Справа № 362/5561/15-ц
Провадження № 2/362/2223/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

02 листопада 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Управління Держземагенства у Васильківському районі про визнання недійсним та скасування державного акту,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначили, що вони звернулися до Васильківської районної державної адміністрації Київської області з метою отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їм у власність земельної ділянки, площею 1,9356 га, розташованої на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, яка успадкована ними після померлої ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай).

У зв'язку з цим Управлінням Держземагенства у Васильківському районі повідомлено, що на ім'я померлої ОСОБА_4 на дану земельну ділянку 25 вересня 2008 року видано державний акт, через що позивачам відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їм у власність належних часток земельної ділянки відповідно до спадкування.

Посилаючись на те, що вказаний державний акт видано на ім'я ОСОБА_4 вже після її смерті, позивачі просять визнати незаконним і скасувати такий державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки факт його існування перешкоджає їм в реалізації законних прав щодо спадкового майна.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 і позивачі надали суду заяви у яких підтримали вимоги позову, просили проводити розгляд справи у їх відсутності та не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик, не повідомив суд про причини неприбуття в судове засідання свого представника.

Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності його представника, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечили проти такого вирішення справи.

Третя особа в наданих суду письмових поясненнях у вирішення позовних вимог поклався на розсуд суду та просив проводити розгляд справи у відсутності його представника.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

20 листопада 2000 року ОСОБА_4, як члену СВК «Устимівський» було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності підприємства (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14 липня 2008 року (а.с. 38).

Згідно із Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом позивачі успадкували після ОСОБА_4 у відповідних частинах земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВК «Устимівський» в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 20 листопада 2000 року (а.с. 9, 11, 13).

Дані обставини також підтверджується відповідними Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрації від 15.09.2010 року (а.с. 10, 12, 14).

Як вбачається з листа Управління Держземагентства у Васильківському районі на адресу Васильківської районної державної адміністрації Київської області, при розгляді управлінням доручення стосовно погодження проекту розпорядження адміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність позивачів в розмірі земельної частки (паю) відповідно до схеми поділу земель СВК «Устимівський» встановлено, що взамін виданого ОСОБА_4 Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 20 листопада 2000 року, на її ім'я зареєстровано державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 1,9356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 18).

Після чого, Васильківська районна державна адміністрація Київської області своїм листом від 27.02.2015 року № 5/12-09 повідомила ОСОБА_1 про існування вказаних обставин, у зв'язку з чим повідомила, що сертифікат на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю; також зазначила, що державний акт на ім'я ОСОБА_4 було зареєстровано вже після смерті останньої, а тому їй не видавався і разом із його другим примірником зберігаються в архіві Управління Держземагентства у Васильківському районі (а.с. 17).

Під час розгляду справи встановлено, що державний акт серії НОМЕР_3, на право власності на земельну ділянку площею 1,9356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, дійсно виданий на ім'я ОСОБА_4 25 вересня 2008 року, тобто вже після її смерті (а.с. 16).

Відповідно до частини першої статті 126 ЗК України, в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку посвідчувалось відповідним державним актом.

Право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації (ч. 1 ст. 125 ЗК України).

Норма частини четвертої статті 25 ЦК України передбачає, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_1 правоздатність ОСОБА_4 як фізичної особи припинилась, а тому право власності на земельну ділянку площею 1,9356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, на підставі виданого 25 вересня 2008 року на її ім'я державного акта серії НОМЕР_3, - у неї не виникло.

При цьому, хоча даний спір і не є таким, що прямо пов'язаний із правом власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, оскільки таке право у неї не виникло, суд визнає за можливим застосувати при вирішення даної справи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, згідно із яким державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень; у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Тобто, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, слід вважати, що виданий 25 вересня 2008 року на ім'я ОСОБА_4 державний акт серії НОМЕР_3 є недійсним, оскільки його було видано на померлу особу, яка не мала правоздатності.

Враховуючи, що правовий факт існування державного акта серії НОМЕР_3, виданого 25 вересня 2008 року на ім'я ОСОБА_4 і його юридична дійсність безпосередньо впливають на підстави надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність позивачів в розмірі земельної частки (паю), суд приходить до висновку, що зазначені обставини перешкоджають позивачам в реалізації їх прав на відведення їм земельної ділянки у спільну часткову власність в розмірі земельної частки (паю) та оформлення ними права власності на таку земельну ділянку, а тому державний акт серії НОМЕР_3 від 25 вересня 2008 року є неправомірним та порушує права позивачів, як спадкоємців померлої ОСОБА_4, у зв'язку з чим його необхідно скасувати як недійсний.

Оскільки законодавство встановлює нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчує його право власності, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним і скасування оскаржуваного державного акта.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено факт порушення законних права та інтересів позивачів щодо відведення земельної ділянки у їх спільну часткову власність в розмірі земельної частки (паю) та оформлення ними права власності на земельну ділянку, а тому, їх інтереси слід захистити, шляхом визнання недійсним і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, що був виданий їх спадкодавцю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126 ЗК України, ст. 25 ЦК України, ст. ст. 1 - 11, 57 - 61, 64, 88, 208, 209, 212 - 215, 224 - 226, 360-7 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати державний акт серії НОМЕР_3 від 25 вересня 2008 року, виданий ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 1,9356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий