Справа № 377/14/15-ц Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/6001/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко В. Д.
Категорія 26 12.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю. М., Сушко Л. П.,

при секретарі Якимчук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики,

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що 06 листопада 2013 року між нею та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 60000 (шістдесят тисяч) доларів США. Гроші ОСОБА_2 були передані ОСОБА_3 в той же день, про що було складено письмовий договір та підписано сторонами.

Відповідачка ОСОБА_3, беручи вказану суму діяла в інтересах сім`ї, про, що було відомо її чоловіку ОСОБА_4

За умовами договору позики від 06 листопада 2013 року позичальник ОСОБА_3 зобов'язалась повернути позику частинами (з розстроченням).

Однак, відповідачка ОСОБА_3 25 грудня 2013 року повернула тільки 3500 доларів США, про що надала розписку ОСОБА_5, яка отримала гроші за дорученням ОСОБА_2 В іншій частині зобов'язання є невиконаним, а тому ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі 884790 грн.

26 грудня 2014 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову в якій просила постановити ухвалу про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, який зареєстрований на праві власності ОСОБА_4

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 22 січня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, який зареєстрований на праві власності ОСОБА_4, на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 06 листопада 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою 04 березня 2015 року ОСОБА_3, подала заяву про скасування заходів забезпечення позову в якій просила скасувати ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 22 січня 2015 року.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 16 березня 2015 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано арешт накладений на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, який зареєстрований на праві власності ОСОБА_4, на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 06 листопада 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 16 березня 2015 року, якою скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 22 січня 2015 року у виді накладення арешту на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, який зареєстрований на праві власності ОСОБА_4, на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 06 листопада 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено.

13 травня 2015 року ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 22 січня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, задоволено частково, ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 22 січня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2015 року і постановити ухвалу про накладення арешту на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, який зареєстрований на праві власності ОСОБА_4, на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 06 листопада 2013 року.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Як вбачається із договору купівлі-продажу нерухомого майна від 6 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 173, ОСОБА_4, купив у ОСОБА_2 житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, АДРЕСА_2. Відповідно до п.10 вказаного договору дружина покупця ОСОБА_3 надала свою письмову згоду на купівлю будинку в особисту приватну власність покупця, що підтверджується її заявою, справжність підпису в якій засвідчено приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 06 листопада 2013 року за № 1731.

Як убачається із свідоцтва про шлюб, відповідачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, 16 січня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що було здійснено актовий запис № 07. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2013 року за № 12309008 власником будинку за адресою: Київська область, АДРЕСА_2 є ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Як зазначено у п.1.1 шлюбного договору, укладеного 18.01.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 49, майно, що підлягає державній реєстрації, яке придбане ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі після укладення шлюбного договору, належатиме на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім'я воно зареєстроване. Таким чином, виходячи із змісту ч. 1 ст.70 СК України, шлюбного договору, будинок за адресою: Київська область, АДРЕСА_2, придбаний ОСОБА_4 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, але після укладення шлюбного договору, не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що будинок, на частину якого просить накласти арешт позивач, не належить відповідачу, тоді як відповідно до вимог ст.. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм Сімейного кодексу України, щодо регулювання майнових відносин подружжя, які уклали шлюбний договір, не можуть бути враховані. Відповідно до вимог ст.. 103 СК України шлюбний договір на вимогу одного з подружжя або іншої особи, права та інтереси якої цим договором порушені, може бути визнаний недійсним за рішенням суду з підстав, встановлених Цивільним кодексом України. Оскільки шлюбний договір від 18 січня 2013 року, укладений подружжям ОСОБА_3 18.01.2013, він вважається чинним.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді