справа № 166/1280/15-ц
проваджененя № 2/166/343/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Фазан О.З.,

з участю секретаря - Приймачук О.М.,

позивача ,відповідача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача, позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в смт. Ратне справу за первинним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ майна із спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя , а саме виділити та визнати право власності на частину спального гарнітуру « Рома» - шести дверну шафу вартістю 6000 гривень , стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію , що становить ? вартості автомобіля ОСОБА_6 А6 С5 2000 року випуску в сумі 161275 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 04 вересня 2010 року по 10 серпня 2015 року. Після розірвання шлюбу їх неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із нею.

За час сумісного життя , ними набуто у спільну сумісну власність майна на загальну суму 361512 гривень.

Зокрема, в січні 2014 року придбано автомобіль ОСОБА_6 А6 , 2000 року випуску, кузов WAUZZZ4BZYN021753 вартістю 322550 гривень. У 2012 році придбали холодильник LG NO FROST за 5500 гривень. У 2013 році лодку з мотором Джонсон за 10590 гривень еквівалентно 500 доларів США, фотоапарат НІКОН Д 3100 за 4300 гривень, акваріум ( подарунок її батька ) за 2000 гривень, стіл журнальний за 1800 гривень. У 2010 році мікрохвильову піч LG за 1100 гривень. У 2014 році придбали газонокосарку електричну за 1500 гривень, ноутбук SAMSUNG NP- P730 за 9472 гривні, еквівалентно 400 доларів США, спальний гарнітур « Рома» за 12000 гривень, крісло компютерне за 1200 гривень. У 2015 році придбали бензокосу « Дніпро» за 1500 гривень.

Після розірвання шлюбу частину майна, а саме : частину спального гарнітуру « Рома» вартістю 6000 гривень, фотоапарат , мікрохвильову піч, стіл журнальний та акваріум на загальну суму 15200 гривень вона забрала із собою, іншу , значно більшу кількість майна у грошовому та кількісному виразі на загальну суму 29762 гривні та автомобіль АУДІ А6 2000 року випуску , відповідач залишив у смт. Ратне , де і зараз проживає.

Крім того, зазначила, що 16 червня 2015 року відповідач шахрайськими діями , знаючи, що вона буде розривати шлюб, оскільки він проживав з іншою жінкою , без її згоди на це, переоформив їх автомобіль на свою матір ОСОБА_5.

Оскільки між ними виник спір щодо поділу майна звернулася за захистом своїх прав до суду.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виділ йому із спільного майна подружжя у власність фотоапарата « Нікон» ДЗ 100 вартістю 4300 гривень, мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, акваріум за 2000 гривень, журнальний стіл за 1800 гривень,а всього майна на суму 9300 гривень .Виділити ОСОБА_1 із спільного майна подружжя у власність спальний гарнітур « РОМА « вартістю 12000 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1400 гривень , як різницю між вартістю спільного майна подружжя та присудженого, у результаті поділу спільного їх майна, його часткою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що перебував з 04 вересня 2010 року по 10 серпня 2015 року у шлюбі із ОСОБА_1 та мають спільного сина ОСОБА_8, 08.03.2011 року. За час проживання у шлюбі спільно нажили майна : спальний гарнітур « РОМА « вартістю 12000 гривень, фотоапарата « Нікон» ДЗ 100 вартістю 4300 гривень, мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, акваріум за 2000 гривень, журнальний стіл за 1800 гривень, а всього на суму 21200 гривень.

Вказане майно ОСОБА_1 після розірвання шлюбу забрала з місця їх спільного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час воно знаходиться за місцем її проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вважає за доцільне виділити зазначене вище ним майно на суму 9300 гривень та 1400 гривень різниці між спільно нажитого майна та того, що просить йому виділити .

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали повністю. Додатково пояснила, що ціна позову становить 167275 гривень, з них вартість 1/2 автомобіля 161275 гривень ,6000 гривень вартість шести дверної шафи. Визнала ,що із спільного майна із відповідачем є майно, яке вона забрала у смт. Стара Вижівка, а саме: частину спального гарнітуру 6000 гривень, мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, фотоапарат НІКОН Д 3100 за 4300 гривень, акваріум за 2000 гривень, стіл журнальний за 1800 гривень,а всього на суму 9600. Інше майно : холодильник вартістю 5500 гривень, лодку з мотором вартістю 10590 гривень,газонокосарку за 1500 гривень, бензокосу - 1500 гривень, ноутбук 9472 гривні, крісло компютерне за 1200 гривень залишила відповідачу у будинку його батьків, де вони проживали перебуваючи у шлюбі. ОСОБА_6 6 придбали у квітні 2015 року за 11000 доларів США та оформили на неї і відповідача . Гроші на покупку цього автомобіля взяли від продажі попереднього автомобіля БМВ за 13000 доларів США. Висновок про вартість автомобіля ОСОБА_6 6 проводив експерт без огляду автомобіля і присутності ОСОБА_5, яка є власником його. Вона провела оплату за оцінювання автомобіля. Ствердила, що на весіллі у 2010 році їм подарували 3200 доларів США. Проживали у будинку батьків чоловіка, який був частково обставлений ,а частково обставляли вони . За період перебування у шлюбі ніде не працювала, спочатку жили за гроші подаровані на весіллі, а також допомагали грошима на проживання батьки. Дохід сімї не може назвати, але чоловік на будівельних роботах заробляв 4000 гривень за тиждень.

ОСОБА_1, як відповідач у зустрічному позові позовні вимоги не визнала повністю. Підтвердила, що спільно їх нажите майно , яке вказує ОСОБА_3, забрала у смт. Стару Вижівку по місцю свого мешкання. ОСОБА_3 залишено інше майно, яке спільно нажили та залишено у будинку.

Відповідач , його представник первинні позовні вимоги не визнали . Визнав, що спільно нажите ними майно позивачка забрала, а саме : частину спального гарнітуру, мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, фотоапарат НІКОН Д 3100 за 4300 гривень, акваріум за 2000 гривень, стіл журнальний за 1800 гривень. Інше майно, яке вказала позивачка не є їх спільним майном як подружжя. Ствердив, що він ніде не працював у період перебування в шлюбі із позивачкою, проживали на весільні гроші, а потім допомагали батьки. Також ствердив, що постійно керував автомобілями, які належали його батькам. Потім останні позичили гроші для покупки автомобіля ОСОБА_6 6 . В подальшому переписав цей автомобіль на себе, але коштів віддати позику батькам не було, а тому на відшкодування позики зареєстрував автомобіль на матір ОСОБА_5 . Ствердив, що про перереєстрацію автомобіля із нього на ОСОБА_5 позивачка достовірно знала, оскільки вони перебували у шлюбі.

ОСОБА_3, як позивач у зустрічному позові позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Уточнив, виділити йому майна на суму 9200 гривень, а не 9300 гривень та стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1400 гривень , різниці вартості спільно нажитого майна та його частки у цьому майні .

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що його дочка з відповідачем прожили у шлюбі п'ять років. За час спільного проживання мали у власності чотири автомобілі, зокрема, жигулі, дев'ятку, БМВ,ОСОБА_6. Спальню купила його дружина на весілля, акваріум подарував онуку на день народження .За весільні гроші придбали холодильник, мікрохвильову піч . Нічого більше не знає про спільне майно. Ствердив, що зять працював з ним на будівельних роботах та заробляв за три дні 1000 гривень . Також їздив на заробітки до Москви. Не знає за які гроші купили автомобілі, відомо, що БМВ продали за 13 000 доларів США. Позичав на ремонт машити 2500 гривень, також позичав гроші на ремонт автомобіля його син, але не знає яку суму.

Свідок ОСОБА_10 показав суду , що ОСОБА_3 хотів купити автомобіль і позичив 4000 доларів США . Про транспортні засоби, які були у власності ОСОБА_3 йому не відомо. Підтвердив, що їздив із відповідачем до батьків ОСОБА_11 у Стару Вижівку позичати гроші на перереєстрацію.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що у 2013 році ОСОБА_5 продала автомобіль марки " Ровер" за 80000 гривень, щоб позичити гроші сину ОСОБА_13 для придбання автомобіля.

Свідок ОСОБА_5 показала суду , що у неї у дворі , де проживали позивачка та її син було багато автомобілів, якими користувалася сім'я сина. У 2013 році продала автомобіль, щоб позичити сину гроші для придбання автомобіля. .Ствердила, що позичила йому 4000 доларів для придбання автомобіля. Спочатку син керував автомобілем по дорученню. З часом відносини між сторонами погіршувалися і оскільки у сина не було грошей віддати позику, то по цій причині з відому ОСОБА_1 автомобіль перереєстрований на неї. Вона утримувала сім'ю сина, сплачувала за комунальні послуги, оплатили за один рік навчання невістки. ОСОБА_14 не оцінювала.Ствердила, що холодильник знаходився у будинку і сім'я сина його не купляла.

Свідок ОСОБА_15 показав суду , що сім'я ОСОБА_15 жили у батьків ОСОБА_13. Мали у власності два жигулі, БМВ ,ОСОБА_14. Не знає за які гроші придбали ці автомобілі, документів, що вони є власниками не бачив. Купили у нього спальню " Рома".

Заслухавши сторони, їх представників, свідків,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених первинних вимог ОСОБА_1 та часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 04 вересня 2010 року по 20 серпня 2015 року, що стверджується рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 10 серпня 2015 року, яке набрало законної сили 20.08.2015 року. За період проживання у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_8, 08 березня 2011 року, що визнали сторони.

В силу вимог ст. 60 ч.1 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

У судовому засіданні сторони визнали майно, набуте ними за час шлюбу та його вартість,а саме: спальний гарнітур « РОМА « вартістю 12000 гривень, мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, фотоапарат НІКОН Д 3100 за 4300 гривень, акваріум за 2000 гривень, стіл журнальний за 1800 гривень,а всього на суму 21200 гривень, з якого ОСОБА_1 забрала собі все, крім шести дверної шафи вартістю 6000 гривень. Таким чином, на час розгляду справи у ОСОБА_3 із спільно нажитого майна ними, яке підлягає поділу залишилося лише частина спального гарнітуру « Рома» - шести дверна шафа вартістю 6000 гривень.

При цьому, суд не визнає автомобіль АУДІ А6 С5 2000 випуску ,кузов WAUZZZ4BZYN021753, як такий, що підлягає поділу між сторонами , як обєкт права спільної сумісної власності подружжя.

Так, на час судового розгляду , законним власником автомобіля АУДІ А6 С5 2000 випуску ,кузов WAUZZZ4BZYN021753, є ОСОБА_5, що визнано сторонами, а також стверджується повідомленням центру надання послуг , повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Камінь- Каширський, К Каширського , Любешівського та Ратнівського районів підпорядкований УДАІ УМВС України у Волинській області № 1423 від 15.10.2015 року, довідкою рахунком № 724434 від 16.06.2015 року.

Згідно із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до яких, вирішуючи спори між подружжям про майно;необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Установлено, що автомобіль АУДІ А6 С5 2000 випуску ,кузов WAUZZZ4BZYN021753, вибув із власності подружжя 16 червня 2015 року , а шлюб між ними припинено 20 серпня 2015 року у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу ( ст.114 ч. 2 СК України) , тобто не включається до майна подружжя , яке підлягає поділу .

У судовому засіданні жодна із сторін не заявила вимоги про незаконність набуття ОСОБА_5 права власності на автомобіль АУДІ А6 С5 2000 випуску ,кузов WAUZZZ4BZYN021753 та не пред'явила до неї вимоги.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд, згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1,ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними , законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України , якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка , дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сторони в судовому засіданні не дійшли згоди щодо добровільного поділу спільно нажитого майна, а тому суд з врахуванням, що із ОСОБА_1 проживає малолітній син, приходить до висновку збільшити її частку , а саме : виділити їй спальний гарнітур « Рома» вартістю 12000 гривень.

ОСОБА_3 виділити майна на суму 9200 гривень , а саме : мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, фотоапарат НІКОН Д 3100 за 4300 гривень, акваріум за 2000 гривень, стіл журнальний за 1800 гривень. При цьому, суд відмовляє у позовній вимозі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1400 гривень, як різниці між вартістю присудженого йому майна на належного йому у частці спільного майна подружжя ( 21200 : 2 = 10600 - 9200=1400 гривень) , оскільки з нею проживає малолітній син , інших обставин вона не працює, так як доглядає останнього.

Показання свідків ОСОБА_9,ОСОБА_15 про спільно нажитий автомобіль ОСОБА_14 суд не приймає до уваги, оскільки позивачем за первинним позовом не надано доказів наявності коштів у сім'ї для придбання автомобіля ОСОБА_14 і джерела їх походження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України , кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Твердження позивачки ОСОБА_1 про інше майно подружжя : холодильник , човен з мотором , газонокосарка, бензокоса, ноутбук, крісло компютерне не підтверджено належними, допустимими доказами.

Посилання ОСОБА_3 про недостовірний письмовий доказ ОСОБА_1 щодо вартості автомобіля ОСОБА_14 А6 не заслуговує на увагу суду, так встановлено, що він не є обєктом права спільної сумісної власності на час судового розгляду.

Посилання ОСОБА_3 щодо не визначення ціни позову ОСОБА_1 , то із змісту позовної вимоги вона становить 167275 гривень, із якої сплачено судовий збір у розмірі 1612 гривень, 75 копійок відповідно до квитанцій № 51 від 05.10.2014 року на суму 487,20 гривень та квитанції № 7 від 12.10.2015 року на суму 1186 гривень ( 487,20 + 1186= 1673,20 гривні) .

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог , у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 гривень , оскільки її позов задоволено частково.

Поряд з цим, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 487,20 гривень, так позов задоволено частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,10,60,212,213,215 ЦПК України, ст. ст. 70,71 Сімейного Кодексу України, ст. 370 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первинний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на частину спального гарнітуру « Рома» , а саме шести дверну шафу вартістю 6000 гривень, яка знаходить у ОСОБА_3 за адресою смт. Ратне, вул. Л.Українки ,48 Ратнівського району Волинської області.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації , що становить ? вартості автомобіля ОСОБА_14 А6 С5 2000 року випуску в сумі 161275 ( сто шістдесят одна тисяча двісті сімдесят пять ) гривень .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 487 ( чотириста вісімдесят сім ) гривень 20 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ майна із спільного майна подружжя задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_3 із спільного майна подружжя у власність фотоапарата « Нікон» ДЗ 100 вартістю 4300 гривень, мікрохвильову піч LG за 1100 гривень, акваріум за 2000 гривень, журнальний стіл за 1800 гривень, а всього майна на суму 9200 ( девять тисяч двісті ) гривень, що знаходиться у ОСОБА_1 за адресою : смт. Стара Вижівка, вул. Козацька, будинок 8 Старовижівського району Волинської області.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1400 гривень, як різниці між вартістю присудженого у результаті поділу спільного майна подружжя та належного йому у цьому майні часткою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 487 ( чотириста вісімдесят сім ) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної

скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Фазан О.З.