23.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/3308/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/3308/15-ц
2/205/1739/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, у якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану в садівничому товаристві «Монтажник», діл. № 89, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2. Позовна заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є його син, позивач у справі. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак отримав відмову у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В судове засідання позивач не зявився, натомість подав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати без своєї присутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, натомість подав суду заяву, у якій просив справу розглядати без своєї присутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 помер 09.09.2013р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 6282 (а.с.4).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована у садівничому товаристві «Монтажник», ділянка № 89, на території Ленінського району м. Дніпропетровська.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 є сином померлого, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська 09.10.1971р. (а.с.8), та прийняв спадщину, оскільки постійно приживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на момент його смерті (з.а.с.59).

Позивач з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька звернувся до нотаріальної контори, однак постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до наданої з Управління Держземагенства у Дніпропетровській області копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д * № 000994, земельна ділянка № 89, загальною площею 0.0616 га, розташована на території Ленінського району м. Дніпропетровська в садівничому товаристві «Монтажник» та на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 1462 від 16.11.1995р. належить на праві приватної власності на землю ОСОБА_2 (а.с.52).

Також згідно з інформацією, наданою Управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області станом, на 01.01.2013р. право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за гр. ОСОБА_2 та їй присвоєно кадастровий № :08:759:0217.

Крім того, матеріали спадкової справи містять письмові заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких вони повідомляють, що спадщину після померлого ОСОБА_2 у встановлені строки не прийняли та звертатись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не збираються, а також не заперечують щоб свідоцтво про право на спадщину було видане позивачу у даній справі.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2. М.М., та існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав ОСОБА_1 у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо захисту прав позивача як спадкоємця шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку № 98, розташовану на території Ленінського району м. Дніпропетровська в садівничому товаристві «Монтажник».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 09 вересня 2013 року, на земельну ділянку № 89, розташовану в садівничому товаристві «Монтажник» на території Ленінського району м. Дніпропетровська, загальною площею 0,0616 га (для садівництва) кадастровий № :08:759:0217.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7