Провадження № 2/760/5669/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

представника позивача - Гриневича С.І.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у липні 2015 року звернувся до суду з позовом просив стягнути з відповідачки 60 372, 23гр. заборгованості за Кредитним договором.

В подальшому представник позивача зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідачки 32 882, 54 гр. заборгованості.

Посилається в позові на те, що 19 липня 2008 року між Кредитною спілкою та відповідачкою був укладений Кредитний договір №8-80708/н, за умовами якоговідповідачці був наданий кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., плата за користування (проценти) якими встановлена в розмірі 65,70% річних, тобто 0,18% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору, рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2009 року з відповідачки було стягнуто 9 284, 57 гр. заборгованості, розрахованої станом на 29 жовтня 2009 року.

З моменту набрання рішенням суду законної сили відповідачка частково погасила заборгованість, однак рішення суду в повному обсязі не виконане до цього часу.

Таким чином, відсотки за користування кредитом, встановлені у рішенні суду, не погашені, а тому тіло кредиту не змінилось та становить 2 716, 87гр.

Зазначає, що відповідачка з 19 липня 2008 року по сьогоднішній день продовжує користуватись кредитними коштами і зобов'язання за договором не припинилися, а тому проценти за умовами договору продовжують нараховуватися.

Станом на 19 червня 2015 року заборгованість по відсотках за користування коштами складає 29 749, 73 гр.

Крім того, в порядку ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідачки 2 807, 25 гр. річних та 2 351, 89гр. інфляційних втрат.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2009 року про стягнення з відповідачки заборгованості набрало законної сили 07 грудня 2009 року.

Тобто, про порушення свого права позивачу стало відомо уже 08 грудня 2009 року.

Подав до суду заяву, якою просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача та відмовити в позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 19 липня 2008 року між сторонами був укладений Кредитний договір №8-80708/н, , за умовами якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. під 65,70% річних, тобто 0,18% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2009 року в зв'язку з невиконанням відповідачкою умов договору з неї було стягнуто 9 284 грн. 57 коп. заборгованості, розрахованої станом на 29 жовтня 2009 року.

На виконання рішення суду позивачу був виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання.

/а.с. 8 - 9 /

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з п. п. 2 п. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати /процентів/ за користування кредитом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.2 Кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування коштами 0,18% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено і не спростовується представником відповідачки, грошове зобов»язання відповідачкою перед позивачем не виконане до цього часу.

Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з цього, невиконання відповідачкою рішення суду про стягнення з неї грошових коштів, вимоги позивача є обгрунтованими.

Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України, висловленою в постанові від 29.05.2013 у справі №6-39цс13, яка, згідно зі ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для всіх судів України.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод ( рішення Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 року в справі Дубенко проти України).

Враховуючи дані норми закону, відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду, невиконання відповідачкою грошового зобов»язання перед позивачем, вимоги позивача є обгрунтованими.

В той же час, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. ст.257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що рішення суду від 24 листопада 2009 року набрало законної сили 07 грудня 2009 року.

Виконавчий лист позивач був виданий 13.01.2010 року.

На стадії виконавчого провадження відповідачкою частково погашена сума заборгованості за рішення суду, залишок станом на липень 2015 року становить 3 844, 90 гр.

/ а.с. 10 - 11 /

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заперечуючи проти позову, представник відповідачки просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позові.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку для звернення до суду, про застосування якого заявив представник відповідачки, а тому підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 15, 16,256-257, ч.ч.2-4 ст.267,509,526, 536, 629,ч.1 ст.1048, 1054 ЦК України, ст. 21 Закону України « Про кредитні спілки», ст.ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя