Справа № 464/7435/15 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/6898/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 01 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі,-

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015р. Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, а саме витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 01 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалу суду оскаржив Львівський державний університет внутрішніх справ.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи. Звертає увагу суду на те, що предметом позову є відшкодування відповідачем витрат на навчання у зв'язку з невиконанням умов цивільно - правової угоди, відповідно до якої відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і добровільно взяв на себе зобов'язання після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ, а суд відмовляючи у відкритті провадження, вважав, що даний спір виник з приводу проходження відповідачем публічної служби. Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 1 вересня 2015 року, а справу передати для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, а тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 30.07.2008р. №262, останній зарахував ОСОБА_2 курсантом першого курсу денної форми навчання.(а.с.50)

01 вересня 2008р. між позивачем, ГУ МВС України у Львівській області та ОСОБА_2 укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.(а.с.51-52).

Пунктом 2.3.6 указаного договору передбачено обов'язок курсанта відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до наказу від 09 січня 2015р. № 6 о/с ОСОБА_2 звільнена з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п. 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.(а.с.53)

Згідно ч.6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням в вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п.6.28 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затв. наказом МВС України № 62 від 14.02.2008р., порядок та підстави відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ (офіцерського складу внутрішніх військ) визначаються:

- для осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ - Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ від 01.03.2007р. № 313;

- для військовослужбовців внутрішніх військ - Порядком відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою КМУ від 12.07.2006р. № 964.

Згідно зі ст. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ від 01.03.2007р. № 313, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - Головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи даний спір, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ, особою, яка звільнена за небажанням продовжувати службу в органах внутрішніх справ.

Отже, спір у справі, яка розглядається, випливає з договірних правовідносин, а договірні правовідносини між сторонами, однією з яких є фізична особа, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, вищенаведене до уваги не взяв та помилково вважав, що справа не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права, у зв'язку із чим ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312 , 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ - задовольнити.

Ухвалу судді Сихівського районного суду м. Львова від 01 вересня 2015 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Н.О. Шеремета