АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ЛіпськоїОлени Віталіївни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», третя особа: Національний банк України, про зобов'язання вчинити дію,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/2131/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі по тексту - ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії») про зобов'язання вчинити дію задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в особі Київького відділення № 1 видати ОСОБА_3 готівкою одноразовою операцією через касу належні йому кошти у розмірі 1 670 000 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в дохід держави судовий збір в сумі 3654 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду, Ліпська О.В. в інтересах ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Зазначає, що ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» правомірно відмовило позивачу у видачі одразу всієї суми у валюті через касу відділення банку, посилаючись на підп. 9 п. 1 постанови Правління Національного банку України № 540 від 29 серпня 2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яким передбачено обмеження у видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Вказані обмеження стосуються саме обмежень в сумі повернення вкладів, а не відмови банків повертати вклади.

В суді апеляційної інстанції Ліпська О.В. в інтересах ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

Особисто ОСОБА_3, представник Національного банку України в судове засідання не з'явились, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, позивач забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, третя особа направила на адресу суду письмові пояснення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не зявились в суд апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05 серпня 2011 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 було укладено договір № 1682/980/Р про відкриття та обслуговування поточного (мультивалютного) рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» відповідно до чинного законодавства України відкриває клієнту поточний рахунок № 1682, та здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта - приймання і зарахування на рахунок коштів, що надходять клієнту, виконання розпоряджень клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з умовами укладеного договору, ОСОБА_3 вніс на депозитний рахунок, відкритий у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» грошові кошти, залишок, яких, відповідно до виписки по його особовому рахунку, станом на 16 вересня 2014 року становив 1 670 096,47 доларів США (а.с.13).

16 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» із вимогою про виплату йому готівкою через касу відділення банку валютні грошові кошти в сумі 1 670 000,00 доларів США (а.с.11). Листом від 16 вересня 2014 року №215/7/50-1 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» відмовило у задоволенні вимог ОСОБА_3, пославшись на те, що на даний момент видача коштів з поточного рахунку в іноземній валюті здійснюється з врахуванням обмежень, встановлених Постановою Правління Національного банку України № 540 від 29 серпня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ і проведення валютних операцій» (а.с.12).

ОСОБА_3 порушив перед судом питання про зобов'язання ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» виплатити йому готівкою кошти в розмірі 1 670 000,00 доларів США відповідно до договору № 1682/980/Р про відкриття та обслуговування поточного (мультивалютного) рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

29 серпня 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову №540 від 29 серпня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ і проведення валютних операцій», відповідно до пп. 9 п. 1 якої уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу укладеного депозитного договору є цивільно-правовими за своїм змістом. У розумінні норм ЦК України спір стосовно невиконання зобов'язань за угодою (договором) вирішується судом відповідно до вимог чинного законодавства України.

Тобто, саме відповідач як сторона договору № 1682/980/р. від 05.08.2011 всупереч положенням цивільного законодавства не виконує свої договірні зобов'язання, чим порушує суб'єктивне право позивача на розпорядження належними йому коштами.

Відповідно до вимог ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства становить Конституція України, а основним актом цивільного законодавства є Цивільний Кодекс України. Згадані норми встановлюють ієрархічність системи цивільного законодавства, відповідно до якої норми Постанови НБУ не можуть мати пріоритету перед Конституцією України, статтею 41 якої закріплено право кожного володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Протокол до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод(зі змінами, внесеними Протоколом №11 (994-536) гарантує кожній фізичній особі право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Дії ж відповідача, спрямовані на обмеження вільного розпорядження належними позивачу коштами, порушують основні принципи цивільного законодавства, а саме: свобода договору, обов'язковість його виконання та належним чином.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, врахувавши положення ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ліпської Олени Віталіївни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Л.Д. Поливач