Номер провадження 2-п/754/162/15
Справа № 2-1730/10
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.М. Панченко, розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 17 травня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 17 травня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Мотивує вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду тим, що 05.11.2015 року, останньому, як представнику відповідача ОСОБА_1, стало відомо про наявність даного заочного рішення суду, а тому, вважає, саме з цього дня починається перебіг строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду. Зазначає, що відповідача не було повідомлено про день та місце розгляду справи, останній не був ознайомлений з позовними вимогами, був позбавлений можливості надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, а також надати до суду документи щодо обставин справи, які не вивчалися в судовому засіданні. Крім того, зазначає, що на час винесення судом заочного рішення відповідач ОСОБА_1 перебував під вартою у СІЗО, а отже був обмежений у праві на оскарження даного заочного рішення в порядку ст. 228 ЦПК України. Вважає, що заочне рішення від 17 травня 2010 року, ухвалене Деснянським районним судом м. Києва з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому, просить поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києві від 17 травня 2010 року, скасувати дане заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Суд не погоджується з обставинами, викладеними в заяві про перегляд заочного рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2008 року.

04 лютого 2010 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, справу призначено до попереднього судового засідання на 16 лютого 2010 року о 16 годині, про що повідомлено учасників судового процесу.

13 лютого 2010 року на адресу суду надійшла телеграма від дружини відповідача ОСОБА_1 з повідомленням про те, що останній перебуває під вартою в Київському СІЗО (а.с. 42).

12 березня 2010 року до Київського СІЗО судом було направлено позовну заяву з додатками для вручення відповідачу по справі ОСОБА_1 (а.с. 54), яку останній особисто отримав, про що свідчить розписка (а.с. 56).

01 квітня 2015 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_1, в яких останній виклав свою думку щодо позовної заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 60-66).

17 травня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог, копія якого направлялася відповідачу через Київське СІЗО та яке останній отримав - 28 травня 2010 року, про що свідчать супровідний лист та розписка (а.с. 79, 80).

03 червня 2010 року відповідач скориставшись свої процесуальним правом, відповідно до ст. 228 ЦПК України, направив до суду заяву про перегляд заочного рішення суду від 17 травня 2010 року (а.с. 82).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2010 року, заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 17 травня 2010 року - залишено без задоволення (а.с. 91-92).

Не погоджуючись з ухвалою суду щодо залишення заяви про скасування заочного рішення без задоволення, відповідачем було направлено до суду апеляційну скаргу на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року, яка надійшла до суду 23 липня 2010 року (а.с. 97-101).

08 лютого 2011 року Апеляційним судом м. Києва було постановлено ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року залишено без змін (а.с.136-137).

20 квітня 2011 року відповідач скориставшись своїм процесуальним правом, відповідно до ст. 324 ЦПК України, направив до суду касаційну скаргу на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2010 року (а.с.142-149).

18 листопада 2011 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, касаційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києві від 17 травня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2011 року залишено без змін. Копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2011 року, направлялася відповідачу по справі (а.с.171).

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

В зв'язку з вищевикладеним, посилання представника відповідача в заяві про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року стосовно того, що відповідач не був обізнаний про те, що справа знаходиться на розгляді в Деснянському районному суді м. Києва, не міг подати до суду свої заперечення та дізнався про існування заочного рішення лише 05 листопада 2015 року з Єдиного державного реєстру судових рішень є надуманим та безпідставними. Оскільки відповідач по справі ОСОБА_1 відповідно до норм ЦПК України, а саме ст. ст. 27, 228, 292, 324, належним чином скористався своїми процесуальними правами на оскарження заочного рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про не обгрунтовність вимог заяви про перегляд заочного рішення та про відсутність законних підстав для її прийняття та розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 224-233 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 17 травня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня її отримання, апеляційної скарги.

Суддя: