Справа № 761/1974/15-ц
Провадження №2/761/2876/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

03 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", треті особи: Національний Банк України, Міністерство фінансів України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «АКБ «Київ» матеріальну шкоду у розмірі 8 357,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 січня 2012 року між ОСОБА_1 (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний Комерційний Банк «Київ» (надалі - відповідач) укладено Договір № банківського рахунку для зарахування пенсії та / або соціальної допомоги та видачі банківської платіжної картки. Станом на 26 вересня 2014 року залишок на рахунку позивача становив 6 691,27 грн. Заявою від 30 вересня 2014 року позивач звернувся до Банку з проханням повернути грошові кошти у сумі 6 691,27 грн. за Договором банківського рахунку № від 31 січня 2012 року. Листом ДПК1-0310 від 19 грудня 2014 року Банк відмовив позивачеві у повернення грошових коштів у зв'язку з їх недостатністю. Позивач зазначає, що діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 5 000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 звернулась із відповідним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку (а.с. 28, 36).

Третя особа 1, 2 у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 31 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Комерційний Банк «Київ» та ОСОБА_1 укладено Договір № банківського рахунку для зарахування пенсії та / або соціальної допомоги та видачі банківської платіжної картки.

Для зберігання грошових коштів в національній валюті України та здійснення всіх видів операцій, у відповідності з чинним законодавством України, з використанням Банківської платіжної картки, Банк відкриває Клієнту поточний (соціальний) рахунок в національній валюті України, а саме: НОМЕР_2.

У відповідності до виписки по рахунку № НОМЕР_2 станом на 26 вересня 2014 року залишок на рахунку становить 6 691,27 грн.

Заявою від 30 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти у сумі 6 691,27 грн. за Договором банківського рахунку № від 31 січня 2012 року.

У відповідності до Листа ДПК1-0310 від 19 грудня 2014 року Банк відмовив позивачеві у повернення грошових коштів у зв'язку з їх недостатністю.

Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів, у відповідності до ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність».

Згідно ст. 7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

За змістом ч. 1 ст. 1068 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Сторонами договору банківського рахунку є банк або інша фінансова установа та клієнт.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч. 2 ст. 1068 ЦК України).

Як регламентовано ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Таким чином, чинним законодавством прямо передбачено, що банк повинен забезпечити клієнту можливість безперешкодно розпоряджатись коштами на його рахунку.

Укладення договору банківського рахунку здійснюється відповідно до умов, погоджених сторонами, а також положень Цивільного кодексу України.

Варто зазначити, що відмова у видачі коштів порушує права позивача, регламентовані, у тому числі, ст. 41 Конституції України.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що дії банку та є такими, що порушують право вільно розпоряджатися грошовими коштами позивачем.

За таких обставин, відповідач повинен повернути позивачеві суму грошових коштів у розмірі 6 691, 27 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно даних України індекс інфляції у 2014 році склав 24,9 %, таким чином загальна сума матеріальних збитків складає 8 357,40 грн.

Разом з тим, позовна вимога з приводу стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

ОСОБА_1 вважає, що Банк своїми протиправними діями завдає їй моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, яке призвело до погіршення стану здоров'я, а відтак оцінює завдані моральні страждання у розмірі 5 000 грн.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб'єктивних цивільних прав. Спори про відшкодування заподіяної моральної (немайнової шкоди) розглядаються судами, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Проте, законодавець також передбачив, що відшкодування завданої моральної шкоди може бути закріплено умовами відповідного договору, навіть якщо таке право не передбачено спеціальними нормами, що регулюють конкретні відносини.

За умовами ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких - відшкодування моральної шкоди.

З огляду на положення ст. 611 ЦК України, відшкодування моральної шкоди в зобов'язальних правовідносинах можливе у разі встановлення такого правового наслідку порушення зобов'язання безпосередньо в договорі.

Умовами Договору банківського рахунку № від 31 січня 2012 року не передбачено правового наслідку у вигляді відшкодування моральної шкоди, а тому, зважаючи, що між сторонами існують договірні правовідносини, а положення ст. 1167 ЦК України регулюють порядок та підстави відшкодування потерпілому моральної шкоди в деліктних правовідносинах, суд приходить до висновку про необґрунтованість та незаконність такої вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", треті особи: Національний Банк України, Міністерство фінансів України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8 357,40 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" в дохід держави 243,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: