АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/852/15 Головуючий 1-інстанції - Алтухова О.Ю.
Справа № 645/5774/14-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - стягнення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в мсті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року позивач звернувся до Фрунзенського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором від 20.12.2007 року у розмірі 1221288,39 грн., що є еквівалентом 101193,85 дол. США , а у дохід бюджету судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 374А-60 від 20 грудня 2007 року у сумі 478550,79грн.., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 15 696,58 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 липня 2014 року екв. 183591,09 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 61,97 дол. США, (724 ,82 грн), пені по тілу кредиту в сумі 15 696,58 дол. США, що екв.. 183 591,09 грн. , пені по відсотках у сумі 6 236,51 дол. США, екві. 72 943 ,79 грн., штрафу - 37 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір: по 1827,00 грн. - з кожної. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, яка уточнена його представником в засіданні апеляційного суду, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, як ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права. та задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування скарги посилається, що відповідно до ст.212, 213, 215 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду повинно бути вмотивоване із зазначенням встановлених судом обставин, які мають значення для справи, їх юридичної оцінки та визначених відповідно до них правовідносини, а також посиланням на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, і норми процесуального права, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін.

Вказує, що всупереч з Узагальненням судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, прийнятого Верховним Судом України від 07.10.2010 року та цивільному процесуальному законодавству, суд не врахував, що зменшення розміру неустойки є правом суду, а не його обов'язком, а також не вмотивував у своєму рішенні висновок про таке зменшення.

Крім того вважає, що істотних обставин для зменшення розміру неустойки в розумінні ст.551 ЦК України не існує, оскільки відповідач має постійну роботу, дохід та при цьому не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, а питання спричинення банку збитків та їх реального розміру взагалі не досліджувалось.

Звертає увагу, що надаючи кредитні кошти, банк вилучає їх зі свого обігу, тобто вони не приносять стійкий прибуток, крім того, для покриття збитків, викликаних неповерненням кредитних коштів, банки формують спеціальний резерв на всю суму заборгованості, кошти з якого забороняється витрачати на будь-які інші цілі, тобто це є упущеною вигодою. Також, за весь період користування кредитними коштами банком не нараховано індекс інфляції на неповернуту своєчасно суму кредиту, а отже загальна сума збитків нарахованих банком будуть становити значно вищу суму від заборгованості та не перевищуватиме суму нарахованих штрафних санкцій і у зв'язку з наведеним, суму неустойки не можна вважати такою, що значно перевищує розмір збитків, спричинених неповерненням кредитних коштів в порядку, встановленому умовами кредитного договору.

Стверджує, що встановлення штрафних санкцій за неналежне виконання або невиконання зобов'язань за кредитним договором не має на меті додаткового збагачення, а має за ціль - дисциплінування позичальника у повному та своєчасному виконанні ним умов договору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшив суму пені, нарахованої за порушення строку повернення кредиту до розміру заборгованості, пославшись при цьому що відповідач ОСОБА_3 здійснила сплату заборгованості , внаслідок чого заборгованість по відсоткам за користування кредитом зменшилась до 61,97 дол.США, та дійшовши висновку, що відповідач не ухиляється від сплати суми боргу і ступенень виконання нею своїх зобовя"язань є значною.

Судова колегія вважає, що ці висновки суду є достатньо обгрунтованими та вмотивованими і доводами апеляційної с карги не спростовуються.

Утворення заборгованості за кредитним договором представник боржника в суді першої інстанції пояснювала у тому числі значним підвищенням курсу долару США.

За роз"ясненнями, які містяться в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" істотними обставинами для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати зокрема, ступінь виконання зобов"язання боржником, майновий стан сторін, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-100 цс14 ( постанова від 03.09.2014 року), яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для судів., частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -