Справа № 372/1233/14 Головуючий у І інстанції Тиханський О. Б.
Провадження № 22-ц/780/1224/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 18 31.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором фінансового лізингу, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір фінансового лізингу, за яким позивач надав в оренду комп'ютерне обладнання а відповідач в свою чергу зобов'язувався здійснювати передбачені фінансові платежі. Відповідач прийняв умови даного договору, ознайомився з правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг Клієнта системи LeaseIT, отримав обладнання, проте відповідач взяті на себе зобов'язання вчасно не виконував.

Просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 10869,71 грн., що складається із компенсації вартості наданого обладнання - 2614,39 грн., фінансової комісії - 4283,31 грн., індексації місячних платежів - 3699,97 грн., індексації простроченої заборгованості - 168,54 грн., індексації розрахункового періоду -13,12 грн., штрафних санкції за несплату місячних платежів -15,66 грн., компенсації понесених витрат, пов'язаних з одержанням виконання - 74,72 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення позивача до суду сплинув трьохрічний строк звернення до суду з вимогами майнового характеру, які виникли до червня 2009 року.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 27.03.2008 року ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», в особі ТОВ «Версія Сістемс» та ОСОБА_2 уклали договір № 08032707 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання.

Відповідно до поданої заявки на отримання обладнання, інших товарів та послуг № 20083761 від 27.03.2008 року, відповідач подав заявку, Пакет LeaseIT Інвайт на отримання обладнання, монітор, два системних блоки, акустичну систему, клавіатуру, маніпулятор, на загальну суму 4183 грн.

27.03.2008 року сторони підписали Накладну-вимогу № 20083761, на вказане обладнання.

Відповідно до наданої структури нарахувань та надходжень № від 10.02.2014 року, заборгованість ОСОБА_2 по даному договору становить 10869,71 грн., що складається із компенсації вартості наданого обладнання - 2614,39 грн., фінансової комісії - 4283,31 грн., індексації місячних платежів - 3699,97 грн., індексації простроченої заборгованості - 168,54 грн., індексації розрахункового періоду -13,12 грн., штрафних санкції за несплату місячних платежів -15,66 грн., компенсації понесених витрат, пов'язаних з одержанням виконання - 74,72 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, обладнання яке було передано згідно умов даного Договору, 17 травня 2009 року, на письмову вимогу позивача було повернуто відповідачем.

Згідно п.8.2. вказаного Договору, порядок і підстави дострокового припинення і розірвання цього Договору встановлені цим Договором, правилами та чинним законодавством України.

Згідно ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договоруфінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст.2 ЗУ «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу,регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно ч.2,3 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Згідно п.3.,4 ч.1 ст.10 ЗУ «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право: відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Згідно ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця віл договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Згідно ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана,з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору, зобов'язання сторін припиняються.

Згідно ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договорів або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Встановлено, що відповідач повернув предмет лізингу в зв'язку з порушенням останнім умов Договору щодо сплати лізингових платежів в травні 2009 року, що свідчить про одностороннє розірвання даного Договору з ініціативи позивача.

За таких обставин колегія судів згодна з висновком суду І інстанції, що позивач не має права вимагати оплати предмету лізингу та інших платежів встановлених договором з червня 2009 року, оскільки він в односторонньому порядку розірвав Договір, а відповідач в свою чергу повернув спірний предмет за договором лізингу.

Також колегія суддів згодна з висновком суду І інстанції про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості до червня 2009 року, тобто до дати розірвання договору лізингу.

Згідно ст.256 та ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, включно в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено іншою стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Сторони уклали Договір фінансового лізингу 27.03.2008 року, який розірваний в односторонньому порядку зі сторони позивача в травні 2009 року.

Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів щодо пропущення строку позовної давності до вимог майнового характеру, які виникли до червня 2009 року, тому правові підстави щодо стягнення заборгованості відсутні.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України , колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій»відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: