Провадження № 6/161/404/15
У Х В А Л А

13 жовтня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ДРВП№46294473 щодо виконання виконавчого листа №2а-2546 від 28.12.2010 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 4052,34 грн. боргу в користь Луцького міського центру зайнятості. 31.01.2015 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії надіслані боржнику для виконання, стягувачу для відому. У строки, встановлені для добровільного виконання, рішення суду боржником не виконано. При виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: Луцьк, вул.Сагайдачного 5/63, актами державного виконавця від 10.06.2015 року перевірку майнового стану боржника здійснити не вдалося, оскільки ніхто на стукіт у двері не відреагуав. На залишені виклики державного виконавця Кравчук Микола Павлович не з'являвся. Державним виконавцем винесено постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 08.06.2015 року. В добровільному порядку рішення суду боржник не виконує.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд подання за його відсутності, в якій зазначив, що подання підтримує з наведених у ньому мотивів.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ДРВП№46294473 щодо виконання виконавчого листа №2а-2546 від 28.12.2010 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 4052,34 грн. заборгованості в користь Луцького міського центру зайнятості. 31.01.2015 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії надіслані боржнику для виконання, стягувачу для відому. У строки, встановлені для добровільного виконання, рішення суду боржником не виконано. При виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: Луцьк, вул.Сагайдачного 5/63, актами державного виконавця від 10.06.2015 року перевірку майнового стану боржника здійснити не вдалося, на залишені виклики державного виконавця Кравчук Микола Павлович не з'являвся. Державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 08.06.2015 року.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавцем не встановлено, чи проживає боржник за даною адресою, не зясовано в повній мірі коло належного йому майна, не вирішено питання про порядок виконання виконавчого листа, а також про виклик боржника до державного виконавця, як це передбачено п.11 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи відсутні.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках, у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 119, 210-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.