Справа №576/2544/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Васянович В. М.
Номер провадження 22-ц/788/135/15 Суддя-доповідач - Собина Ольга. Іванівна.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Маслова В. О. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

30 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом і просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.00 коп. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2014 року було частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 30 жовтня 2014 року. Рішення суду в частині стягнення в межах місячного платежу підлягало негайному виконанню. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, на неповноту встановлених обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути аліменти у частці від доходів.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що надані ним докази оцінені судом не правильно. Травма, яку він отримав за місяць до ухвалення судового рішення не дала йому можливості працевлаштуватися на роботу. Зазначає, що дану обставину суд обійшов поза увагою, як і те, що листок працездатності не видавався саме тому, що він не працював.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи на підставі досліджених та оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що малолітня дочка сторін перебуває на утриманні у матері, а відповідач, як її батько, в силу ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, позивачка з 26 лютого 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з матір'ю (а.с.5,42). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, уваги дитині не приділяє, тому позивачка вимушена була звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

З копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що його звільнено з органів внутрішніх справ на підставі наказу №184 о/с від 17 березня 2014 року (а.с.17-18). Згідно довідки Андрушівського районного центру зайнятості за вих. №01-12/612 від 20 листопада 2014 року ОСОБА_3 з 01 травня 2014 року й по теперішній час не перебуває на обліку (а.с.20).

З наданої відповідачем довідки №1094 Деснянського районного травматологічного пункту м. Києва вбачається, що 26 жовтня 2014 року ОСОБА_3 було оглянуто лікарем-травматологом та накладено гіпсову пов'язку, й ця довідка не є звільненням від роботи (а.с.21).

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері. батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки судом першої інстанції з достовірністю було встановлено, що відповідач на час ухвалення рішення не має постійного місця роботи, а отже має нерегулярний, мінливий дохід, тому обґрунтовано ним було визначено розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо завищеного розміру стягуваних аліментів, оскільки при визначенні розміру аліментів місцевим судом вірно враховані ті обставини, що відповідач є працездатним, доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців ним надано не було і тому він має можливість організувати своє життя таким чином, щоб мати можливість надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині на рівні достатньому для її повноцінного розвитку.

Також колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів у даних правовідносинах місцевим судом вірно враховано перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку і прийнято до уваги визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2013 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - 1032 грн. та виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості судом вірно визначені аліменти саме у розмірі 600 грн.00 коп.

Отримання відповідачем травми, на підтвердження чого ним була надана довідка Деснянського районного травматологічного пункту від 20.10.2014 року, не є доказом встановлення йому стійкої непрацездатності і не звільняє його від обов'язку по утриманню своєї малолітньої доньки.

Обставини, на які посилається позивач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку. Відповідач не навів у апеляційній скарзі фактів, які б підтвердили необґрунтованість рішення суду, свідчили б про наявність підстав для задоволення скарги.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий -

Судді -