Справа № 438/819/15-ц
Провадження № 2/438/358/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р. Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пещука Р.Й.

при секретарі: Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Бориславська міська рада про усунення перешкод у користуванні проїздом до будинку та демонтаж самовільно встановленої огорожі, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач позивачі вказують на те, що будинковолодіння № 59 по вул. Потік в м. Бориславі Львівської області належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 31.12.1996р. За даним будинковолодінням відповідно до рішення виконкому Бориславської міської ради народних депутатів № 440 від 20.12.1979р. закріплено прибудинкову земельну ділянку загальною площею 835 кв.м.

14.04.2008р. ОСОБА_4 помер, і після його смерті у володіння спадковим майном померлого, а саме згаданим будинковолодінням вступили його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 подавши до Бориславської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Згадане будинковолодіння розташоване на деякій віддалі від проїжджої частини вулиці, доступ до нього здійснювався шляхом вільного використання проїзду до будинку, який проходив вздовж земельної ділянки загальною площею 1390 м.кв., яка закріплена за будинковолодінням № 57 по вул.. Потік м. Борислава. З іншого боку проїзду знаходиться фруктовий сад, який залишився після знесення ще одного житлового будинку. Даний проїзд та подвір»я їхнього будинку використовувались всіма сусідами для проходу на розташовані за їхнім будинком поля і такий порядок використання проїзду до їхнього будинковолодіння був встановлений ще попередніми власниками всіх сусідніх будинків. В той же час, приблизно у 2010р. відповідачем було самовільно проведено встановлення огорожі на проїзді до їхнього будинку та огороджено сам проїзд та територію фруктового саду, чим було перекрито вільний доступ до належного їм житлового будинку і загальна довжина цієї самовільно встановленої огорожі становить 13 м. Вони неодноразово намагалися вирішити спірні питання з відповідачем щодо демонтування встановленої нею огорожі, однак жодної домовленості не досягли, а тому просять постановити рішення, яким зобов»язати відповідача ОСОБА_3 провести демонтаж самовільно встановленої огорожі напроти будинковолодіння № 59 по вул. Потік м. Борислава, з боку проїжджої частини вулиці довжиною 13 метрів погонних та зобов»язати відповідача не чинити перешкод у вільному доступі до будинковолодіння № 59 по вул. Потік м. Борислава і вільного використання проїзду до їхнього будинковолодіння.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 позов підтримав та дав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнала та суду пояснила, що вона є власником будинковолодіння № 57 по вул. Потік в м. Бориславі, яке їй подарував її батько ОСОБА_6 Згадане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 1390 м.кв., яка була закріплена за її батьком згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 440 від 20.12.1979р., тобто на законних підставах і по периметру ця земельна огорожена сітчатою огорожею. Жодних проїздів, як про це вказують позивачі до сусіднього будинковолодіння № 59 по вул. Потік в м. Бориславі через її земельну ділянку не існувало, вона, як власниця будинковолодіння вправі огородити належну їй земельну ділянку огорожею і це не порушує будь-чиїх прав. Крім цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взагалі не можуть бути позивачами по даному позову, оскільки в будинку № 59 вони не проживають та не є його власниками. Тому вважає заявлений до неї позов надуманим та просить в ньому.

Представник залученої до участі в справі за ініціативою суду в якості третьої особи Бориславської міської ради ОСОБА_7 вважає позов безпідставним з підстав вказаних відповідачем ОСОБА_3, тому просить в ньому відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В контексті вищевикладеного позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути позивачами по даній справі, оскільки їхні права та інтереси з приводу спірного землекористування жодним чином не порушуються та не зачіпаються.

Так, судом, в тому числі і з пояснень представника позивачів ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в будинку № 59 по вул. Потік в м. Бориславі не проживають та не є його власниками. Формальна подача ними в Бориславську державну нотаріальну контору заяв про прийняття спадщини датованих відповідно 2008 та 2010 роками, світлокопії яких маються в матеріалах справи, юридично не перетворює ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у співвласників будинковолодіння № 59 по вул. Потік в м. Бориславі.

Крім цього, судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 440 від 20.12.1979р. за будинковолодінням № 57 по вул. Потік в м. Бориславі, власником якого на даний час є відповідач ОСОБА_3 закріплена земельна ділянка площею 1390 м.кв. і саме ця ділянка по її периметру огорожена сітчатою огорожею. Сумнівів щодо правомірності встановлення такої огорожі власниками згаданого будинковолодіння по периметру закріпленої за цим будинковолодінням на законних підставах земельної ділянки у суду не виникає.

В той же час, з боку позивачів суду не надано жодного належного доказу про існування юридично оформленого проїзду через будинковолодіння № 57 до будинковолодіння № 59 по вул. Потік в м. Бориславі.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, позивачі в судовому засіданні не довели вищезгадані обставини, крім цього жодні їхні права та інтереси з приводу спірного землекористування жодним чином не порушуються та не зачіпаються, відтак в даному позові їм слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, ч. 3 ст. 209, 212 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Бориславська міська рада про усунення перешкод у користуванні проїздом до будинку та демонтаж самовільно встановленої огорожі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: