РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Галінської В.В.,

при секретарі Каріян І.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1, його представників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи - Гнатущенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа Консисторія (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про скасування рішення Рівненської міської ради від 10 грудня 2001 року №567,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року учасник бойових дій в Афганістані, настоятель релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради від 10 грудня 2001 року № 567 «Про передачу у власність Рівненсько-Волинському єпархіальному управлінню УАПЦ в м. Рівному будинку № 12 на вулиці Словацького в м. Рівному».

Позов обґрунтований тим, що релігійної організації з найменуванням Рівненсько-Волинське єпархіальне управління УАПЦ як юридичної особи не тільки станом на 10 грудня 2001 року не існувало, а статут із цим найменуванням не реєструвався, для прийняття рішення відповідачем надавалися незавірені та нечинні як установчі документи Статут і Свідоцтво № 210 іншої юрисдикції, а саме - УПЦ КП. Крім того, зазначали, що будинок ніколи Консисторії не належав і не міг бути переданий Рівненською міською радою у її власність. Враховуючи, що Рівненська міська рада не мала правових підстав для прийняття спірного рішення, з метою врегулювання конфлікту між релігійними організаціями, які зареєстровані у будинку по вул.. Словацького, 12 в м. Рівне, а так і в усуненні перешкод у здійсненні громадою релігійних обрядів і спроб втручання в подальшому у діяльність їх релігійної громади, виникла необхідність скасування оспорюваного рішення.

В судових засіданнях позивач, представники позивача позовні вимоги та обґрунтування позовних вимог підтримали за обставин викладених у позові та додаткових письмових поясненнях, просили позов задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засіданні 05 червня 2015 року позовні вимоги визнала, без обґрунтування їх визнання, в подальшому подала заяву про слухання справи за її відсутності.

Представник третьої особи позовні вимоги вважав необґрунтованими, безпідставними та посилався на пропуск позивачем строку позовної давності, просив суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 05 червня 2015 року, судом після оголошення позовних вимог з'ясовано: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони вирішити спір в добровільному порядку, на що позивач позов підтримав, представник відповідача позов не визнала (16:10-16:11), після чого судом було встановлено повний порядок дослідження доказів по справі (16:11). Тому вказівка представника позивача, на застосування положень ст.. 174 ЦПК України судом до уваги не приймається, так як представник відповідача позов не визнавала.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради № 567 від 10 грудня 2001 року відповідно до пункту 30 ст. 26 та п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 3 ст.17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» Рівненська міська рада передала у власність Рівненсько-Волинському Єпархіальному управлінню Української Автокефальної Православної Церкви будинок № 12 по вулиці Словацького в м.Рівному загальною площею 158,2 м2. Підставою для прийняття рішення було звернення від 10.08.2001 року Архієпископа Львівського Макарія, Керуючого Рівненсько-Волинською та Таврійською Єпархіями.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09.07.2010 року по справі за позовом релігійної громади парафії Святого Миколая - Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви до Рівненської міської ради, третя особа - Консисторія (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про визнання недійсним рішення міської ради, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2010 року: у позові про визнання недійсним Рішення № 567 відмовлено; в решті позову провадження зі справи припинено; відмовлено в клопотанні про забезпечення позову. У прийнятті зазначених рішення і постанови попередні судові інстанції з посиланням на норми Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», ГПК України, виходили з відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Постановою Вищого господарського суду України від 25 січня 2011 року дані рішення та постанова залишені без змін.

У відповідності до ст.. 61 ЦПК України, враховуючи що обставини, встановлені у рішенні в даній господарській справі щодо третьої особи, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, суд вважає встановленими наступні обставини:

- релігійна громада в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що: за станом на 10.12.2001 (дата прийняття Рішення № 567) Єпархії релігійної організації УАПЦ в Рівненській області не було зареєстровано, реєстрація статуту релігійної організації під назвою Рівненсько-Волинське єпархіальне управління УАПЦ Державним комітетом України у справах релігій не проводилася, тобто передача приміщення за цим рішенням відбулася неіснуючій релігійній організації;

- згідно з Рішенням № 567 Міська рада відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передала Рівненсько-Волинському єпархіальному управлінню УАПЦ будинок № 12 по вул. Словацького в м. Рівному загальною площею 158, 2 кв. м;

- зазначений будинок було передано за актом від 04.02.2002 з балансу Управління економіки м. Рівне на баланс названого єпархіального управління та останньому видано відповідне свідоцтво про право власності;

- на час прийняття Рішення № 567 постановою Ради у справах релігій при Кабінеті Міністрів Української РСР від 30.03.1972 було зареєстровано статут релігійної організації - Єпархіального управління Рівненської Єпархії УАПЦ, про що видано відповідне свідоцтво. 13.10.1992 до даного статуту було внесено в установленому порядку зміни: в назві і тексті статуту слова «Українська автокефальна православна церква» замінено словами «Українська православна церква - Київський патріархат»; внесення цих змін не свідчить про передачу приміщення неіснуючій особі;

- згідно з довідкою Головного управління статистики у Рівненській області від 09.01.2008 не значиться Рівненсько-Волинське єпархіальне управління УАПЦ, а значиться (за станом на згадану дату) Консисторія (Єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії УАПЦ за адресою: м. Рівне, вул. Словацького, 12;

- відповідно до Цивільного статуту Єпархіального управління Рівненської єпархії УАПЦ від 30.03.1992 (із змінами, внесеними 13.10.1992) Консисторія є виконавчим органом єпархії; відтак Рішення № 567 не суперечить статутним документам третьої особи в даній справі;

- крім того, державну реєстрацію релігійної громади - позивача у цій справі здійснено 14.09.2004, тобто після прийняття Рішення № 567 (а.с. 150-151).

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що на час прийняття Рішення № 567 релігійної громади - позивача в даній справі ще не існувало. Відтак, за обґрунтованим висновком цих судових інстанцій, прийняттям зазначеного рішення не могли бути порушенні права та/або охоронювані інтереси неіснуючої на час такого прийняття юридичної особи, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, на обґрунтування свого права на звернення до суду позивач ОСОБА_1 послався на те, що в теперішній час проводиться процедура повернення православній громаді належних їй будівель. Його, як настоятеля релігійної громади, парафіяни в усній формі уповноважили на звернення до суду із даним позовом.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що на парафіяльних зборах чи інших зборах, було прийнято рішення про уповноваження настоятеля ОСОБА_1 на подання даного позову.

Отже, звернувшись до суду з вказаним позовом, позивачем не доведено порушення його особистих прав як фізичної особи, захист яких гарантується, зокрема ст.3 ЦПК України.

З огляду на наведене, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і до задоволення не підлягають.

Прохання представника третьої особи застосувати строки позовної давності судом не розглядається, так як дана заява внесена не стороною по справі, а третьою особою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа Консисторія (єпархіальне управління) Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про скасування рішення Рівненської міської ради від 10 грудня 2001 року №567 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2015 року.

Суддя -

Суддя Рівненського міського суду В.В.Галінська