УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міністерства доходів у Київській області, треті особи: Обухівський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», поданою представником Гончаровим Ігорем Володимировичем, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Оксі Банк» (далі - ПАТ «Оксі Банк») звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міністерства доходів у Київській області, треті особи: Обухівський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що органами досудового розслідування було накладено арешт на земельну ділянку, належну третій особі ОСОБА_3, яка є предметом іпотеки. Наявність арешту майна згідно з постановою слідчого перешкоджає реалізації права позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, а за кредитом виникла заборгованість. У зв'язку з наведеним позивач просив звільнити майно з-під арешту.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від

25 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 квітня

2015 року рішення Обухівського районного суду Київської області від

25 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Оксі Банк» - Гончаров І.В. -просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивач повинен був звернутись із скаргою щодо арешту майна в порядку кримінального процесуального законодавства на підставі ст. 303 КПК України.

Із такими висновками судів погодитися не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2012 року між ПАТ «Оксі Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, відповідно до якого виконання зобов'язань ПП «Агропродовольчий будівельний сервіс» за договором овердрафта було забезпечено предметом іпотеки - земельною ділянкою площею 0,4793 га, яка розташована на території СТ «Українська земля» Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 29 травня 2009 року, виданого Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 лютого

2014 року затверджено мирову угоду, якою в рахунок погашення заборгованості ФОП ОСОБА_5 перед ПАТ «Оксі Банк» було звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,4793 га, розташовану на території СТ «Українська земля» Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 Встановлено спосіб реалізації шляхом продажу ПАТ «Оксі Банк» будь-якій особі-покупцеві.

У провадженні СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області перебуває кримінальне провадження за фактом шахрайства та легалізації майна, отриманого злочинним шляхом, а саме: земельних ділянок загальною площею 105,7 га в садовому товаристві «Українська земля». В межах досудового розслідування цього кримінального провадження постановою слідчого управління Служби безпеки України від 30 травня 2012 року накладено арешт на вказані земельні ділянки, в тому числі і на земельну ділянку, яка є предметом даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснено у чч. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» <nau://ukr76>, при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів (статті 28 <nau://ukr/1618-15|st28> і 29 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st29>). Не обмежуючись поданими сторонами доказами, суд у разі виникнення у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, труднощів у витребуванні доказів, сприяє їм у цьому за їх відповідним клопотанням.

Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» в редакції від 30 червня 1978 року № 5.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st10> суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» <nau://ukr76>при підготовці справи, зокрема, мають бути витребувані належно завірені копії акта опису, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на будинок, кредитні зобов'язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на дане майно, а також вручені відповідачам копії позовних заяв.

Якщо боржник (засуджений) перебуває у місцях позбавлення волі, суддя при підготовці справи до судового розгляду повинен разом з повідомленням про день розгляду справи надіслати копію позовної заяви і з'ясувати його думку щодо заявленого позову.

Проте, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернули та відмовили в задоволенні позовних вимог, при цьому не визначились з характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню. Не з'ясували хто наклав арешт та в якому порядку, а якщо в порядку кримінального провадження, то як це питання вирішується і як оскаржується постанова про накладення арешту.

Належним чином встановивши фактичні обставини та дослідивши докази, суд має надати їм оцінку на відповідність наведеним вище нормам матеріального права.

При цьому рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213>), суд має дослідити всі докази та доводи сторін і надати їм належну оцінку, а результати цієї оцінки відобразити у рішенні (ст. 212 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st212>). Аналогічні вимоги містяться у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, яка є частиною національного законодавства.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, правовідносини між сторонами не визначені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338> є підставою для їх скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338>, оскільки порушення закону допущені як районним судом, так і апеляційним, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», подану представником Гончаровим Ігорем Володимировичем, задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко А.В. Маляренко О.М. Ситнік