У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Траверз-Буд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Європа», про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків, за касаційними скаргами представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_10, ОСОБА_6 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнивши його, мотивував тим, що 07 серпня 2008 року між ним та відповідачами ОСОБА_8 і ОСОБА_7 укладено два попередні договори щодо придбання земельних ділянок. Так, за одним із попередніх договорів відповідач ОСОБА_8 зобов'язався у термін до 06 серпня 2009 року продати йому земельну ділянку № НОМЕР_1, площею 0,0763 га, розташовану в с. Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий НОМЕР_2. За іншим попереднім договором відповідач ОСОБА_7 зобов'язався у термін до 06 серпня 2009 року продати йому земельну ділянку № НОМЕР_1, площею 0,0737 га, розташовану в с. Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий № НОМЕР_3.

Позивач посилався на те, що на виконання попередніх договорів він сплатив відповідачу ОСОБА_8 кошти у розмірі 169 578 грн 36 коп. та відповідачу ОСОБА_7 кошти у розмірі 163 799 грн 77 коп. Однак на порушення п. 14 попередніх договорів відповідачі не уклали із ним договорів купівлі-продажу земельних ділянок, і попередні договори припинили свою дію 06 серпня 2009 року. Позивач тривалий час намагався врегулювати із відповідачами питання про укладення договорів купівлі-продажу щодо придбання земельних ділянок, однак такі не були укладені, а тому звернувся до суду. Вважав, що відповідачі повинні повернути йому сплачені кошти із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Крім того, відповідачі повинні відшкодувати йому збитки у розмірі 280 000 грн, які включають проведену ним оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Європа» (далі - ТОВ «Девелоперська компанія «Європа») за бронювання земельної ділянки в розмірі 8 000 грн та оплату в розмірі 272 000 грн, проведену ним Товариству з обмеженою відповідальністю «Траверз-Буд» (далі - ТОВ «Траверз-Буд») за договором доручення на будівництво.

У зв'язку із наведеним позивач просив стягнути із ОСОБА_8 на його користь оплату за попереднім договором із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 219 332 грн 58 коп. та збитки у розмірі 140 000 грн, стягнути із ОСОБА_7 на його користь оплату за попереднім договором із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 211 858 грн 55 коп. та збитки у розмірі 140 000 грн, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30 січня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 січня 2014 року у частині відмови ОСОБА_6 у стягненні грошових коштів, сплачених за попередніми договорами, скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 169 578 грн 36 коп. та судові витрати у розмірі 1 695 грн 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 163 799 грн 77 коп. та судові витрати у розмірі 1 637 грн 99 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційних скаргах представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 порушують питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом установлено, що 24 липня 2008 року між ОСОБА_6 і третьою особою - ТОВ «Девелоперська компанія «Європа», укладено договір бронювання земельної ділянки № НОМЕР_1, площею 0,1500 га на території с. Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Позивач сплатив товариству за бронювання ділянки 8 000 грн.

07 серпня 2008 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 укладено нотаріально посвідчений попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов'язалися у термін до 06 серпня 2009 року укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0763 га, розташованої на території с. Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області (кадастровий НОМЕР_2), вартістю 339 156 грн 71 коп. Згідно з п. 12 попереднього договору на забезпечення його виконання ОСОБА_6 сплатив ОСОБА_8 11 серпня 2008 року 50 % вартості ділянки в розмірі 169 578 грн 36 коп.

11 грудня 2008 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 укладено нотаріально посвідчений додатковий договір № 1 до попереднього договору, за умовами якого зафіксовано ціну ділянки в розмірі 69 929 доларів США, а також обумовлено, що вартість ділянки має бути сплачена ОСОБА_6 до моменту підписання основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, але не пізніше 06 серпня 2009 року.

07 серпня 2008 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 укладено нотаріально посвідчений попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов'язалися у термін до 06 серпня 2009 року укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0737 га, розташованої на території с. Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області (кадастровий № НОМЕР_3), вартістю 327 599 грн 54 коп. Згідно з п. 12 попереднього договору на забезпечення його виконання ОСОБА_6 сплатив ОСОБА_7 11 серпня 2008 року 50 % вартості ділянки в розмірі 163 799 грн 77 коп.

11 грудня 2008 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 укладено нотаріально посвідчений додатковий договір № 1 до попереднього договору, за умовами якого зафіксовано ціну ділянки в розмірі 67 546 доларів США, а також обумовлено, що вартість ділянки має бути сплачена ОСОБА_6 до моменту підписання основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, але не пізніше 06 серпня 2009 року.

В обумовлений сторонами строк основні договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок площею, відповідно, 0,0763 га і 0,0737 га між ОСОБА_6 та відповідачами: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 укладені не були.

Згідно зі ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За змістом вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно є і засобом платежу, і способом забезпечення зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що сторони не укладали основні договори купівлі-продажу земельних ділянок, правильно вважав, що передані позивачем за попередніми договорами кошти в сумі 169 578 грн 36 коп. та 163 799 грн 77 коп. відповідно є авансовим платежем і підлягають поверненню.

Також колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення сплачених позивачем за попередніми договорами коштів з урахуванням ст. 625 ЦК України, оскільки строк повернення таких коштів не був обумовлений сторонами, тому відсутні підстави вважати порушення строків їх повернення.

Разом з цим суди, встановивши, що позивач не виконав умови додаткових договорів від 11 грудня 2008 року до попередніх договорів і не оплатив вартість земельних ділянок до моменту підписання основних договорів купівлі-продажу, а саме: не пізніше 06 серпня 2009 року, правильно вважали, що відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 635 ЦК України для відшкодування відповідачами збитків.

З огляду на викладене оскаржувані рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення грошових коштів, сплачених за попередніми договорами, та рішення суду першої інстанції в незмінній частині рішенням апеляційного суду, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційних скарг про неправильне застосування судами в указаних частинах норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає змісту ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_10, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник