Справа № 361/3169/15-ц
Провадження № 2/361/1706/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Сахнюк А.С., Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

установив:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №65-08-Ил/33, за яким останній отримав кредит в сумі 60 000,00 доларів США зі строком останнього повернення кредитних коштів до 10 квітня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% річних.

Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобовязання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.

За прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник зобовязаний, у відповідності до п.6.1 кредитного договору, сплачувати банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, процентами, комісійною винагородою.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 11 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №65-08-Ил/33, за яким поручитель зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором солідарно із позичальником.

Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 11 квітня 2008 року, між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1222.

Відповідно до п.1 іпотечного договору, предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:049:0061, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року з позичальника відповідача ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року у солідарному порядку.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2012 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року залишено без змін.

Але рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Сума заборгованості за кредитним договором станом на 28 листопада 2014 року складає 83 603,51 доларів США (еквівалент 1251483,43 грн.) + 2 030 704,50 грн., з яких: 47 060,04 доларів США (еквівалент 704 454,40 грн.) основна сума боргу по кредиту, 36 543,47 доларів США (еквівалент 547 029,03 грн.) заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами, 2 030 704,50 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитним договором (за період з 28 листопада 2013 року по 28 листопада 2014 року).

Таким чином, з урахуванням офіційного курсу Національного Банку України, станом на 28 листопада 2014 року загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором становить 3 282 187,93 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 65-08-Ил/33 від 11 квітня 2008 року в розмірі 83 603,51 доларів США та 2 030 704,50 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:049:0061, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул.. Артема, 60, ) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн..

В судове засідання представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд про їх задоволення у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти позову, пояснив, що спір щодо стягнення боргу за кредитним договором та відсотками вирішено судом, про що 28 лютого 2012 року Деснянським районним судом м. Києва постановлено відповідне рішення, яке набрало чинності. Після набрання рішенням суду законної сили, правовідносини зі сфери договірних відносин переносяться у сферу виконання рішення суду. В разі невиконання відповідачем добровільно рішення суду, відповідно за ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець приймає заходи до примусового його виконання. Увесь цей час він не вчиняв дій, які б унеможливлювали виконання рішення суду. З позовом про стягнення збитків, понесених у звязку з невиконанням рішення суду, позивач не звертався до виконавчої служби. За таких обставин відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків та пені за кредитним договором та інших коштів, повязаних з невиконанням боргових зобовязань судом вже вирішено.

Посилаючись на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №65-08-Ил/33, за яким останній отримав кредит в сумі 60 000,00 доларів США зі строком останнього повернення кредитних коштів до 10 квітня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% річних (а.с.19-48).

Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобовязання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.

За прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник зобовязаний, у відповідності до п.6.1 кредитного договору, сплачувати банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, процентами, комісійною винагородою.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 11 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №65-08-Ил/33, за яким поручитель зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором солідарно із позичальником.

Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 11 квітня 2008 року, між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1222 (а.с.49-54).

Відповідно до п.1 іпотечного договору, предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:049:0061, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка, яка належить на відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.55-56).

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

28 листопада 2014 року позивачем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було надіслано відповідачу ОСОБА_1 вимогу про добровільне виконання зобовязань за кредитним договором (а.с.57-58).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року з позичальника відповідача ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року у солідарному порядку (а.с.59-60).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2012 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року залишено без змін (а.с.61-62).

Сума заборгованості за кредитним договором станом на 28 листопада 2014 року складає 83 603,51 доларів США (еквівалент 1251483,43 грн.) + 2 030 704,50 грн., з яких: 47 060,04 доларів США (еквівалент 704 454,40 грн.) основна сума боргу по кредиту, 36 543,47 доларів США (еквівалент 547 029,03 грн.) заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами, 2 030 704,50 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитним договором (за період з 28 листопада 2013 року по 28 листопада 2014 року) (а.с.8-17).

Таким чином, з урахуванням офіційного курсу Національного Банку України, станом на 28 листопада 2014 року загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором становить 3 282 187,93 грн. (а.с.18).

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку, не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки розмір неустойки визначений у розрахунку заборгованості значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, суд приходить до правильного висновку про зменшення розміру пені та стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі заборгованості за кредитним договором в сумі 1 251 483,43 грн.

Суд вважає можливим у рахунок погашення заборгованості в сумі 83 603,51 доларів США та 1 251 483,43 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:049:0061, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про іпотеку, ст. ст. 16, 526, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та кредит» за кредитним договором № 65-08-Ил/33 від 11 квітня 2008 року в сумі 83 603,51 доларів США та 1 251 483,43 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, якій присвоєно кадастровий номер :01:049:0061, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул.. Артема, 60; ) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В іншій частині позовним вимог щодо нарахування пені відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», р/р 9980 МФО 300937, , судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн..

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський