Справа №592/2425/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/2141/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, третя особа: голова Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок Харченко Юрій Сергійович, про визнання незаконною та скасування постанови президії Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 листопада 1988 року був членом Українського товариства мисливців і рибалок. Постановою президії Сумської обласної ради УТМР від 26 лютого 2015 року його виключено з членів вказаного товариства. Посилаючись на те, що він не вчиняв жодних дій, які б давали підстави застосувати до нього передбачені п.3.8 Статуту УТМР такі заходи громадського впливу, як виключення з членів товариства, просив суд визнати незаконною та скасувати вказану постанову президії Сумської обласної ради УТМР.

Також позивач вважав, що незаконними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні честі і гідності, які він зазнав у зв'язку з незаконним виключенням його з членів товариства, тому просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та їх недоведеність, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позивні вимоги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не з'ясував дійсні обставини, за яких позивача насправді було виключено з членів товариства, а саме: у зв'язку з його відкритими зверненнями до вищестоящих органів Українського товариства мисливців і рибалок з питань діяльності Сумської обласної організації товариства. До того ж, внаслідок таких звернень він не завдавав ніякої шкоди (майнової чи моральної) ані товариству, ані окремим його членам, що б давало відповідачу підставу застосовувати до нього такий крайній захід громадського впливу, як виключення із членів товариства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги та представника відповідача Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок Коваленка О.І. про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 довгий час був членом Українського товариства мисливців і рибалок (а.с.148, 149).

Постановою засідання президії Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок від 26 лютого 2015 року (протокол № 39) ОСОБА_3 було виключено із членів Українського товариства мисливців і рибалок на підставі п.3.8 Статуту Українського товариства мисливців і рибалок (а.с.6, 79-80, 81).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виключення позивача з членів Українського товариства мисливців і рибалок було проведено за наявності підстав, передбачених у статуті товариства, тому прийнята відповідачем постанова з цього приводу є правомірною, а посилання позивача на заподіяння йому моральної шкоди внаслідок виключення із товариства - необґрунтованим.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.1.1 Статуту Українського товариства мисливців і рибалок Українське товариство мисливців і рибалок (УТМР) - є добровільною Всеукраїнською громадською організацією, яка об'єднує мисливців і рибалок з метою сприяння активному розвитку любительського мисливського, стендового і рибальського спорту, охорони, відтворення, збереження, раціонального використання тваринного світу та захист спільних інтересів. УТМР є юридичною особою і суб'єктом права приватної власності на належне йому майно та грошові кошти. Товариство є неприбутковою громадською організацією.

Діяльність Товариства будується на основі добровільності членства, виборності керівних органів, підзвітності їх перед членами Товариства, дотримання статутних положень. Його діяльність поширюється на територію України і здійснюється відповідно до Конституції України, Закону України «Про об'єднання громадян», іншого діючого законодавства, а також цього Статуту, в тісній взаємодії з державними органами і громадськими організаціями.

Підпунктом ж) п.3.6 Статуту встановлено, що члени товариства зобов'язані не вчиняти дій, що порушують етику товариських взаємовідносин на полюванні, а також дій, що завдають моральної або матеріальної шкоди товариству.

Як передбачено п.3.8 Статуту Українського товариства мисливців і рибалок, за порушення статуту до членів товариства можуть застосовуватися такі заходи громадського впливу, зокрема, виключення із членів товариства за дії, які завдають морального та матеріального збитку товариству або окремим її членам. Рішення про виключення із членів товариства приймаються загальними зборами первинної організації і затверджуються президією районної, міжрайонної, міської, Кримської республіканської, обласної, Київської міської, Севастопольської регіональної рад УТМР. Рішення про виключення має право приймати президія районної, міжрайонної, міської, обласної, Кримської республіканської, Всеукраїнської рад УТМР. Про це рішення інформується первинна, районна, міжрайонна, міська, обласна, Київська міська рада, Севастопольська регіональна, Кримська республіканська організації УТМР.

Разом з тим, положеннями ч.ч.1, 2 ст.22, ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, є майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. А підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, про що йдеться у ч.1 ст.1167 ЦК України, є моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, як вбачається з оскаржуваної позивачем постанови засідання президії Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок від 26 лютого 2015 року, відповідач, пославшись як на підставу для виключення позивача з членів Українського товариства мисливців і рибалок на п.3.8 Статуту УТМР, не вказав, в чому конкретно виразилась шкода (моральна чи майнова), заподіяна товариству або окремим його членам, які неправомірні дії чи бездіяльність вчинив позивач з цього приводу та чи встановлена його вина у заподіянні шкоди.

Вказані обставини стосовно заподіяння позивачем майнової чи моральної шкоди відповідачу чи окремим членам товариства не були наведені відповідачем і в судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційної інстанції, отже, є не встановленими.

В той же час, визнання президією Сумської обласної УТМР неправдивими неодноразових звернень ОСОБА_3 до керівництва Всеукраїнської ради УТМР стосовно діяльності Сумського товариства, що відповідно до протоколу засідання президії Сумської обласної ради УТМР від 26 лютого 2015 року стало підставою для виключення позивача з членів товариства (а.с.79-80, 94-97, 130, 134, 146, 213-214), само по собі не свідчить про заподіяння позивачем шкоди відповідачу, отже, не може слугувати підставою для виключення його з членів товариства.

До того ж, як передбачено ч.ч.1, 7 ст.3 Закону України «Про громадські об'єднання» (чинного на даний час), громадські об'єднання утворюються і діють на принципах, зокрема, прозорості, відкритості та публічності. Прозорість, відкритість передбачає право всіх членів (учасників) громадського об'єднання мати вільний доступ до інформації про його діяльність, у тому числі про прийняті громадським об'єднанням рішення та здійснені заходи, а також обов'язок громадського об'єднання забезпечувати такий доступ. Публічність означає, що громадські об'єднання інформують громадськість про свої мету (цілі) та діяльність.

Отже, звернення позивача до керівництва вищестоящого органу УТМР з питаннями щодо діяльності товариства є реалізацією наданого йому, як члену цього товариства, законного права контролювати діяльність цього товариства.

Таким чином, постанова президії Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок від 26 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_3 з членів УТМР не може вважатись законною, тому її необхідно скасувати.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача заподіяної йому моральної шкоди є правильним, виходячи з наступного.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, з відповідними змінами і доповненнями, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки позивач не довів факт заподіяння йому моральних страждань із-за виключення із членів товариства та не навів відповідного розрахунку стосовно визначення розміру заподіяної йому моральної шкоди на суму 6000 грн., враховуючи і пояснення представника відповідача про те, що виключення позивача із членів товариства не позбавляло його права, за наявності певних умов, займатись мисливством, чого не заперечив і позивач.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення в частині відмови у визнанні незаконною і скасуванні постанови президії Сумської обласної організації УТМР від 26 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_3 із членів Українського товариства мисливців і рибалок з порушенням норм матеріального і процесуального права, а його висновки в цій частині не відповідають обставинам справи, тому рішення в цій частині необхідно скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови президії Сумської обласної ради УТМР від 26 лютого 2015 року про виключення позивача з членів УТМР - задовольнити, а в частині відмови у стягненні моральної шкоди - оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.ч.1, 3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2015 року в даній справі в частині відмови у визнанні незаконною і скасуванні постанови президії Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок від 26 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_3 із членів Українського товариства мисливців і рибалок - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову президії Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок від 26 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_3 із членів Українського товариства мисливців і рибалок.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -