Справа № 445/1045/14 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/783/960/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, представника Золочівського МЖКП -

Наконечної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Золочівське МЖКП Львівської області звернулося з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, у якому, з врахуванням уточнень, просить про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги з утримання будинку, яка станом на 01.10.2014 року з врахуванням рішення Золочівської міської ради №243 від 26.05.2014 року "Про дозвіл на зарахування 50% вартості використання матеріалів в рахунок квартплати" становить 3904,04 грн.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Золочівського МЖКП Львівської області про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню йому заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги, зобов"язання відповідача списати безпідставно нарахований борг та визнання недійсним договору про надання комунальних послуг, укладеного між ним та Золочівським МЖКП.

Оскаржуваним рішенням первісний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Золочівського МЖКП Львівської області заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 3904,72 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Золочівського МЖКП про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинити певні дії, про в недійсним договору про надання комунальних послуг з утримання будинку.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що ОСОБА_2 просив зобов"язати Золочівське МЖКП Львівської області надати суду документи на підтвердження надання йому Золочівським МЖКП послуг за період 2010-2014 років. Однак, такі не були подані суду першої інстанції, як і не було надано договору про надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку АДРЕСА_1. Вказує на те, що Золочівське МЖКП заявило вимогу про стягнення заборгованості за період 2010-2014 років, подавши відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України письмову заяву про застосування правил спливу строку позовної давності, пояснивши при цьому, що в період 2011-2013 років члени його сім"ї вносили оплату за вивіз твердих побутових відходів, котра не включена в заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, через що не може бути доказом переривання строку позовної давності. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Золочівського МЖКП та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника Золочівського МЖКП - Наконечної О.М. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги Золочівського МЖКП про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги, суд першої інстанції виходив з того, що Золочівським МЖКП доведено надання житлово - комунальних послуг, які отримує відповідач, який їх не оплачує, внаслідок чого у нього склалася заборгованість, яка станом на 01.10.2014 р. становила 3904.04 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів, що відповідач пред"являв претензії до Золочівського МЖКР у встановленому законом порядку щодо неналежної якості наданих послуг.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується реєстраційним мпосвідченням, виданим 08.04.1997 р., що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та користується житлово - комунальними послугами.

Надавачем житлово - комунальних послуг у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1, є Золочівське міське житлово - комунальне підприємство Львівської області.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово - комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово - комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово - комунальних послуг відповідно до цього Закону, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно - технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд, та інші послуги.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" визначені обов"язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, а обов"язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Зокрема, обов"язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов"язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово - комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов"язок, а не право сторін. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості за надані послуги з обслуговування житлового будинку.

Судом першої інстанції встановлено, і це не заперечувалось сторонами в суді апеляційної інстанції, що між ними немає письмового договору на обслуговування будинку та прибудинкової території. Судом першої інстанції також встановлено, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачам надавалися, а відтак суд прийшов до вірного висновку, що відсутність письмового договору не може бути підставою для звільнення відповідача від сплати вартості отриманих ним послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, а відтак колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що між сторонами склалися відносини по наданню послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, від надання яких відповідач не відмовлявся, тобто, між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність договору між сторонами про надання житлово - комунальних послуг, не є підставою для звільнення від сплати вартості отриманих відповідачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що позивач не надавав усіх тих житло - комунальних послуг, за які нараховував оплату, оскільки відповідачами всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг з утримання та обслуговування будинку за спірний період. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг, суд прийшов до вірного висновку про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апелянта про те, що він не користується послугами Золочівського МЖКП, що позивачем не надаються послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, є голослівними, не підтверджені належними та допустимими доказами, а надані позивачем письмові докази на підтвердження надання таких послуг відповідачами не спростовані, акт - претензія про ненадання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, як доказ ненадання позивачем послуг, ОСОБА_2 не надавався. Посилання апелянта на не доведення, на його думку, обсягу і видів послуг, що надані відповідачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову Золочівського МЖКП.

Судом першої інстанції на підставі розрахунку, наданого Золочівським МЖКП, встановлено, що ОСОБА_2 мав заборгованість зі сплати витрат з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з серпня 2007 року по 01.10.2014 року у розмірі 4439.04 грн.

У розрахунках, наданих Золочівським МЖКП, і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції, наявні відомості про те, що ОСОБА_2 періодично проводив нараховану позивачем оплату зазначених послуг, однак не у повному обсязі. Зокрема, ОСОБА_2 в жовтні 2009 року оплачено 300 грн., в травні 2010 р. оплачено 100 грн., січень,лютий, березень, травень 2011 р. оплачено по 46.10 грн., червень 2011 р. - 46.50 грн., жовтень, листопад 2011 р. - по 88.80 грн., в липні 2012 р. - 266.40 грн., в жовтні 2012 р. - 88.80 грн., липень 2013 р. - 146.44 грн. Зазначені у розрахунках відомості відповідачем не спростовані.

Судом першої інстанції встановлено, що прокурор Золочівського району в інтересах Золочівського МЖКП 06.07.2011 року звернувся із заявою про видачу судового наказу, 11.07.2011 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 1881.96 грн. заборгованості за надані житлово - комунальні послуги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що Золочівським МЖКП не пропущено строк позовної давності, оскільки ОСОБА_2 проводилась часткова оплата заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги, ним проводились поточні платежі, Золочівське МЖКП зверталося із заявою про видачу судового наказу про стягнення 1881.96 грн. заборгованості за період з серпня 2007 р. до квітня 2011 р., що відповідно до ст. 264 ЦК України свідчить про перерив строку позовної давності, а відтак спростовує доводи апелянта про пропуск позивачем строку позовної давності.

Необгрунтованими є доводи апелянта про оплату ним лише вартості послуг по вивезенню сміття, оскільки послуги по вивезенню сміття були вилучені з переліку складових послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з 01.11.2012 року, що підтверджується рішенням виконкому Золочівської міської ради №382 від 23.10.2012 р.

З врахуванням рішення Золочівської міської ради Львівської області № 243 від 26.05.2011 року "Про дозвіл на зарахування 50% вартості використаних матеріалів в рахунок квартирної плати", на підставі якого ОСОБА_2 зараховано в рахунок квартирної плати 535 грн., колегія суддів вважає вірним стягнення з відповідача 3904.72 грн. заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги.

Розмір нарахування оплати послуг за житлово - комунальні послуги відповідачем за первісним позовом не спростований.

Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за надані Золочівським МЖКП послуг по утриманню житлового будинку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 не надав обґрунтованих доказів на спростування висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні його позову про визнання неправомірними дій Золочівського МЖКП по нарахуванню йому заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги, зобов"язання відповідача списати безпідставно нарахований борг та визнання недійсним договору про надання комунальних послуг, укладеного між ним та відповідачем з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що оскарження дій відповідача щодо неправильного нарахування оплати за житлово - комунальні послуги не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним договору про надання комунальних послуг, укладеного між Золочівським МЖКП та ОСОБА_2 з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, то така не підлягала до задоволення з огляду на відсутність укладеного між ними письмового договору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.