Справа № 199/7847/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

25 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю представника позивача ОСОБА_1

представників третіх осіб Дацика В.Д.

Стажило Н.М.

Родигіної І.В.

прокурора Бойкової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог, Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпропетровської міської ради, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та накладення заборони на відчуження житла та майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, На обліку управління - служби у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради перебувають діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такі, що залишилися без батьківського піклування. Відповідно довідки Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» управління - служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 45, від 08.04.2015 № 172/01-06 діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував у закладі з 29.12.2014 по 27.02.2015, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував у закладі з 11.02.2015 по 27.02.2015. Повідомляється, що за час перебування дітей у закладі мати їх не відвідувала, долею не цікавилися. У зв'язку з карантином діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, були переведені до Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей управління - служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 41. Відповідно наданої довідки від 09.04.2015 № 01-23/74 діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у вищезазначеному закладі з 27.02.2015 року. Станом на 09.04.2015 року мати, ОСОБА_7 дітей не відвідувала. Управлінням - службою у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради за місцем реєстрації постійного місця проживання матері дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7, 1988 р.н., не виявлено. Місце її проживання або місце її перебування станом на 21.09.2015 не встановлено. Таким чином, з 29.12.2014 року діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у державному закладі, але їх мати ОСОБА_7, 1988 р.н., більше як 8 місяців не виявляє до своїх синів батьківського піклування, що відповідно до ч. 1 ст. 164 вже може бути підставою позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Поведінка матері, ОСОБА_7, 1988 р.н., відносно дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, характеризується безвідповідальністю за долі синів та глибокою жахливою цинічністю до їх безпеки і здоров'я. Відповідно Акту органів внутрішніх справ України та закладу здоров'я про підкинуту дитину чи знайдену дитину та її доставку від 18.12.2014 малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, був виявлений у громадянки ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_7 тимчасово мешкала у її помешканні, так як з листопада місяця 2013 року проживала у не зареєстрованому шлюбі з сином ОСОБА_9 - ОСОБА_10, 1989 р.н. В своєму поясненні від 18.12.2014 ОСОБА_9 зазначила, що за час проживання в їх сім'ї, її син ОСОБА_11 та ОСОБА_7 часто сварилися між собою з приводу виховання дітей та їх режиму дня. 05.12.2014 року після чергової сварки, після того як ОСОБА_10 пішов на роботу, біля 11 год. 20хв. ОСОБА_7 повідомила його матір, що має намір зі старшою дитиною ОСОБА_5 відвідати магазин, поки менший син ОСОБА_6 спить. Більше її ніхто не бачив, а малолітній ОСОБА_6 залишився у сім'ї ОСОБА_9. З того часу дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, свою матір, ОСОБА_7, 1988 р.н., не бачив. Треба зауважити, що життя цієї дитини в сім'ї ОСОБА_7 з самого його початку складалося зі всілякими труднощами в легалізації та в утвердженні як її сина. Так, відповідно Заяви про відмову від дитини громадянки України ОСОБА_7 від 18.06.2012 року, породілля повідомляла Комунальний заклад «Дніпропетровський міський пологовий будинок № 1» Дніпропетровської обласної ради» про свою відмову виховувати свою дитину ОСОБА_6, та просила влаштувати її дитину у дитячий заклад на державне забезпечення. Про себе повідомила дані відповідно свого паспорту та те, що вона не працює, за сімейним станом не заміжня. У зв'язку з цим, за місцем виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування, органом опіки та піклування Бабушкінського району м. Дніпропетровська - рішенням виконавчого комітету Бабушкінського районної у місті Дніпропетровську ради від 21.06.2012 № 253 «Про реєстрацію дитини чоловічої статі ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в Бабушкінському відділі ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції» було визначено зареєструвати в Бабушкінському відділі ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції дитину чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6, у місті Дніпропетровську та присвоїти дитині прізвище - ОСОБА_6, ім'я - ОСОБА_6, по батькові - ОСОБА_6. Так як мати дитини - ОСОБА_7, 1988 р.н., була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2, (Амур - Нижньодніпровський район), орган опіки та піклування Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, в особі своїх окремих підрозділів: управління - служби у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровської ради з ОСОБА_7 провели роз'яснювальну роботу з питань надання можливої допомоги їй та підтримки її як матері дитини та додатково довели інформацію до усвідомлення нею щодо організаційно - правових, психологічних наслідків в разі залишення сина без догляду рідної матері, а також про можливий негативний вплив цього на подальший фізичний та розумовий розвиток дитини. В результаті чого, за заявою від 10.07.2012 року матері, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, про тимчасове влаштування до ОКЗ «Будинок дитини № 2 м. Дніпропетровська» її дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, рішенням виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.07.2012 № 173 «Про тимчасове влаштування до дитячого будинку на повне державне забезпечення малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.» було влаштовано малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОКЗ «Будинок дитини № 2 м. Дніпропетровська» на повне державне забезпечення до 1 вересня 2013 року. Це допомогло матері, ОСОБА_7 опанувати складне становище в її сім'ї та підготуватися до повернення молодшого сина ОСОБА_6 у свою сім'ю. В актовому записі про народження, на той час, відомості про батька були записані до свідоцтва про народження дитини відповідно до частини другої ст. 135 Сімейного кодексу України (Бабушкінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.06.2012 № 820). На заяву ОСОБА_7, 1988 р.н., та відповідно рішення виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 15.03.2013 № 70 «Про повернення матері малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з будинку дитини» було дозволено їй забрати свого малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з КЗО «Дніпропетровський будинок дитини № 2 Дніпропетровської обласної ради. В ході здійснення матір'ю, ОСОБА_7 заходів щодо повернення дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свою сім'ю виявилося, що формально вона це зробити не може. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 22.06.2012 року № 2 державної реєстрації дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проведені відповідно до частини 2 статті 135 Сімейного кодексу України, яка передбачає реєстрацію дитини, коли її батьки невідомі, що унеможливлювало повернення дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сім'ю ОСОБА_7, 1988 р.н. Управлінням службою у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради надавалася практична організаційно - правова допомога у вирішенні цього питання ОСОБА_7. Виходячи з вищезазначеного, враховуючи інтереси дитини, керуючись постановою Кабінету Міністрів України віл 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» виконком Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 1907.2013 № 187/1 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради від 15.03.2013 № 70 «Про повернення матері малолітнього ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_9, з будинку дитини» прийняв відповідне рішення, яким вніс вищезазначені зміни щодо змін у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що дозволило матері, ОСОБА_7 забрати сина у свою сім'ю. Але час перебування синів з матір'ю не досягнув встановлення сталого сімейного затишку для них та її турботи про відповідний їх як фізичний так і розумовий розвиток. Після залишення 05.12.2014 молодшого сина ОСОБА_6 у громадянки ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, вже 29.12.2014 року управлінням - службою у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради було виявлено і старшу дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була залишена у мешканців за адресою: АДРЕСА_3. В ході спілкування з мешканцями стало відомо, що мати дітей - ОСОБА_7 зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює. її житло за адресою: АДРЕСА_2. у зв'язку з боргами по комунальним послугам відключено від мережі електро- та газопостачання і тому умови проживання в ньому не придатні для мешкання. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування матір'ю - ОСОБА_7, 1988 р.н., своїми батьківськими обов'язками. Таким чином, вбачаються ознаки втрати ОСОБА_7, 1988 р.н., родинних зв'язків з малолітніми синами - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно психологічного висновку від 20.02.2015 року щодо розвитку дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який спершу був влаштований до Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» управління - служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради, хлопчик прибув з наступними психоемоційними та фізичними показниками. «Характеристика пізнавальної сфери дитини: сенсорно-перцептивна діяльність (відчуття та сприйняття) розвинута згідно вікової норми, показники психічних процесів знаходяться на низькому рівні, однак в межах вікової норми. Репродуктивне відтворення інформації відбувається згідно особливостей запам'ятовування (довге запам'ятовування, швидке забування). Характеристика емоційно - вольової сфери: дитина емоційно відгукується на доброзичливе ставлення дорослого, в поведінці переважають позитивні емоції. В поведінці спостерігаються дефекти виховання. Ступінь стійкості уваги низький. Нервові процеси збудження переважають над процесами гальмування. Індивідуально-психологічні особливості. Згідно вікових особливостей:дитина потребує уваги. піклування та емоційно - теплих взаємовідносин зі значимим дорослим. Дефіцит уваги та спілкування, дитина компенсує взаємодією з різними співробітниками центру. Контакт встановлюється легко, хлопець готовий до співпраці. Відповідно психологічного висновку від 14.01.2015 року щодо розвитку дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який спершу був влаштований до Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» управління - служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради, хлопчик прибув з наступними психоемоційними та фізичними показниками. Загальні відомості про дитину: Дитина перебуває в центрі «Барвінок» з 29.12.2014. ОСОБА_5 має труднощі адаптації до умов перебування в центрі, що проявляється в зниженому настрої. Інструкції вихователя щодо правил поведінки в групі розуміє. Зовні ОСОБА_5 виглядає пригнічено, емоційний стан негативний, фізичний розвиток відповідає показникам вікової норми. Характеристика пізнавальної сфери дитини: сенсорно-перцептивна діяльність (відчуття та сприйняття) не розвинута згідно вікової норми,показники психічних процесів знаходяться на низькому рівні. Спостерігається порушення операцій мислення. Відсутнє зв'язне мовлення. В ігровій діяльності переважає маніпулятивна гра. Хлопець має педагогічну занедбаність та потребує консультації психіатра та логопеда. Станом на 21.09.2015 без законного представника дитини - матері, ОСОБА_7 консультація психіатра не можлива. Характеристика емоційно-вольової сфери: дитина емоційновідгукується на доброзичливе ставлення дорослого, в поведінці переважають негативні емоції. Індивідуально - психологічні особливості особистості: соціально-побутові та комунікативні навички не сформовані. Хлопець складно піддається педагогічній корекції. Виводи в психологічних характеристиках від вересня 2015 року на вихованців Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей управління - служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 41, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., свідчать наступне. Наявність проблем та зрушення в психологічному і соціальному розвитку кожної дитини доводять про те, що, у свій час, в сім'ї рідні достатню увагу їм не приділяли, вихованням та навчанням з ними не займалися, тобто умови формування та розвитку особистості малолітніх в родині були не сприятливими, психотравмуючими для них взагалі. Емоціональної прив'язаності між братами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не існує. За час перебування у закладі про матір вони не згадували та не цікавилися про неї жодного разу протягом восьми місяців їх соціально психологічної реабілітації. Пріоритетом повного та всебічного виховання дитини є її проживання та виховання у сім'ї. Треба зауважити, що дитяча психіка орієнтовно адаптується та довіряється тим із дорослих, хто відверто піклується про дитину, задовольняє її базові потреби: в харчуванні, в створенні комфортних умов проживання та сприятливих умов фізичного та розумового розвитку дитини. Коли навколишній дорослий світ для дитини стає за допомогою близької людини більш зрозумілим і безпечним, то це викликає у неї радість його пізнання та зрозумілу вдячність до того, хто поряд з нею. Відсутність у дітей батьківської турботи, уваги, відповідного повсякчасного супроводу у малому дитячому віці порушує їх емоційну та психологічну витривалість. По суті сприйняття біологічної матері, діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., втратили родинний зв'язок з нею, як з близькою та рідною людиною. Органом опіки та піклування Амур -Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська питання виконання батьківських обов'язків матір'ю, ОСОБА_7, 1988 р.н., відносно дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якості управлінням - службою у справах дітей було взято на контроль. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська 02.09.2015 року було розглянуто питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, 1988 р.н., відносно дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, р.н. Мати дітей - ОСОБА_7, 1988 р.н., на засіданні комісії була відсутня, так як за місцем реєстрації вона не проживає, а інше місце її перебування не відоме. Члени вищезазначеної комісії прийшли до висновку, що ОСОБА_7 ухиляється від виховання, навчання та утримання своїх дітей, а в цілому, ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно своїх синів. Комісією прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, 1988 р.н., відносно дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у судовому порядку та рекомендовано органу опіки та піклування Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська підготувати відповідний висновок та позов до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, просить суд:

-позбавити відповідачку ОСОБА_7 батьківських прав відносно зазначених дітей;

-стягнути з ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів її доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь призначеного законного представника дітей;

-вирішити питання про накладення заборони на відчуження житла та майна за адресою: АДРЕСА_2, право користування яким належить дітям.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, представник Управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради Дацик В.Д., представник Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради Родигіна І.В., представник Комунального закладу соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Стажило Н.М., представник Прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Бойкова О.П. підтримали в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються.

Відповідачка ОСОБА_7, належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. За ухвалою суду справа розглянута у її відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Згідно копій свідоцтв про народження (а.с. 7, 8), діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно від матері ОСОБА_7. Батьком дітей записаний ОСОБА_16.

За витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та довідки Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 26, 49-50, 134), державна реєстрація народження ОСОБА_6 та ОСОБА_5, проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені за заявою матері).

ОСОБА_7 звернулася до голови Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою (а.с. 28), за якою просила тимчасово влаштувати дитину ОСОБА_6 до будинку дитини строком на один рік у зв'язку з її скрутним матеріальним становищем та відсутністю належних умов для проживання та утримання дитини.

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 173 від 20.07.2012 року (а.с. 42) малолітнього ОСОБА_6. було тимчасово влаштовано до ОКЗ «Будинок дитини №2 м. Дніпропетровська» на повне державне забезпечення до 01.09.2013 року.

Згідно рішень Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 70 від 15.03.2013 року та № 187/1 від 19 липня 2013 року (а.с. 45, 46-47) на підставі заяви ОСОБА_7 було дозволено забрати свого малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з КЗ «Дніпропетровський спеціалізований дитячий будинок» Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до Акту органів внутрішніх справ України та закладу здоров'я про підкинуту дитину чи знайдену дитину та її доставку від 18.12.2014 року (а.с. 43) малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, був виявлений у громадянки ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

З письмових пояснень ОСОБА_9 від 18.12.2014 року (а.с 41) вбачається, що 05.12.2014 року після чергової сварки між її сином ОСОБА_10 та відповідачкою, яка була співмешканкою останнього, ОСОБА_7 повідомила їй, що має намір зі старшою дитиною ОСОБА_5 відвідати магазин, поки менший син ОСОБА_6 спить. Більше її ніхто не бачив, а малолітній ОСОБА_6 залишився у сім'ї ОСОБА_9.

За довідкою Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей управління - служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради (а.с.69), який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 41, від 23.09.2015 № 01-23/74 діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у вищезазначеному закладі з 27.02.2015 року. Станом на 09.04.2015 року мати, ОСОБА_7 їх не відвідувала, долею дітей не цікавилася, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування. Діти перебувають на державному забезпеченні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки батьківських прав, суд виходить з наступного.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В судовому засіданні не встановлені об'єктивні перешкоди для відповідачки у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками.

За час перебування дітей у дитячому закладі емоційний зв'язок між відповідачкою та дітьми був фактично втрачений, відповідачка більше як 8 місяців не виявляє до своїх синів батьківського піклування, їх не відвідувала, долею дітей не цікавилася, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування.

Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідачка не виконує покладений на неї ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язок щодо піклування про здоров'я своїх дітей, їх духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти.

Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с. 14-18), позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів.

Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дітей.

За перелічених обставин, позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд враховує, що згідно ч.ч. 4, 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, матусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Оскільки судом не отримані заяви від родичів дітей про можливість прийняти ними під опіку останніх в порядку ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України, суд згідно ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України вважає за необхідне передати дітей на опікування органу опіки та піклування.

За ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування.

Оскільки судом встановлено, що малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позбавлені батьківського піклування, над ними на підставі ст. 58, ч. 3 ст. 60 ЦК України слід встановити опіку.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідачка позбавлена батьківських прав щодо дітей і позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів, на підставі ч. 2 ст. 166, ст. 180 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 181 цього ж кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

За ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено в ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини та дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів з дотриманням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині накладення заборони відчуження житла та майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Белградська, б. 63, суд виходить з того, що за ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

В Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

За описами майна дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 67-68), Управлінням - службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради встановлено що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2. Будь яке інше житло чи майно дітей не встановлене.

Відомості щодо права користування дітей житлом узгоджуються з наявними даними про місце реєстрації їх матері (а.с. 76), яка з 2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, з метою забезпечення права дітей на житло, на підставі ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» слід накласти заборону на відчуження зазначеного житла.

При цьому позовні вимоги в частині заборони відчуження майна дітей задоволенню не підлягають за відсутністю відомостей про таке майно.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ставки судового збору визначені ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за якими за позовну заяву майнового характеру, яка подана юридичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Оскільки судом задоволена одна позовна вимога майнового характеру (стягнення аліментів), та дві позовні вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження майна), з відповідачки до доходу Держави згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн. (1218 х 3).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог, Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпропетровської міської ради, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та накладення заборони на відчуження житла та майна - задовольнити частково.

ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровську, позбавити батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, та ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську.

Встановити опіку над малолітніми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та передати дітей Органу опіки та піклування - Виконавчому комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, для проведення заходів соціально-правового захисту їх прав та інтересів.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна, аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Накласти заборону на відчуження житла дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 до доходу Держави судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

На рішення позивачем та третіми особами може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий :