Справа № 354/610/13-ц
Провадження № 22-ц/779/844/2015
Головуючий у 1 інстанції Гандзюк Д. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю ОСОБА_2 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, Поляницької сільської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держземагенства в м. Яремче, про скасування державних актів на право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яремчанського міського суду від 15 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

17 червня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 14 червня 2012 року вона придбала у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1250 га у с. Поляниця, уч. Стаїще, Яремчанської міської ради, у свою чергу ОСОБА_5 придбала вказану земельну ділянку у ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 30 серпня 2006 року, а ОСОБА_6 придбав земельну ділянку площею 0,25 га у ОСОБА_7 Однак її земельна ділянка перетинається із суміжними земельними ділянками площею 0,0390 га та 0,1010 га, які належать ОСОБА_8 Площа накладання земельних ділянок становить близько 0,0143 га та 0,0248 га.

ОСОБА_3 вважала, що перетин земельних ділянок виник у момент прийняття обмінного файлу на земельну ділянку ОСОБА_7 10 жовтня 2006 року та видачі йому державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, оскільки на той час земельна ділянка на місці перетину перебувала в приватній власності ОСОБА_6 на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 1 липня 2005 року. При цьому ОСОБА_7 державні акти на земельну ділянку від 21 листопада 2006 року, від 23 серпня 2007 року та від 15 червня 2011 року видано незаконно та з порушенням вимог земельного законодавства, внаслідок чого при виготовленні ОСОБА_4 правовстановлюючого документу було проведено захоплення її присадибної земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_4 без жодних правовстановлюючих документів на частину земельної ділянки та без відповідних дозволів з боку органів місцевого самоврядування проводить польові та будівельні роботи на земельній ділянці, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 просила суд скасувати видані ОСОБА_7 державні акти на право власності на земельну ділянку площею 1,0079 га від 21 листопада 2006 року, площею 1,0080 га від 23 серпня 2007 року та площею 0,1400 га від 15 червня 2011 року.

Під час розгляду справи до участі в справі залучено правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_2

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від15 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Судом не враховано того, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку, яка залишилась у ОСОБА_7, було допущено перетин земельних ділянок. При виготовленні технічної документації для видачі державних актів ОСОБА_7 було допущено перетин його земельної ділянки з ділянкою ОСОБА_6, який в подальшому по цивільно-правовій угоді передав земельну ділянку ОСОБА_9, а та в свою чергу позивачу. Таким чином, має місце факт порушення землекористування, а саме порушення меж та накладення земельних ділянок з вини ОСОБА_7

Крім цього, в подальшому ОСОБА_7 здійснив ще один поділ земельної ділянки площею 0,848 га, з якої виділив земельну ділянку площею 0,14 га. Прийняття обмінного файлу на цю земельну ділянку Івано-Франківською регіональною філією ДП "Центр ДЗК" було здійснено з перетином із земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,14 га в подальшому відчужив ОСОБА_4, а остання в свою чергу на підставі проекту землеустрою змінила цільове призначення земельної ділянки площею лише 0,1010 га з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та в подальшому з наявною накладкою та перетином земельних ділянок, оформила державний акт на право власності на земельну ділянку, без проведення відповідної державної землевпорядної експертизи та без погодження меж із суміжним землекористувачем, як це передбачено ст.50 ЗУ "Про землеустрій" та ст.198 ЗК України.

Судом першої інстанції взагалі не надано належної оцінки, як доказу, висновку судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 27.12.2013 року.

Таким чином, оскарженими державними актами, виданими на підставі внесених до державного земельного кадастру даних згідно технічної документації, посвідчується право власності на земельну ділянку площею 0,1010 га за планом меж та у контурах, частина якої фактично накладається на ділянку суміжного землевласника - ОСОБА_3 Тому, право позивача на володіння, користування і розпорядження частиною земельної ділянки є порушеним.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представники ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2, представники ОСОБА_4 та відділу Держземагенства апеляційну скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2005 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_6 придбав земельну ділянку площею 0,2500 га в с. Поляниця, уч. Стаїщі, Яремчанської міської ради у ОСОБА_7, якому належало на праві власності 1,6580 га землі на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 14.04.2005 року (а.с.236). Після цього ОСОБА_6 одержав державний акт на придбану землю серії НОМЕР_2 від 01.07.2005 року.

Пізніше 30 серпня 2006 року ОСОБА_6 продав земельну ділянку площею 0,2500 га: площею 0,1250 га ОСОБА_10, яка 14 червня 2012 року перепродала її ОСОБА_11, та площею 0,1250 га ОСОБА_5, яка 14 червня 2012 року перепродала її ОСОБА_3

ОСОБА_7 після відчуження 0,2500 га землі 07.03.2006 року дарує 0,3000 га ОСОБА_2 та 0,1000 га ОСОБА_12 і виготовляє технічну документацію із землеустрою щодо переоформлення свого Державного акту.

21 листопада 2006 року ОСОБА_7 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,0079 га. За заявою ОСОБА_7 23 серпня 2007 року видано новий державний акт на цю ж земельну ділянку площею 1,0080 га, однак з частковою зміною конфігурації, з протилежного від земельної ділянки ОСОБА_6 боку.

За заявою ОСОБА_7 від 12 травня 2011 року із його земельної ділянки виділено 0,1400 га, а 15 червня 2011 року видано на цю площу державний акт і цього ж дня дана ділянка була куплена ОСОБА_4

Встановлено, що за договором купівлі-продажу від 10.05.2005 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, останній набув право власності на 0,25 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, однак, у договорі не зазначено місце розташування придбаної ним земельної ділянки.

Для формування земельної ділянки площею 0,25 га ПП «Полярис» виготовлено технічний звіт по переоформленню державного акту та підготовки до видачі нового державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 Зазначена документація не містить відомостей щодо погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, а опис меж земельної ділянки не відповідає її фактичним суміжникам. Зокрема по лінії А-Б на плані зазначено межівника ОСОБА_13, хоча фактично із земельною ділянкою ОСОБА_13 земельна ділянка ОСОБА_6 не межує.

Після відчуження ОСОБА_6 у 2006 році земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_10, ПП «Геопростір» (раніше ПП «Полярис») виготовило технічні звіти по переоформленню державного акту та підготовки до видачі нових державних актів на право власності, де також не містились відомості щодо погодження меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами, та зазначено межівника ОСОБА_13, хоча фактично із земельною ділянкою ОСОБА_13 земельна ділянка ОСОБА_6 не межувала.

Після відчуження 14 червня 2012 року земельних ділянок ОСОБА_10 - ОСОБА_11, а ОСОБА_5 - ОСОБА_3, ПП «Геопростір» виготовило плани земельних ділянок, використавши файли обміну даними земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, що виготовлялися підприємством, тобто використало плани земельних ділянок ОСОБА_14, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 При цьому фалів обміну даними земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7, тобто плану-схеми земельних ділянок ОСОБА_7 в розпорядженні ПП «Геопростір» не було.

Крім того, у виготовленні плану земельних ділянок по перенесенню зовнішніх меж в натуру працівники ПП «Геопростів» участі не приймали.

Вищенаведене підтверджено листом ПП «Геопростір», надісланим відділу Держземагенства у м. Яремче на його запит.

Враховуючи те, що позивач набула право власності на земельну ділянку 14.09.2012 року, що підтверджено відповідним записом у державному акті, та оспорює державні акти, видані ОСОБА_7 у 2006, 2007 та 2011 роках, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Позивач також не довела, що при придбанні нею земельної ділянки було дотримано вимог ст.20 ЗУ «Про землеустрій» щодо обов'язковості проведення землеустрою при відчуженні земельної ділянки, ст. 186 ЗК та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи представника апелянта про те, що координати земельної ділянки ОСОБА_3 з кадастровим номером НОМЕР_4 та координати земельної ділянки ОСОБА_11 з кадастровим номером НОМЕР_5 не співпадають з координатами земельної ділянки ОСОБА_6 з кадастровим номером НОМЕР_3, розташованої в іншому місці с. Поляниця, оскільки встановлено і сторони не заперечили, що ОСОБА_6 був власником однієї земельної ділянки, придбаної у ОСОБА_7 на уч. Стаїще, а кадастровий номер земельної ділянки ОСОБА_6 після її відчуження був помилково використаний для реєстрації іншої земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Яремчанського міського суду від 15 травня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук