Єдиний унікальний номер 725/6247/13-ц
Номер провадження 2/725/1333/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фараон ЛТД», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 05.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-ІНВЕСТБАНК» з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю «Фараон Лтд», ОСОБА_1, ОСОБА_3 з іншої, укладено кредитний договір №56/12.

За умовами вказаного договору Банком було відкрито мультивалютну кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає Позичальнику кредит у гривнях та доларах США на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов'язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у Графіках встановлення та зменшення лімітів заборгованості за кредитною лінією, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання, передбачені Договором.

Також відповідно до вказаного кредитного договору Банком було надано грошові кошти ОСОБА_1, згідно кредитного ліміту в сумі 1 000 000,00 доларів США на строк з 05.10.2007 року по 04.10.2012 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,0% річних.

У якості забезпечення повернення кредиту між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 05 жовтня 2007 року було укладено договір поруки №56/12/П-1.

За умовами договору поруки поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання.

Однак позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання та допустив заборгованість за кредитним договором.

У зв'язку з цим, 29.08.2011 року йому було надіслано письмову вимогу про дострокове повернення коштів за договором кредиту. Проте вимога банку була залишена без задоволення.

26 грудня 2013 року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, де просив стягнути з відповідачів солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 1 190 282,37 доларів США, що в національній валюті складає 9 513 926 грн. 99 коп. та яка складається з: заборгованості по кредиту - 833 256,26 доларів США, що еквівалентно 6 660 217,29 грн.; заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 324 878,96 доларів США, що еквівалентно 2 596 757,53 грн.; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23 470,05 доларів США, що еквівалентно 187 596,11 грн.; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 8 677,10 доларів США, що еквівалентно 69 356,06 грн.

Також просив стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 3561 грн.

Крім того, у позові позивач вказував на те, що правонаступником АКБ «ТАС-Інвестбанк» є ЗАТ «Сведбанк Інвест», яке змінило своє найменування на ПАТ «Сведбанк».

Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ «Омега Банк», витягу з ЄДР серії АВ № 308019 від 28.05.2013 року та виписки з ЄДР серії АВ №721 421 від 31.05.2013 року Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» є правонаступником АТ «Сведбанк».

14 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в якості покупця та Публічним акціонерним товариством «Омега Банк» в якості продавця було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги №5.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Просили задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, про що надала свої письмові заперечення. Зазначила, що на думку її довірителів, банком не вірно зроблено розрахунок заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із чим, у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Розгляд справи відбувався у відсутність третіх осіб ОСОБА_7 та представника ТОВ «Фараон ЛТД», які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлялися судом про місце та час слухання справи. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 05.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-ІНВЕСТБАНК» з однієї сторони та ТОВ «Фараон Лтд», ОСОБА_1, ОСОБА_3 з іншої, укладено кредитний договір №56/12 (Т.1 а.с.9-12).

Відповідно до вказаного кредитного договору Банком було надано грошові кошти ОСОБА_1, згідно кредитного ліміту, в сумі 1 000 000,00 доларів США на строк з 05.10.2007 року по 04.10.2012 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,0% річних (Т.1 а.с.9-15).

В якості забезпечення повернення кредиту, між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 05 жовтня 2007 року було укладено договір поруки №56/12/П-1, за умовами якого поручитель взяла на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань (Т.1 а.с.16).

Крім того, умовами договору поруки визначено, що поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Відповідно до п.1.1. Статуту ПАТ «Омега Банк», витягу з ЄДР серії АВ №308019 від 28.05.2013 року та виписки з ЄДР серії АВ №721 421 від 31.05.2013 року Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» є правонаступником АТ «Сведбанк». (Т.2 а.с.197-207).

14 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в якості покупця та Публічним акціонерним товариством «Омега Банк» в якості продавця було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги №5. (Т.2 а.с.238-259).

Як встановлено судом та підтверджується дослідженими письмовими доказами, позичальник повністю припинив сплату платежів згідно кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 30.10.2013 року складає 1 190 282,37 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 30.10.2013 року становить 9 513 926,99 грн. Вказана заборгованість складається з: заборгованості по кредиту - 833 256,26 доларів США, що еквівалентно 6 660 217,29 грн.; заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 324 878,96 доларів США, що еквівалентно 2 596 757,53 грн.; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23 470,05 доларів США, що еквівалентно 187 596,11 грн.; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 8 677,10 доларів США, що еквівалентно 69 356,06 грн. (Т.3 а.с.7).

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, позивач надіслав відповідачам вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак відповідачі жодним чином на неї не відреагували (Т.1 а.с.7-8).

Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст.1048 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, й відповідно не надав доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст.541 ЦК України).

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України).

Враховуючи наведене, позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальності за виконання вимог кредитного договору.

Таким чином, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача у повному об'ємі.

Крім того, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача також підлягають солідарному стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне спростувати посилання представника відповідачів ОСОБА_6 на те, що позивачем не вірно здійснено розрахунок по вказаному кредитному договору.

Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог чи заперечень.

Так, на підтвердження існуючої заборгованості відповідачів перед банком, позивачем до матеріалів позовної заяви було додано розрахунок заборгованості та всі її складові.

У свою чергу, відповідачі, не погоджуючись із сумою боргу, заявляли клопотання про призначення судової економічної експертизи. Втім, експертиза не була проведена, у зв'язку із не достатністю наданих на дослідження письмових доказів (первинних банківських документів).

У зв'язку з наведеними вище обставинами, суд при ухваленні рішення виходив із наявних в матеріалах цивільної справи письмових доказів.

Керуючись ст.ст.11, 15-16, 509-510, 525, 526, 549-554, 611, 612, 625, 1048-1050,1054 ЦК України, ст.ст.3-5,57-60,64,88,169, 174, 208-209,212-215,218, 294-295ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №56/12 від 05.10.2007 року у розмірі 1 190 282,37 доларів США, яка згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 30.10.2013 року становить 9 513 926 (дев'ять мільйонів п'ятсот тринадцять тисяч дев'ятсот двадцять шість) грн. 99 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати у розмірі 3 561 (три тисячі п'ятсот шістдесят одна) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич