Справа № 564/1756/15-ц
11 листопада 2015 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Федас І. О.
представника позивача Алексійчук С.В., прокурора Романюка І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_4 з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідно до якої просив суд винести рішення яким позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з них аліменти на його утримання в сумі по 200 грн. щомісячно з кожного із відповідачів.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі по справі зареєстровані батьками дитини, однак ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не приділяють належної уваги вихованню та здоров'ю сина, не цікавляться його життям, тобто самоусунулись від виховання малолітнього ОСОБА_4
В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Костопільської РДА Алексійчук С.В. позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що відповідачі не бажають займатися вихованням та утриманням свого сина, не піклується про стан його здоров'я, майбутню долю. Всі заходи профілактики та попередження, що приймалися до них, не дали позитивних результатів, тому просив позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьківських прав стосовно їх сина ОСОБА_6 та стягнути з них на його на утримання аліменти в розмірі 200 грн. з кожного щомісячно з дня подачі заяви до суду. Окрім того представник позивача зазначив, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суд невідомі.
Прокурор Романюк І.М. в судовому засіданні висловив свою думку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, враховуючи тривалий час ухилення відповідачів від виконання ними своїх батьківських обов`язків. Разом з тим вказав, що не заперечує стосовно заочного розгляду справи.
Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та постановлення заочного рішення по справі.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4).
Судом із письмових доказів встановлено, що батьки малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не займаються вихованням, утриманням сина, та не створили належних умов для його розвитку, не займаються здоров'ям дитини, ведуть антигромадський спосіб життя, який загрожує здоров'ю та життю малолітнього сина ОСОБА_6 (а.с.4-11, 17-19).
Згідно характеристик наданих Золотолинською сільською радою та старшим ДІМ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області Мельником В.В. відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вбачається, що останні характеризуються негативно, вживають спиртні напої, ведуть нездоровий спосіб життя, не працюють, вчиняють дебоші в сім'ї, належного догляду за малолітньою дитиною ОСОБА_4 не здійснюють (а.с.12,13, 52, 53).
21.07.2015 року рішенням виконавчого комітету Золотолинської сільської ради Костопільського району Рівненської області за № 32, вирішено малолітнього сина сторін ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, негайно відібрати у батьків у зв'язку із виникнення загрози життю та здоров'ю дитини (а.с.26)
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації №2388/01-31/15 від 22.07.2015 року вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-16).
Допитаний судом свідок ОСОБА_9, яка працює інспектором соціальної служби Золотолинської сільської ради, повідомила, що неодноразово відвідувала сім'ю відповідачів, та часто заставала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, дитина в цей час знаходиться повністю без нагляду, в будинку брудно, умов для проживання дитини відповідачами не створено. Крім того, 20.07.2015 року малолітній ОСОБА_4 був залишений батьками без нагляду та граючись сірниками підпалив траву, біля якої сидів, а тому було вирішено рішенням сільської ради відібрати дитину в батьків у зв'язку із виникнення загрози життю та здоров'ю ОСОБА_4.
Свідок ОСОБА_10, яка працює провідним спеціалістом відділу соціальної роботи Костопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, повідомила суду, що відповідачі належним чином не виконують своїх батьківських обов'язків відносно свого сина ОСОБА_6, не дбають про нього та не забезпечує достатні умови проживання дитини, цікавляться лише своїм життям. Неодноразова профілактична робота соціальних працівників із відповідачами результатів не дала, адже останні не виконують рекомендацій, ситуація в сім'ї лише погіршується.
Свідок ОСОБА_11, представник обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в судовому засіданні повідомила, що з 21.07.2015 року у центрі перебуває малолітній син відповідачів, ОСОБА_4, батьки жодного разу його не відвідували та не цікавились його долею навіть по телефону.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд дійшов висновку про необхідність позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Факт ухилення відповідачів від надання матеріальної допомоги малолітньому сину, суд вважає доведеним.
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.
У судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі є працездатною особами, офіційно не працевлаштовані, не перебувають на обліку в районному центрі зайнятості, однак мають нерегулярний заробіток.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік", затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень.
У відповідності, до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком передбачених статтею 184 цього Кодексу.
На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідачі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 200 грн. щомісячно з кожного із батьків до досягнення сином повноліття.
Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід стягнути солідарно у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 166, 180 - 182, 184 СК України, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовльнити.
Позбавити ОСОБА_2, 1984 року народження та ОСОБА_3, 1979 року народження, батьківських прав стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Передати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого його влаштування Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 200 (двісті) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 27 липня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 аліменти, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 200 (двісті) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 27 липня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. С. Цвіркун