Провадження № 2/554/3393/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.,

при секретарі - Юркіній Ю.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.11.1997 року; вказала, що від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач посилається на те, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним, у подружжя різні погляди на життя та ведення спільного господарства, а також несумісні життєві пріоритети, що призвело до припинення з 2013 року сімейно-шлюбних стосунків. Позивач вважає примирення неможливим та просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 15.09.2015 року сторонам було призначено строк для примирення в 2 місяці.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що подружжя живе окремо, у визначений судом строк примирення не наступило, вважає, що шлюб їх розпався.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що дійсно з 2014 року вони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, живуть порізно, він намагався примиритися з дружиною, але в строк наданий судом вони не помирилися. Проте, відповідач вважає, що ще можливо зберегти сім'ю, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про одруження, що було видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №1999, вбачається, що сторони 05.11.1997 року зареєстрували шлюб (а.с.5). Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6,8-9,12,13,14). Згідно ксерокопії паспорту (а.с.7) позивач зареєстрована по АДРЕСА_1, в судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній; діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю.

Згідно ухвали суду від 15.09.2015 року сторонам призначено строк для примирення, проте у встановлений строк примирення між подружжям не досягнуто.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на те, що сім'ю ще можна зберегти є юридично неспроможними, оскільки спростовуються вищенаведеними обставинами.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05.11.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №1999.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова