Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/1427/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/778/4060/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Подліянова Г.С.

Кримська О.М.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який в подальшому уточнив, та обґрунтовував тим, що є батьком малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом із матір'ю - відповідачем по справі ОСОБА_2.

В зв'язку з відсутністю згоди з ОСОБА_2 з приводу його участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та створення відповідачкою перешкод у такому спілкуванні, позивач звернувся до органу опіки та піклування, яким було встановлено графік побачень з дитиною, який відповідачкою не дотримувався.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визначити способи його участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення систематичних побачень кожних вихідних з 17 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі у місці проживання позивача з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень; надати можливість спільно відпочивати з сином раз на рік влітку протягом 20 днів у період з 01 червня по 30 серпня кожного року з правом виїзду за межі міста для відвідання місць відпочинку; надати можливість вільного спілкування не в присутності відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визначено час спілкування та способи виховання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши для позивача ОСОБА_3:

- періодичні побачення з неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожні першу та третю суботи, другу та четверту неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_3 з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень;

- час для спільного відпочинку ОСОБА_3 з неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. а саме протягом двадцяти календарних днів в період з 01 червня по 30 серпня кожного року за попереднім погодженням з ОСОБА_2.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду змінити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.202, 207).

Причини неявки в судове засідання не повідомили, будь - яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, від них не надходило.

Від позивача ОСОБА_3 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін (а.с.149-150).

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району надіслала пояснення, в яких зазначає, що вказане питання вже було розглянуто 05.11.2014 року на засіданні комісії з захисту прав дитини (за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3) та прийнято розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 11.11.2014 року №591-р «Про надання права гр. ОСОБА_3 зустрічатися з малолітніми синами: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2». Також просить суд, як орган опіки та піклування, розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року без участі представника, та прийняти рішення на розсуд суду, з урахуванням пояснень сторін та наданих доказів (а.с.155, 182, 209-210).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

За положеннями ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 04.08.2006 року перебували у шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5, 6, 7).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2015 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано ( а.с.191).

Сторонами не оспорюється, що з 18.03.2014 року ОСОБА_2 разом із дітьми проживає окремо від відповідача за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Запорізької школи-інтернату «Джерело» №138 від 29.08.2014 року ОСОБА_3 за період трьох років перебування у закладі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідував батьківські збори - 6 разів, відвідував разом із матір'ю дитини свята; починаючи з березня 2014 року з питань, пов'язаних із вихованням сина дитячий садок не відвідував (а.с.33).

Позивач позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, що підтверджується характеристиками, наданими керівником ДП Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» та головою вуличного комітету №93, (а.с.35, 37)

Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов проживання відділу Шевченківського району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 15.09.2014 року для побачень батька із дітьми створені необхідні умови для відпочинку, занять та лікування (а.с.38).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №591р від 11.11.2014 року визначено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні малолітніх синів: побачення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця протягом чотирьох годин на день, за попередньою домовленістю з їх матір'ю ОСОБА_2, з правом відвідування місця проживання батька, культурних та розважальних закладів. Розглянути спосіб часті ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після досягнення останнім трирічного віку (згідно заяви ОСОБА_3) (а.с.11).

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Ухвалою апеляційного суду від 29 .09.2015 року зобов'язано Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району надати висновок стосовно порядку спілкування з дитиною, який визначений судом першої інстанції ( а.с.200-201).

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району надіслала висновки, в яких зазначає, що вказане питання вже було розглянуто 05.11.2014 року на засіданні комісії з захисту прав дитини (за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3) та прийнято розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 11.11.2014 року №591-р «Про надання права гр. ОСОБА_3 зустрічатися з малолітніми синами: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2», а тому просить суд, як орган опіки та піклування, прийняти рішення на розсуд суду, з урахуванням пояснень сторін та наданих доказів (а.с.155, 172 - 175, 209-210).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідачка порушує право позивача спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні у дні встановлені розпорядженням №591р від 11.11.2014 року через небажання ОСОБА_2 виконувати вказане розпорядження та створення з її боку як формальних, так і фізичних перешкод у спілкуванні з сином, що суперечить найкращим інтересам дитини.

Вказане підтверджується показами свідків, допитаними у суді першої інстанції, актами, складеними відповідачем у цей період щодо небажання ОСОБА_2 надавати можливість позивачу зустрічатися із сином, листом-повідомленням ОСОБА_3 щодо необхідності виконувати розпорядження голови районної адміністрації (а.с.21-32).

Твердження апеляційної скарги про те, що визначений судом першої інстанції спосіб участі позивача шляхом надання йому спілкування із сином протягом двадцяти днів влітку, зашкодить синові зважаючи на його психологічний стан, є безпідставними.

Так, в матеріалах справи містяться ксерокопії консультативних висновків, в яких зазначене описання психологічного стану ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та висловлюється думка з приводу причин такого стану.

Проте, вказані документи не засвідчені ані печаткою лікаря, ані печаткою медичної установи, а отже їх не можна вважати допустимими та належними доказами у справі у відповідності до ст.ст. 58-59 ЦПК України ( а.с.63-66)

Доводи апеляційної скарги про те, що проведення тривалого часу без спілкування з матір'ю та звичним оточенням, може привести до вкрай тяжких наслідків ускладнення здоров'я дитини, та таке спілкування з дитиною може зашкодити інтересам дитини є неприйнятними.

У наданих апеляційному суду представником апелянта відповідей щодо стану здоров'я дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 КП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» від 25.05.2015 року № 858/01.11, від 25.06.2015 року №216/01-19.1; відповіді КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №8» від 18.08.2015 року № 282/01-19.1, висновку викладача ТОВ «Інституту розвитку персоналу» міститься інформація про знаходження дитини на лікуванні та консультативні висновки з рекомендаціями по її лікуванню. У названих документах обґрунтованих висновків компетентних фахівців, з викладенням обставин, які б свідчили про негативний вплив спілкування з батьком на здоров'я дитини, відсутні ( а.с.218, 219-220, 221, 224-226).

Згідно з ч. 3 ст. 11, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст. ст. 9, 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позивач має рівні права з матір'ю на проведення часу та спілкування з дитиною в період канікул, та врахуванням інтересів малолітньої дитини, колегія суддів приходить до висновку, що встановлений час для спілкування з дитиною судом першої інстанції є достатнім для спілкування з дитиною, відповідає зібраним у справі доказам та не порушує права відповідачки як матері.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57,58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст.309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: