№ 544/1664/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сімонової С.Г.,

за участі секретаря Пірогова В.Г.,

представника стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Леніна, 41 подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції (далі ВДВС Лубенського МРУЮ) про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, покладених на неї судовим рішенням чи рішенням інших органів (посадових осіб),

У С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, покладених на неї рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області (далі УПФУ).

У поданні вказується, що 02 червня 2010 року ВДВС Пирятинського РУЮ відкрито виконавче провадження № 21730679 по примусовому виконанню постанови № 5 від 23.04.2010, виданої УПФУ про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ штрафу в розмірі 1700 гривень.

Станом на 21 жовтня 2015 року боржник ОСОБА_2 не виконав свого зобовязання по вказаному виконавчому документу.

У звязку із вищезазначеним головний державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

У судове засідання головний державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ та боржник не зявились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені в установлений законом спосіб.

Суд уважає, що особисті пояснення вказаних вище осіб у судовому засіданні є необовязковими, справа може бути розглянута в їх відсутність на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Представник стягувача в судовому засіданні подання підтримав із зазначених в ньому підстав, просить установити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3771 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом установлено:

02 червня 2010 року ВДВС Пирятинського РУЮ відкрито виконавче провадження № 21730679 по примусовому виконанню постанови № 5 від 23.04.2010, виданої УПФУ про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ штрафу в розмірі 1700 гривень, яке було передано в подальшому на виконання ВДВС Лубенського МРУЮ .

Станом на 21 жовтня 2015 року боржник ОСОБА_2 не виконав свого зобовязання по вказаному виконавчому документу.

Відповідно до частин 2 та 3 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У силу статті 13 Загальної декларації прав людини, прийнятої на третій сесії Генеральної Асамблеї ООН резолюцією 217А (ІІІ) від 10.12.48, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі ЗУ «Про виконавче провадження) державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у

виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, зокрема, обовязок боржника утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, головним державним виконавцем не надано суду жодного доказу про порушення боржником ОСОБА_2 вищезазначених обовязків, а тому невиконання ним постанови № 5 від 23.04.2010, виданої УПФУ в Пирятинському районі, не може вважатися ухиленням боржника від виконання покладеного на його зобовязання, у звязку з чим суд уважає, що подання головного державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ необґрунтоване, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», с у д,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього постановою Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 5 днів із дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий: