Справа № 541/153/15-ц
Провадження №2/541/265/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки відповідач ОСОБА_2, який є батьком дітей, має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має задовільним стан здоров'я, є працездатним, інших утриманців не має, аліменти будь - яким особам не сплачує.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що разом з батьком дітей вони не проживають, останній проживає із своїми батьками. Оскільки допомоги на утримання дітей батько не надає, вона гостро потребує матеріальної допомоги, тому просить стягувати 1/2 частину всіх доходів відповідача, так як раніше вони в рівних частинах із своїх доходів витрачали на утримання дітей. Відповідач є приватним підприємцем, має систематичні доходи, розмір яких їй не відомий.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати в його відсутність. В направлених на адресу суду запереченнях вказував, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі зазначеному в позові, так як на даний час ніде не працює і не має доходів, однак не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1/3 частини всіх своїх доходів. Крім того він надає допомогу дітям у вигляді придбання одягу та продуктів харчування.

Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи х наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтвердила в судовому засіданні позивач та підтвердив відповідач в наданих суду запереченнях. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3, та ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася дочка ОСОБА_4, батьками яких є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.4,5). Діти перебувають на утриманні у позивача, що підтвердили позивач в судовому засіданні та відповідач в наданих суду письмових запереченнях.

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню, та стягненню із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26 січня 2015 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що всупереч вимог ст. 10,60 ЦПК України позивачем не надані будь-які об'єктивні докази, які б свідчили, що відповідач має щомісячний регулярний дохід в розмірі який після сплати ? його частини на утримання дітей буде перевищувати суму прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої ЗУ "Про Державний бюджет на 2015рік ", а також не спростовані твердження відповідача про надання ним допомоги дітям у вигляді продуктів харчування та одягу.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.10, 11, 81, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223,367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Харків, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 26 січня 2015 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 243 гривень 60 коп. судового збору від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

Рішення може бути апеляційно оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: В. М. Куцин