УХВАЛА

09 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Гримич М.К., Євграфової Є.П.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», третя особа директор Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», про виплату заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 квітня 2010 року вона працювала на підприємстві відповідача на посаді охоронця. 20 квітня 2011 року була звільнена за п. 2 ст. 40 КЗпП України, але з нею не було своєчасно проведено повного розрахунку при звільненні, в тому числі не виплачена компенсація за невикористану відпустку. Просила стягнути заборгованість із заробітної плати в розмірі 1 628 грн 76 коп., 1 784 грн 47 коп. інфляційних втрат, суму компенсації за невикористану відпустку у розмірі 1 002 грн 75 коп. та 12 735 грн - середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, а також 100 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня

2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Харківський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати у розмірі 1 764 грн 08 коп. та 158 грн 27 коп. компенсації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2013 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2013 року закрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2012 року в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, а в іншій частині апеляційне провадження було зупинено до 09 грудня 2013 року з метою визначення кола спадкоємців ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2013 року апеляційне провадження у справі було відновлено, до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_4 залучена ОСОБА_3, як особа, яка прийняла спадщину.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 березня

2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від

10 жовтня 2012 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ДП «Харківський електромеханічний завод» на користь правонаступника ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 21 529 грн 73 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В іншій частині вказане рішення залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року касаційну скаргу Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» задоволено. Рішення апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2014 року скасовано, залишено в силі рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2012 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 20 серпня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: положень ст. 237№ КЗпП України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року у справі за позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

Дослідивши подані заявником матеріали, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. l ч.1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових

рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах: встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія суддів не знаходить підстав для допуску вказаної цивільної справи до провадження Верховного Суду України, оскільки з наданої копії ухвали суду касаційної інстанції, вбачається, що наведені заявником підстави стосуються інших фактичних обставин справи, а тому підстави для допуску вказаної вище справи до Верховного Суду України в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», третя особа директор Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», про виплату заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: М.К. Гримич

Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко