Провадження № 2/200/5008/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 березня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04.09.2013року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № НОМЕР_1, згідно якого він, як сторона за договором, розмістив на депозитному рахунку № 0022 грошовий вклад в розмірі 2 900,00 доларів США, строком до 07.10.2014 року включно з нарахуванням 10% річних з їх виплатою на умовах, визначених договором. 09.09.2013 року позивачем було збільшено вклад по цьому договору на 500 доларів США. Після закінчення строку вкладу, 2 000 Доларів США були покладені на новий депозит, а залишок суми відповідач повинен був повернути позивачу.

07.10.2014року позивач уклав з банком договір банківського вкладу № НОМЕР_2, згідно якого він, як сторона за договором, розмістив на депозитному рахунку № 0024//4239 грошовий вклад в розмірі 2 000,00 доларів США, строком до 03.11.2014 року включно з нарахуванням 9,5% річних з їх виплатою на умовах визначених договором. Після закінчення строку вкладу, 1 500 Доларів США були покладені на новий депозит, а залишок суми відповідач повинен був повернути позивачу.

03.11.2014року позивач уклав з банком договір банківського вкладу № НОМЕР_3, згідно якого він, як сторона за договором, розмістив на депозитному рахунку № 0026//4239 грошовий вклад в розмірі 1 500,00 доларів США, строком до 01.12.2014 року включно з нарахуванням 9,5% річних з їх виплатою на умовах визначених договором.

Відповідач в період з 07.10.2014року по 04.11.2014ркоу повернув позивачеві грошові кошти у розмірі 950 доларів США, іншу частину заборгованості банк не повертає, тому, позивач просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу у розмірі 2 540,74 доларів США, з яких 2 507,22 доларів США заборгованість по відсотках та тілу депозиту, 3,04 долара США 3% річних, 30,48 доларів США втрати від інфляції та 250 доларів США моральної шкоди.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщення юридичними особами вкладів на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Як встановлено судом, 04.09.2013року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № НОМЕР_1, згідно якого він, як сторона за договором, розмістив на депозитному рахунку № 0022 грошовий вклад в розмірі 2 900,00 доларів США, строком до 07.10.2014 року включно з нарахуванням 10% річних з їх виплатою на умовах, визначених договором. 09.09.2013 року позивачем було збільшено вклад по цьому договору на 500 доларів США. Після закінчення строку вкладу, 2 000 Доларів США були покладені на новий депозит, а залишок суми відповідач повинен був повернути позивачу.

07.10.2014року позивач уклав з банком договір банківського вкладу № НОМЕР_2, згідно якого він, як сторона за договором, розмістив на депозитному рахунку № 0024//4239 грошовий вклад в розмірі 2 000,00 доларів США, строком до 03.11.2014 року включно з нарахуванням 9,5% річних з їх виплатою на умовах визначених договором. Після закінчення строку вкладу, 1 500 Доларів США були покладені на новий депозит, а залишок суми відповідач повинен був повернути позивачу.

03.11.2014року позивач уклав з банком договір банківського вкладу № НОМЕР_3, згідно якого він, як сторона за договором, розмістив на депозитному рахунку № 0026//4239 грошовий вклад в розмірі 1 500,00 доларів США, строком до 01.12.2014 року включно з нарахуванням 9,5% річних з їх виплатою на умовах визначених договором.

Відповідач в період з 07.10.2014року по 04.11.2014ркоу повернув позивачеві грошові кошти у розмірі 950 доларів США, іншу частину заборгованості банк не повертає

Зважаючи на те, що банківський вклад позивачу відповідачем не повернуто, позивач має право вимагати від відповідача повернення вказаних грошових коштів, що відповідає ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума банківського вкладу у розмірі 2 510,26 доларів США, з яких 2 507,22 доларів США заборгованість по відсотках та тілу депозиту, 3,04 долара США 3% річних.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норма ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене в гривні, тому суд відмовляє в задоволені вимоги про стягнення втрат від інфляції у розмірі 30,48 доларів США.

Відповідно до ст.119 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності повинен був довести: наявність моральної шкоди, протиправності діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні, але позивачем це зроблено не було, тому вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 579грн. 62коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», , на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 2 510,26 доларів США, з яких 2 507,22 доларів США заборгованість по відсотках та тілу депозиту, 3,04 долара США 3% річних.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», , на користь держави судовий збір у сумі 579грн. 62коп.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва