Справа № 203/2267/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 11.04.2014 року для внесення завдатку на покупку квартири надала відповідачу в борг 10000 доларів США. Про передачу вказаної суми була складена боргова розписка, згідно якої відповідач зобов'язався повернути взяті в борг кошти після продажу належної йому квартири. Однак, в подальшому відповідач відмовився від здійснення продажу квартири, але отримані у борг кошти не повернув. В зв'язку з тим, що в розписці строк повернення коштів було визначено настанням певного моменту продажу квартири, вона, після відмови відповідача від здійснення продажу, звернулась до нього з письмовою вимогою про повернення взятих в борг коштів. Проте, відповідач відмовився повертати кошти. Станом на 01.04.2014 року за даними НБУ курс долару США відносно гривні складає 1099 грн. 81 коп. за 100 доларів США. З урахуванням зазначеного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в сумі 109981 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що кошти від ОСОБА_4 він не отримував, а тому договір позики є неукладеним. З приводу шахрайських дій ОСОБА_4 він звернувся з заявою до правоохоронних органів та за його заявою розпочате досудове розслідування.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11.02.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір про надання позики, оформлений розпискою, згідно якої відповідач отримав від позивача кошти в сумі 10000 доларів США для дачі завдатку на купівлю квартири. Також відповідно до умов розписки вказана сума була надана для користування без процентів та відповідач зобов'язався повернути останню після продажу квартири.

Факт укладання договору позики підтверджується відповідною письмовою розпискою від 11.02.2014 року, оригінал якої залучено до матеріалів справи (а.с.65).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні 19.01.2015 року зазначила, що ОСОБА_2 звернувся спочатку до її матері, а потім до неї, з приводу отримання у борг коштів в сумі 10000 доларів США для придбання квартири. Оскільки, її матір та відповідач відпрацювали разом більше 14 років, вона довірилась останньому та погодилась надати у борг кошти. 11.02.2014 року в препараторській Дніпропетровського індустріального коледжу в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_2 було написано розписку про отримання в борг, без сплати процентів, коштів в сумі 10000 доларів США для придбання квартири. Вказані кошти ОСОБА_2 зобов'язувався повернути після продажу належної йому квартири. Після написання розписки в препараторській, в присутності свідків, вона передала відповідачу кошти в сумі 10000 доларів США, які знаходились в конверті. Останній двічі перерахував останні, оскільки при першому перерахунку він не донарахувався однієї купюри. Після повторного перерахунку, відповідач скріпив кошти резинкою та поклав в конверт. В подальшому на її звернення відповідач повідомив, що квартиру не купив, так як його не влаштовувала ціна. Однак, кошти не повернув, посилаючись на їх відсутність. Після цього, відповідач на роботу не виходив, перебуваючи на лікарняному та в подальшому звільнившись.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що дійсно він мав намір продати належну йому квартиру та придбати інше житло меншої площі. Для чого, оскільки продаж квартири потребував певного часу, він звернувся до ОСОБА_4 за отриманням у позику коштів в сумі 10000 доларів США, необхідних для купівлі квартири. 11.02.2014 року ним в приміщенні препараторської Дніпропетровського індустріального коледжу власноруч було написано розписку про отримання від ОСОБА_4 коштів в сумі 10000 доларів США. Однак, вказана розписка була ним написана під впливом обману зі сторони ОСОБА_4 Так, після написання розписки ОСОБА_4 забрала останню, одна кошти в зазначеному у розписці розмірі йому не передала, пообіцявши це зробити наступного дня. Але в подальшому кошти так і не передала. Також зазначив, що при написані розписки крім нього та позивача інші особи присутніми не були.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач будь-яких належних доказів на підтвердження цих заперечень у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не надав.

В той час, як факт надання відповідачу та отримання останнім в борг коштів в сумі 10000 доларів США, підтверджується оригіналом письмової розписки від 11.02.2014 року, факт написання якої не заперечував і сам відповідач в судовому засіданні.

В зв'язку з посиланням відповідача на укладення договору під впливом обману, судом у відповідності до ч.2 ст.1051 ЦК України за клопотанням останнього було допитано свідка ОСОБА_7 Однак, остання під час допиту зазначила, що при написанні розписки присутня не була, а тому не змогла повідомити обставини укладення між сторонами договору позики та передачі коштів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила той факт, що 11.02.2014 року в її присутності в препараторській Дніпропетровського індустріального коледжу ОСОБА_2 було власноруч написано розписку про отримання в борг коштів в сумі 10000 доларів США для купівлі квартири від ОСОБА_4 Після цього, остання передала відповідачу кошти, які він перерахував та отримав та про що нею було зроблено відповідний запис в тексті розписки.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним позивачем факт укладення 11.02.2014 року договору позики та передачі відповідачу за цим договором коштів в сумі 10000 доларів США. Оскільки, відповідно до цього договору кошти надавались відповідачу на придбання квартири та останній зобов'язувався їх повернути після продажу належної йому квартири, той факт, що після укладення договору відповідач відмовився від своїх намірів щодо продажу квартири та придбання іншого житла, суд вважає, що позивач набула права вимоги щодо повернення наданих в позику коштів.

В зв'язку з цим, враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими і підлягають задоволенню та, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 11.02.2014 року в сумі 10000 доларів США, що еквівалентно 109981 грн. (за курсом НБУ станом на 01.04.2014 року).

У відповідності до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1099 грн. 81 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1046,1047,1049,1051 ЦК України, ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 11 лютого 2014 року в сумі 10000 доларів США, що еквівалентно 109981 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1099 грн. 81 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак