОБА_4 зі складу учасників товариства за власним бажанням, затверджено домовленість про виплату останньому частини майна товариства шляхом передачі майна в натурі, а саме: шляхом передання йому у приватну власність належних товариству нежитлових приміщень підвалу №68 поз.№№1-1,27,28 загальною площею 358,5 кв.м та приміщення першого поверху №67 поз.№№1,4-18,22 загальною площею 58,2 кв.м, а всього загальною площею 716,7 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_1, балансовою вартістю 74080 грн. 16 коп. Оформити та передати ОСОБА_4 всі необхідні правовстановлюючі документи та здійснити передбачені законодавством дії щодо оформлення його права власності на передані нежитлові приміщення, в тому числі ті, щодо яких законом передбачено нотаріальну форму, протягом двадцяти календарних днів і дати цих зборів, (а.с. 10).

05.04.2012 року відповідно до затвердженого протоколом №3 загальних зборів учасників ТОВ «Гастроном» від 05.04.2013 року рішення, було складено акт приймання-передачі майна - нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 від ТОВ «Гастроном» у власність ОСОБА_4 (а.с.22).

В обгрунтування підстав пред'явленого позову ОСОБА_4 посилався на те, що після складання акту прийому-предачі майна, відповідач ухиляється від вчинення передбачених законодавством дій, необхідних для оформлення передачі майна у його власність, зокрема передачі правовстановлюючих документів.

Суд першої інстанції не з'ясувавши всіх обставин справи та правовідносин, що склалися між сторонами, застосувавши положення ч.1 ст.140, ч.1 ст.144, ч.1 ст.145, 148 ЦК України, що регулюють порядок виходу учасника із складу засновників товариства та положення ст..ст.319, 328, ч. 1 ст. 182 ЦК України щодо прав власності, пославшись на те, що з боку відповідача не було вчинено дій щодо переоформлення у передбаченому законом порядку права власності на передані нежитлові приміщення за позивачем, що перешкоджає останньому зареєструвати право власності на ці приміщення задовольнив позовні вимоги.

Проте, з таким рішенням погодитись не можливо, оскільки, при його ухваленні, суд першої інстанції не переконався у належності спірного майна. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності з 30.08.2013 р. спірне нерухоме майно належить ТОВ "Кіров Естейт" (т.2, а.с.43), який не був залучений до участі у справі.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що участь у справі приймав ОСОБА_4 та представник відповідача ТОВ «Гастроном» Мозгова Л.В., яка діяла на підставі доручення, виданого ОСОБА_4 В зв'язку з цим, посилання суду першої інстанції на те, що представником відповідача в судовому засіданні було визнано позовні вимоги та не заперечувалось право власності позивача на передане йому згідно рішення загальних зборів є необ'єктивними та свідчать про штучно створений спір з метою вирішення певних питань, пов'язаних з правом власності на нерухомість.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України - справи, що виник5ають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Однак, суд першої інстанції, у порушення вимог вказаної статі, ухвалив по справі рішення, яке підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.307 ЦПК із закриттям провадження по справі.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303, 205, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кіров Естейт" задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Гастроном" про визнання права власності закрити.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: