Справа № 426/4061/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2015 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі: головуючого - судді Пчолкіна С.А.

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача адвоката ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове справу 426-4061-15- ц за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

заподіяної кримінальним правопорушенням, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідача було визнано винним за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України. У звязку з протиправними діями відповідача, їй було завдано тілесних ушкоджень та погрозою вбивством причинено матеріальну та моральну шкоду.

Внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень вона зверталась до лікарні, купувала ліки, приймала приватний масаж, їздила до міліції та прокуратури на власній автомашині, отримала юридичну допомогу, тому матеріальну шкоду вона оцінює у сумі 3366 грн.

Їй та її сімї було завдано моральну шкоду, це, насамперед, тілесні ушкодження, хвилювання за стан свого здоровя, свого життя, порушення укладу життя, ускладнення здоровя, тому моральну шкоду вона оцінює у 20000 грн.

В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлена належним чином.

Представники сторін, позивача - адвокат ОСОБА_2, відповідача адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти відсутності сторін, вважали, що справу можливо розглянути без присутності сторін.

В судовому засіданні представник позивача надав суду доповнену позовну заяву, в якій збільшив позовні вимоги та просив стягнути в додаток до раніше заявленої матеріальної шкоди, шкоду у сумі 1358 грн.21 коп., яка складається з витрат на сплату судового збору 200 грн. та сплати за оформлення доручення у нотаріуса 153 грн. 21 коп., оплати послуг представника 1000 грн.

В судовому засіданні представник позивача частково відмовився від позовних вимог та просив зменшити суму матеріальної шкоди на 501,75 грн., а саме за заправку автомобіля -470 грн., 28,75 грн. на придбання продуктів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та суду пояснив, що під час розгляду кримінального провадження позивач не заявляла ніяких вимог до відповідача, крім того, вважає, що позовні вимоги нічим не доведені.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши додані до матеріалів справи докази, приходить до наступного:

Відповідно до стаття 10 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до стаття 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд, залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до вироку Сватівського районного суду Луганської області від 25 червня 2015 року по справі №426-3171-15-к (а.с.3-6) відповідача визнано винним в тому, що він спричинив позивачу умисні легкі тілесні ушкодження, та погрозу вбивством, тобто за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125, ч.1 ст.129 КК України та йому призначено покарання за вказаними статтями. Вирок набрав законної сили.

Відповідно до статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідачем не оспорюється факт заподіяння позивачу умисних легких тілесних ушкоджень, а також погрозу вбивством. Відповідач оспорює суму матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так позивач вказує на те, що він поніс матеріальні витрати на лікування, але це ствердження не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не надано лікарського призначення ліків на курс лікування тілесних ушкоджень, які були заподіяні кримінальним правопорушенням та призначення приватного масажу, а додані чеки до позовної заяви (а.с.8) не підтверджують вказану суму 1016 грн. та, крім того, містять відомості про купівлю товарів не лікарського призначення. Також не знайшли свого підтвердження витрати на проїзд до міліції та прокуратури на власній автомашині в 1000 грн., оскільки не надано розрахунків цих витрат. Тому вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають з підстав недоведеності позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або

Позивач оцінив моральну шкоду, яку їй причинив відповідач скоєним правопорушенням у 20000 грн. але ніяких доказів суду не надав, в позовній заяві лише вказав: «під час судового засідання, перед винесенням вироку, я не мала до ОСОБА_3 злоби, тому не заперечувала про призначення йому якнайменшого покарання». Так, позивач в своїй позовній заяві вказує про моральні хвилювання її сімї, про поїздки до начальника міліції, та про потрачений особистий час на поїздки до прокуратури та суду. Однак, сам факт спричинення позивачу тілесних ушкоджень, ще не тягне за собою автоматичного стягнення на користь потерпілої моральної шкоди, треба доказувати, не тільки наявність обставин, які підтверджують заподіяння моральної шкоди, але й розмір заподіяної моральної шкоди.

Але позивач поверхнево та скупо зазначила підстави, чому вона вважає, що їй заподіяна моральна шкода, не розкрила глибину та сутність її страждань, а також які інші настали негативні наслідки.

Також при розгляді кримінального провадження позивач не вказувала на те, що їй кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна та моральна шкода, та не наполягала на суворій мірі покарання (а.с.5). Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Позивач просила в позовній заяві про зобовязання відповідача публічно вибачиться перед позивачем, заборонити позивачу турбувати її по телефону і взагалі. Вироком суду не встановлено, що ОСОБА_3 турбував позивача «по телефону і взагалі», як вказано в позовній заяві, крім того, позивачем не надано суду про це жодного доказу. Також, відповідач при розгляді кримінального провадження вину свою в скоєних злочинах визнав повністю, в скоєному розкаявся, а позов витікає з кримінального провадження, а не з захисту честі та гідності. Тому в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача плату за оформлення доручення у нотаріуса у розмірі 153 грн. 21 коп., але до матеріалів справи не долучив доручення та квитанцію про сплату 153 грн.21 коп. До матеріалів справи додана ксерокопія нотаріально завіреної «Довіреності» /а.с.38). Тому також в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 п. 4 стаття 1 закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076 VI (далі Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити

надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

А у відповідності до статті 26 вказаного Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Але в наданій угоді від 02 серпня 2015 року сума гонорару не вказана (а.с. 14).

Відповідно до стаття 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Позивач в доповненій позовній заяві просить стягнути на її користь судові витрати у розмірі 200 грн (а.с.23). Відповідно до ч. 1стаття 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому вимоги про стягнення суми судового збору у розмірі 200 грн. задоволенню не підлягають, оскільки в задоволенні стягнення моральної шкоди було відмовлено.

Суд не може прийняти до уваги докази, надані позивачем на аркушах справи 39, 41, оскільки вони не завірені належним чином, їх оригіналів суду не надано, з цих копій не вбачається, яке вони мають відношення до справи. Суд також не приймає як доказ копії квитанцій, які завірені головуючим по справі, так як з них також не вбачається, яке вони мають відношення до справи.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми на оплату послуг представника у сумі 1000 грн. підлягають задоволенню, незважаючи на те, що в матеріалах справи містять дві угоди від 20 травня 2015 року по кримінальному провадженню (а.с.7, 46), одна з яких згідно оригінала завірена суддею, з зазначенням в одній з них суми 1000 гривень, оскільки саме цю суму позивач у позові просить стягнути з відповідача та ця сумма не перевищує розмір гонорару, передбачений ст. 30 Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 57-64, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177, ЦК України, 1 п. 4 стаття 1, ст..26,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076 VI, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за участь представника потерпілого у кримінальному провадженні у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.А. Пчолкін