У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» (далі - ОСББ «Добробут») до ОСОБА_3, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом» (далі - ТОВ «Управдом»), про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», на рішення апеляційного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСББ «Добробут» звернулось до суду з указаним позовом. Зазначало, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі та обслуговується ОСББ «Добробут». Відповідач систематично не сплачує надані позивачем послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, тому просило задовольнити позов.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість у розмірі 2 995 грн 74 коп. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у позові.

ОСОБА_4, який діє від імені ОСББ «Добробут», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСББ «Добробут» не зверталось до органу місцевого самоврядування - Одеської міськради з питання затвердження тарифів, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за невстановленими відповідно до вимог закону тарифами є необґрунтованими. Крім того, зазначив, що позивач не надав доказів надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Однак, повністю погодитись з таким висновком неможливо.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III за наявності технічної можливості проведення поквартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання, гарячого водопостачання та інших послуг власники жилих і нежилих приміщень можуть перераховувати кошти безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають ці послуги, за відповідними тарифами для кожного виду послуг у порядку, встановленому законом. Власники нежилих приміщень сплачують надані послуги за тарифами, що встановлені для відповідних видів діяльності. Кошти, що сплачуються власниками приміщень за надані їм комунальні послуги, можуть згідно з укладеними договорами надходити на рахунок об'єднання для накопичення і наступного перерахунку підприємствам, організаціям, які надають ці послуги. Перерахування коштів підприємствам, організаціям, які надають послуги, здійснюється щомісячно у визначений день відповідно до договору між об'єднанням і цими підприємствами, організаціями. Власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобов'язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об'єднанні.

Згідно п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

20 листопада 2004 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Управдом» укладено договір строком дії до 31 грудня 2005 року, відповідно до п. 2 якого останнє безпосередньо або шляхом укладення договорів із спеціалізованими організаціями і підприємствами зобов'язувалося надавати житлово-комунальні послуги, перелік і вартість яких вказана в прейскуранті, а власник квартири зобов'язувався сплачувати кошти за надані послуги.

Згідно прейскуранта до житлово-комунальних послуг, що надаються ТОВ «Управдом», входить: водопостачання холодної води, водовідведення, опалення, приготування гарячої води, послуги по управлінню, утриманню жилого комплексу, прибудинкової території.

В обґрунтування вимог про стягнення коштів за період з 1 серпня 2005 року та по 31 липня 2013 року на утримання будинку та прибудинкової території позивач посилався на те, що відповідач такі сплачувати відмовляється, надав розрахунок їх вартості та укладені ним договори з виконавцями послуг на їх надання.

Отже при вирішенні спору суди, виходячи з наведених норм матеріального права, мали з'ясувати, чи були надані послуги, про стягнення коштів за які подано позов, та чи не перевищують вони тарифи встановлені у м. Одесі чи не включені у розрахунок до оплати послуг такі, які відповідач не будучи членом ОСББ, не зобов'язана сплачувати, та чи є остання замовником таких послуг, а позивач їх виконавцем.

Ухвалюючи рішення з приводу існування зазначених обставин апеляційний суд ніяких висновків не зробив, не врахував часткове визнання позову представником відповідача у поданих ним запереченнях на позов та дійшов передчасного висновку про відмову в його задоволенні.

Та обставина, що між сторонами не укладено будь-якого договору та відсутність затверджених тарифів вартості послуг по окремому будинку, в разі їх визначення у м. Одесі, не може бути безумовною підставою для відмови у позові.

При цьому не з'ясовано, чи є саме ОСББ виконавцем вказаних послуг, чи воно накопичує кошти для перерахунку особам, які їх надають, як це передбачено ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», за які послуги сплачує відповідач ТОВ «Управдом», згідно укладених між ними договорів, періоду їх дії та чи охоплюється ними перелік послуг, про стягнення вартості яких подано позов.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене ним рішення не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 2 грудня 2014 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук