Провадження № 2/522/3501/15
Справа № 522/5467/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на боці позивача: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на боці відповідача: Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про виділення в користування частини квартири та зобовязання змінити договір найму шляхом укладання окремих договорів найму,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.04.2014 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на боці позивача: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на боці відповідача: Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» з вимогами про виділення в користування частини квартири та зобовязання змінити договір найму шляхом укладання окремих договорів найму, та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 26.05.2014 року, просила визначити порядок користування квартирою № 15 по вул.. Розкидайлівській, 26, у м. Одесі, та виділити їй в користування з донькою ізольовані кімнати площею 14, 8 кв.м. та 14,1 кв.м., коридор 6, 6 кв.м., туалет 2, 8 кв.м. і кухню 4, 2 кв.м; змінити договір найму житлового приміщення вказаної квартири та зобовязати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти два договори найму: з нею та окремий договір з відповідачем ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог відзначила, що перебувала у зареєстрованому в 1998 році шлюбі з ОСОБА_2, 31.03.2011 року шлюб між ними було розірвано. Разом з колишнім чоловіком та донькою ОСОБА_3 прописані у квартирі АДРЕСА_1. У квартирі проживали на підставі ордеру по обміну №676 серія БО від 13 вересня 1996 року та договору найму жилого приміщення в вказаній квартирі. Квартира на час отримання ордеру складалась з однієї кімнати, загальною площею: 20,97 кв. м. Донька Марія була зареєстрована в квартирі з 2000 року., позивач - з 29.09.2000 року, була виписана 18.10.2005 року і знову зареєстрована 27.02.2008 року. Під час спільного проживання з відповідачем ними була зроблена реконструкція квартири із збільшенням загального площі спірної квартири до 79, 0 кв.м., житлової площі 49, 2 кв.м., та на теперішній час квартира складається з трьох кімнат площами 20, 3 кв.м., 14,1 кв.м. та 4,8 кв.м., санвузла 2, 8 кв.м, коридорів 9,7 кв.м. і 6,6 кв.м та веранди 6,5 кв.м., дана перебудова була ведена в експлуатацію (декларація серії ОД № НОМЕР_1 від 25.08.2011 року). Особовий рахунок на квартиру за розпорядженням ПРА ОМР № 746 від 23.11.2012 року був оформлений на відповідача. При розірвані шлюбу місце проживання доньки було визначено з позивачем. Посилається, що після розлучення фактично існують дві окремі родини її з донькою, та окрема відповідача. На ґрунті неприязних стосунків з відповідачем у них виникають питання стосовно користування спірною квартирою. У звязку з чим ОСОБА_1 вважає, що їй та доньці можливо виділити у користування ізольовані житлові кімнати площею 14,8 кв.м. та 14,1 кв.м., коридор 6,6 кв.м, туалет 2,8 кв.м. та кухню 4,2 кв.м. (частина кватири, яка була реконструйована), а частку квартири, яка складається з кімнати площею 20, 3 кв.м, коридору 9,7 кв.м., коридору 6,5 кв.м., та становить основну масу і була отримана відповідачем за ордером, просить виділити у користування ОСОБА_2. Також, вважає, що доцільно змінити договір найму жилого приміщення і відкрити на її імя окремий особистий рахунок на виділені кімнати.

У судовому засідання 05.11.2015 року позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Додатково відзначила, що у відповідності до проведеної експертизи варіант поділу квартири за її вимогами визнаний можливим, однак необхідно буде зробити перепланування та переобладнання, згодна провести світло, воду та каналізацію в своїй половині, усі інші зміни вважає, що повинен робити відповідач. Згоду на таку реконструкцію в органах місцевого самоврядування і в Приморської райадміністрації, вона не отримувала, оскільки вважає, що нею поданий відповідний позов та їх представник міг би зявитися в судове засідання з цього приводу.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просив відмовити. Заперечував проти поділу квартири, вказав що власником квартири є він, позивачка проживає у ній останні шість місяців, а до цього часу усі три роки мешкала разом з іншим чоловіком. Усі витрати по сплаті за квартиру він здійснює самостійно. Заперечував проти наданого експертом варіанту поділу квартири (п.2.3 висновку експерти), пояснивши, що експерт пропонує змінити функціональне значення коридору площею 9, 7 кв.м., переобладнавши його у коридор з санвузлом, встановити кухню у приміщенні кімнати площею 20, 3 кв.м., однак уся сантехніка та труби знаходяться у межах кімнати площею 2,8 кв.м., відповідач не розуміє, яким чином він має здійснити установку сантехнічного обладнання. Ставить під сумнів кваліфікацію експерта, оскільки експертом не враховано, що при реконструкції квартири приміщення добудовані на 50 см нижче від основної площі квартири, що у кімнаті площею 9,7 кв.м. знаходиться піч, у висновку ніде не вказано яким шляхом провести водопостачання, витяжки, немає відомостей щодо можливості користування водою, каналізацією по діаметру труби на дві квартири для двох родин. Кухня площею 4, 2 кв.м. введена в експлуатацію, однак у відповідності до вимог СНіПу за санітарними нормами кухня із розрахунку на одну сімю повинна бути 7-8 кв.м.. Тому заперечує проти поділу квартири за вимогами позивачки, оскільки вважає, що це є неможливим без порушення будівельних норм.

Представник ПРА ОМР у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності.

Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщенні належним чином, причини неявки суду не повідомили. З урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, враховуючи пояснення осіб, які брали участь у справі, оцінивши надані докази вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 26.12.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 31 березня 2011 року було розірвано, про свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №101122, видане Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОМУ, та зроблено актовий запис за № 29 (а.с.1).

Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-КД №293582 (а.с.14).

Відповідно до статей 4 - 6 ЖК державний житловий фонд включає в себе жилі будинки (закінчені будівництвом і здані в експлуатацію) та жилі приміщення в інших будівлях, призначені для постійного проживання громадян.

Згідно з п. 5 ст. 12, статтями 31, 43 ЖК жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду надаються громадянам у встановленому законодавством порядку, в тому числі з додержанням черговості.

Згідно до ст.. 9 ЖК України. громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

У відповідності до ст.. 53 ЖК України, жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Згідно з п. 55 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР Жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім'ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку.

Згідно зі ст. 50 ЖК жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним щодо умов даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

У відповідності до ст.. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Стаття 63 ЖК України встановлює, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Статтею 64 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Судом встановлено, що 13.09.1996 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів ОСОБА_2 було видано ордер на жиле приміщення №676 серії БО, у відповідності до якого останній отримав право на заняття у порядку обміну жиле приміщення, жилою площею 20, 97 кв.м., у складі 1єї кімнати, в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Права й обов'язки сторін за договором найму жилого приміщення регулюються нормами житлового, а не цивільного законодавства. Зокрема, права й обов'язки, пов'язані з поліпшенням житла, належить визначати не за ст. 272 ЦК, а за ст. 61 ЖК і Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

Інспекцією ДАБК м. Одеси 19.07.2005 року відповідачу було видано дозвіл № 459/05 на виконання будівельних робіт з реконструкції вказаної кв. 15 з улаштуванням прибудови згідно до проектної документації, затвердженої та зареєстрованої за № 1561 від 11.08.2003 року (а.с. 12).

25.08.2011 року відповідачем була отримана декларація про готовність обєкта до експлуатації № ОД НОМЕР_1, зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області (а.с. 7) та КП «ОМБТІ та РОН» було виготовлено технічний паспорт на АДРЕСА_3. у м. Одесі. Із змісту технічного паспорту вбачається, що жилі і підсобні приміщення квартири розміщені на 1-му поверсі, 2-го будинку, складається з трьох жилих кімнат: 1-а кімната 20. 3 кв.м.; 2-а кімната 14, 1 кв.м; 3-я кімната 14, 8 кв.м., кухні площею 4, 2 кв.м. (в ній розміщені комфорочна газова плита 1шт, раковина 1 шт); санвузла площею 2, 8 кв.м., коридорів площами 9, 7 кв.м. та 6, 6 кв.м.; веранди площею 6,5 кв.м., загальна площа квартири становить 79, 0 кв.м., житлова 49, 2 кв.м. (а.с.6).

Згідно до витягу з розпорядження ПРА ОМР №746 від 23.11.2012 року, наявним у матеріалах справи (а.с.16), вказану квартиру АДРЕСА_4 прийнято вважати такою, що складається із трьох кімнат житловою площею 49, 2 кв.м., кухні площею 4, 2 кв.м., санвузла площею 2, 8 кв.м., коридорів площами 9, 7 кв.м. та 6, 6 кв.м.; веранди площею 6,5 кв.м., загальна площа квартири становить 79, 0 кв.м..

На підставі даного розпорядження ПРА ОМР № 746 23.11.2012 року ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок на вказану реконструйовану квартиру із зазначенням сімї у складі трьох осіб (а.с.15).

Таким чином, ОСОБА_2 є наймачем спірної реконструйованої квартири, де окрім нього зареєстровані та проживають ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою ОСОБА_3.

Пунктом 10 вищезгаданих Правил встановлено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Статтею 48 ЖК України передбачено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Крім того, у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" N 2 від 12 квітня 1985 року, зі змінами, роз'яснено, що в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією про проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси. Також Інструкцією встановлено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Пунктом 2.4 розділу 2 Інструкції № 55 передбачено, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами.

У рамках розгляджу даної цивільної справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1.) чи можливо встановити порядок користування квартирою № 15 в буд. № 26 по вул. Розкидайлівській в м. Одесі?; 2.) чи можливо виділити у користування їй та доньці кімнати вказаної квартири, площею 14,8 м.кв., 14,1 м.кв., коридор 6,6 м.кв., туалет 2,8 м.кв., кухню 4,2 м.кв., яка була реконструйована, а відповідачу коридор площею 9,7 м.кв., кімнату площею 20,3 м.кв. та коридор 6,58 м.кв.?; 3.) чи можливий технічний виділ в окремі житло-квартири наступні приміщення, а саме: кімната площею 14,8 м.кв., кімната площею 14,1 м.кв., коридор площею 6,6 м.кв., туалет площею 2,8 м.кв., кухня площею 4,2 м.кв., для її користування, а коридор площею 9,7 м.кв., кімната площею 20,3 м.кв., коридор площею 6,5 м.кв., для користування відповідачем ?; 4.) які переобладнання необхідно зробити в квартирі АДРЕСА_5 для можливого користування та проживання в ній двох різних сімей? 5.) якщо розподіл квартири технічно можливий то зазначити ці варіанти; 6.) надати відповідь щодо порядку користування квартирою, якщо технічно не можливо здійснити виділ в окремі квартири?.) якщо необхідно демонтувати газопровід, водопровід, опалювання то у який спосіб потрібно це зробити?.

Висновком ОНДІСЕ №6034/24 від 27.03.2015 року було встановлено, що спірна кв. 15 не відповідає вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Будинку і споруди. Житлові будинки. Основні положення»: по мінімально допустимій площі кухні (мінімально площа кухні має становити 8 кв.м.), по наявності окремого санвузла (в 2х, 3х-кімнатних квартирах повинні бути наявні окремі санвузли (ванна с умивальником та вбиральня з унітазом та умивальником), по мінімально допустимій площі суміщеного санвузла (3,8 кв.м.) (а.с.64-70).

У відповідності до додатку Б ДБН В.2.2.-15-2005 «Будинку і споруди. Житлові будинки. Основні положення», квартира комплекс взаємоповязаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сімї різного чисельного складу або однієї людини, який включає (як мінімум): житлову (житлові) кімнату, кухню, ванну кімнату (душову), вбиральню (або суміщений санвузол), передпокій, комору чи вбудовану шафу.

За розглядом питання можливості поділу квартири за вимогами позивачки з виділом їй в користування з донькою ізольовані кімнати площею 14, 8 кв.м. та 14,1 кв.м., коридор 6, 6 кв.м., туалет 2, 8 кв.м. і кухню 4, 2 кв.м, було встановлено, що такий поділ (виділ) квартири можливий2 за умови ізоляції виділених частин і виділення необхідного мінімального складу приміщень: жилої кімнати площею не менше 15 кв.м., кухні не менше 7, 0 кв.м., суміщеного санвузла не менше 3,8 кв.м.. З врахуванням вищевикладених вимог, виконати умови поділу квартири № 15 за вказаною адресою з дотриманням будівельних норм технічно не передбачається можливим. Крім того, висновком експертизи було встановлено, що виділ в користування частини квартири у відповідності до вимог позивачки можливий лише у разі здійснення переобладнання та перепланування квартири.

Порядок отримання дозволів на переобладнання та перепланування житлових будинків регулюється ЖК, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 N 572, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за N 927/11207.

У статті 100 ЖК визначено підстави та умови переобладнання і перепланування жилого будинку, для чого необхідно отримати дозвіл органу влади. За змістом цієї норми права та з урахуванням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, перепланування це, зокрема, перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів.

Згідно з абз.4 п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572), переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

З результату аналізу зазначених норм вбачається, що переобладнання і перепланування житлового будинку проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів, який може бути лише у вигляді відповідного рішення виконавчого комітету (або іншого державного органу, якому в кожному конкретному регіоні можна делегували такі повноваження), а не будь-якого іншого листа або повідомлення, підписаного будь-якою службовою особою.

Як розяснено у листі ВССУ від 01.07.2015 "Узагальнення про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», згода органу державної влади на заплановані переобладнання та перепланування згідно з висновком експертизи повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, а не після його ухвалення, оскільки така згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову.

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що таке рішення ані виконавчим комітетом ані Приморською рай адміністрацією не приймалось у звязку з відсутність відповідного звернення позивча.

Чинним законодавством передбачено оплату наймачем жилого приміщення всієї корисної площі квартири, не змінює правил ст. 104 ЖК, згідно з якими питання про можливість зміни договору найму жилого приміщення на вимогу члена сім'ї наймача може вирішуватись виходячи лише з розміру жилої площі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Як зазначено у пункті 27 ППВСУ від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК у порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК).

Однак, з висновку будівельно-технічної експертизи суду вбачається, що виділити в користування частину квартири за вимогами позивачки можливо лише перепланувавши приміщення квартири та переобладнавши існуючу систему опалення, газопостачання, водопостачання для кожної частини квартири та лише за умови відступу від будівельних норм, такий виділ частини квартири із дотриманням будівельних норм технічно не передбачається можливим. У свою чергу, в матеріалах справи відсутній та позивачем не надано відповідного дозволу органу державної влади на здійснення таких робіт з перепланування та переобладнання спірної квартири. Тому суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині виділення їй в користування з донькою ізольованих кімнат площами 14, 8 кв.м. та 14,1 кв.м., коридору 6, 6 кв.м., туалету 2, 8 кв.м. і кухні 4, 2 кв.м. спірної квартири.

Крім того, позивачем не надано належних допустимих доказів, та з матеріалів справи не вбачається, що остання зверталась до Приморської районної адміністрації ОМР із відповідною заявою про відкриття окремого особового рахунку на її імя, відсутні докази щодо відмови Приморської районної адміністрації ОМР у здійсненні таких дій з відкриття окремого особового рахунку, дане не заперечувалось і сторонами, у звязку з чим суд приходить до висновку, що Приморською районною адміністрацією ОМР законні права та інтереси ОСОБА_1 не порушувались та позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо можливості встановлення порядку користування спірною квартирою, то висновком експертизи було встановлено, що це є можливим та передбачає наявність окремих жилих приміщень у особистому користуванні та підсобних приміщень у загальному користуванні.

Встановлення між сторонами порядку користування вказаною квартирою, суду не вбачається це доцільним, оскільки, згідно до пояснень сторін вони і так користуються кімнатами квартири у відповідності до заявлених вимог позивачки в тому ж самому порядку що і вказано експертизою та позивачка не довела факту вчинення перешкод їй у користуванні житлом з боку ОСОБА_2 Таким чином спір з цього приводу відсутній.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 57, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст.63, 64, 103-104 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на боці позивача: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа на боці відповідача: Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про виділення в користування частини квартири та зобовязання змінити договір найму шляхом укладання окремих договорів найму відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

05.11.2015