Справа № 507/1289/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Споришевої Н.І.

при секретарі - Войковській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив :

позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № ODLUАК01140017 від 21 червня 2007 року відповідачу було надано кредит в розмірі 51023,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, на строк до 20.06.2012 року.

Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 233152 грн. 16 коп.

Позивач просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує повністю /а.с.31/.

Відповідач - ОСОБА_2, згідно заяви, просив справу розглянути у його відсутність, позов не визнає, вказуючи на сплив позовної давності /а.с.41/.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст.1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти /кредит/ та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до умов кредитного договору № ODLUАК01140017 від 21 червня 2007 року відповідачу було надано кредит в розмірі 51023,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом , на строк до 20.06.2012 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач згідно заяви просить застосувати сплив позовної давності.

Як видно із зазначеного кредитного договору, п.7.1, кінцевий термін повернення та сплати всіх виплат визначено 20.06. 2012 року, тобто вже 20 червня 2015 року сплив строк позовної давності, а враховуючи останній платіж від 30.11.2009 року - загальний строк позовної давності закінчився 30 листопада 2012 року.

В своєму поясненні про поважність причини пропущення позовної давності, позивач не заявляв, хоча заперечення відповідача були направленні на адресу ПАТ КБ "Приватбанка".

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, у зв'язку із спливом позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212, 213, 215 України, ст. ст. 257, 266, 267 ЦК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Одеської області через Любашівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Споришева Н.І.