УХВАЛА

29 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013р, ухваленому по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення, позовні вимоги було задоволено частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DNG0GА від 01 листопада 2007 року у сумі 233316,59 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ станом на 22 жовтня 2012 року - 1864199,58 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння: житловий будинок загальною площею 133,40 кв.м., житловою площею 72,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №DNG0GА від 01 листопада 2007 року) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок №50, ) з укладанням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отримання кадастрового номеру земельної ділянки загальною площею 1188,00 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

26 листопада 2014 року Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не отримував повідомлення суду про дату розгляду справи, у зв'язку з чим не мав можливості приймати участь у розгляді справи. Просить скасувати ухвалене заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник ОСОБА_1- ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення від 21 жовтня 2013 року підтримав та просив задовольнити.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Сеннов О.А. в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення від 21.10.2013 року не підтримав, просив відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд критично ставиться до доводів відповідача з того приводу, що відповідач був неналежним чином повідомлений про день, час та місце слухання. Суд зауважує, що відповідач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати докази по справі поштою, оскільки він неодноразово повідомлявся судом про розгляд цивільної справи у встановленому чинним процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, однак до судових засідань не з'являвся, належних та допустимих доказів щодо поважності причин неявки суду не представив. /а.с.92,93,94,95,100,105,114/. Також, відповідач мав процесуальне право та можливість викласти свої посилання на докази, пояснення та заперечення у письмовій формі та подати їх до суду.

Судом, 21 жовтня 2013 року, було розглянуто справу у відсутність відповідачів з винесенням заочного рішення, що узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України.

Також, зазначені заявником обставини не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки не містять посилання на існуючі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті. З боку заявника не надано доказів стосовно дати отримання копії заочного рішення суду, а тому суд позбавлений можливості перевірити дотримання ним десятиденного строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Вищевикладені обставини та вимоги процесуального закону у їх сукупності є підставою для залишення вказаної заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАлиВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Остапенко Н.Г.