Справа № 274/2990/15-ц
пр.№ 2/0274/1353/15
Рішення

Іменем України

заочне

10.11.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на боці позивача ОСОБА_5, про встановлення порядку користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить встановити порядок користування квартирою № 65 у будинку № 14 по вул..Садовій в м.Бердичеві, виділивши йому у користування кімнату площею 17,2 кв.м., відповідачеві виділити кімнату площею 12,2 кв.м., підсобні приміщення: кухню, коридор, санвузол, ванну кімнату, вбудовану шафу залишити у спільному користуванні. Свої вимоги мотивує тим, що він та відповідач є співвласниками зазначеної квартири в 1/2 частині кожний. Квартира складається з двох ізольованих кімнат, площею 17,2 кв.м. та 12,2 кв.м.. Відповідач в квартирі не проживає, але постійно влаштовує сварки, чим перешкоджає йому користуватися квартирою. В квартирі зареєстрована ОСОБА_5, яка тимчасово перебуває закордоном. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, тому необхідно встановити порядок користування нею.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що спірна квартира належала ОСОБА_6, після смерті якою право власності в порядку спадкування оформили її мати ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_4 в рівних частках. ОСОБА_5 подарувала свою частку онуку ОСОБА_3, який в даний час навчається у м.Києві, проживає у гуртожитку, але коли приїздить до м.Бердичева, проживає у спірній квартирі. Він має ключ від вхідної двері, має доступ до квартири, але з метою уникнення конфліктів з відповідачем необхідно встановити порядок користування квартирою.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення у газеті „Урядовий курєр, оскільки не має зареєстрованого місця проживання.

До участі у справі залучена як третя особа без самостійних вимог ОСОБА_5, інтереси якої представляє ОСОБА_1. Остання суду пояснила, що ОСОБА_5 її мати, зареєстрована у спірній квартирі, тимчасово не проживає, але коли повернеться, буде проживати у кімнаті із внуком позивачем у справі.

Відповідно до вимог ст..224 ЦПК України за згодою представників позивача суд розглядає справу в заочному порядку.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 26.12.2014 року.(а.с.10,11)

Відповідач ОСОБА_4 також є власником 1/2 частини вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_7, даних про отримання свідоцтва про право на спадщину немає.(а.с.39)

Згідно з технічним паспортом та планом квартири спірна квартира складається з двох ізольованих житлових кімнат площею 17,2 кв.м. та 12,2 кв.м., кухні 7,6 кв.м., коридору 9,1 кв.м., санвузла 1,3 кв.м., ванної кімнати 2,7 кв.м., вбудованої шафи 0,4 кв.м., балкону.(а.с.12-13)

В спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_5, яка в даний час перебуває за межами м.Бердичева. Позивач та відповідач не зареєстровані. (а.с.15)

З наданих суду матеріалів звернень до Бердичівського МВ та проведених за цими зверненнями перевірок вбачається наявність неприязних стосунків між сторонами, внаслідок яких вони не можуть спільно користуватися житловою площею квартири та іншими приміщеннями.(а.с.16-20) Також сторони не дійшли згоди про поділ квартири шляхом сплати компенсації за належну частку одному із співвласників.(а.с.21)

Спірні правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.317,319,321,391 ЦК України, ст.150 ЖК України.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з законом власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, порушене право власності підлягає захисту, власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 4.10.1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами), окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми (ст.358 ЦК України) слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. (правова позиція ВСУ у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року)

Враховуючи, що поділ спірної квартири в натурі неможливий, сторони є співвласниками квартири в рівних частках, у квартирі є дві ізольовані житлові кімнати, кожному співвласнику можливо виділити в окреме користування одну житлову кімнату.

Площа житлових кімнат не є однаковою, відповідно - 17,2 кв.м. та 12,2 кв.м.. Суд вважає можливим виділити у користування позивачеві кімнату площею 17,2 кв.м., враховуючи, що в квартирі зареєстрована його бабуся - ОСОБА_5, яка буде проживати з ним в цій кімнаті. Відповідачеві можливо виділити у користування другу ізольовану житлову кімнату, площею 12,2 кв.м.. Усі підсобні приміщення у квартирі в кількості по одному приміщенню, співвласники мають рівні права щодо користування цими приміщеннями, тому суд вважає можливим залишити підсобні приміщення у спільному користуванні сторін.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 88 ЦПК у разі задоволення позовних вимог суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 487, 20 грн. з двох позовних вимог немайнового характеру. Позовна вимога про вселення ухвалою суду залишена без розгляду за клопотанням представника позивача, судовий збір у такому випадку не повертається і не стягується з відповідача. Отже, стягненню підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. із задоволеної позовної вимоги про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на боці позивача ОСОБА_5, про встановлення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою № 65 у будинку № 14 по вул..Садовій в м.Бердичеві.

Виділити у користування ОСОБА_3 ізольовану житлову кімнату площею 17,2 кв.м., ОСОБА_4 ізольовану житлову кімнату площею 12,2 кв.м., залишити в загальному користуванні підсобні приміщення кухню 7,6 кв.м., коридор 9,1 кв.м., санвузол 1,3 кв.м., ванну кімнату 2,7 кв.м., вбудовану шафу 0,4 кв.м..

Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя: Потапова Т.М.