АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Боярській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Пінчука Антона Анатолійовича в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом (в подальшому уточненим) до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ПАТ «Креді Агріколь Банк», про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2013 року приблизно о 20:45 год. на автодорозі с. Шилово - с. Гуляве Добропільського району Донецької області він, керуючи автомобілем «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1, внаслідок різкого виходу на проїзну частину дороги лисиці, уникаючи зіткнення з нею, потрапив у занос, в результаті чого відбулося зіткнення з деревами на узбіччі і його автомобіль отримав механічні пошкодження, про що негайно було повідомлено страховика - відповідача. Однак йому було відмовлено у страховій виплаті на підставі Правил страхування, відповідно до яких даний випадок не є страховим. Вважаючи вказані посилання відповідача на Правила страхування безпідставними, оскільки договором страхування, укладеним між сторонами, не передбачено цих обставин, просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 99 355,50 грн., а також у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язання відповідачем стягнути пеню - 6 063,89 грн., 3% річних - 1 399,38 грн., витрати за послуги експерта - 800,00 грн., моральну шкоду - 1 000,00 грн., судовий збір - 1 443,88 грн. Крім того просив стягнути з відповідача та направити в рахунок погашення кредитної заборгованості 35 769,50 грн. шляхом перерахування їх на користь вигодонабувача за договором страхування - ПАТ «Креді Агріколь Банк».

____________________________________________________

Справа № 758/4503/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/1424/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 3 167,64 грн., суму пені у розмірі 142,15 грн., суму 3 % річних у розмірі 32,80 грн. шляхом перерахування таких коштів на рахунок третьої особи - ПАТ «Креді Агріколь Банк». Також стягнуто з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою послуг експерта у розмірі 800,00 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Пінчук А.А. в інтересах ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права фактично було вирішено справу на користь третьої особи - вигодонабувача за договором страхування - ПАТ «Креді Агріколь Банк». Крім того, задовольняючи позов, суд не врахував того факту, що подія, яка сталася з позивачем під час керування застрахованим транспортним засобом, не є страховим випадком.

В суді апеляційної інстанції представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Пінчук А.А. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та представник ПАТ «Креді АгрікольБанк» належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 30 березня 2012 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 1/1153024, за умовами якого останньому надано кредит на придбання транспортного засобу «Renault Duster» для особистих потреб у розмірі 115 290,00 грн. (а.с. 14-23).

Згідно з п. 3.3.4 зазначеного договору позичальник зобов'язується застрахувати майно, що буде передане в заставу, у страховій компанії, рекомендованій (погодженій) банком. Страхування майна від настання збитків за ризиками КАСКО здійснюється на строк дії кредитного договору. При цьому вигодонабувачем за договором страхування стає ПАТ «Креді АгрікольБанк».

На виконання умов договору 20 березня 2013 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (АВТОКАСКО) серія АЗ/1018

№ 033/022/13 0000785, за умовами якого застраховано майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Renault Duster». Вигодонабувачем за договором вказано ПАТ «Креді Агріколь Банк» (а.с. 31-33).

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від

9 грудня 2013 року у справі № 235/6895/13-п, яка набрала законної сили, встановлено, що 15 листопада 2013 року о 20:45 год. на автодорозі с. Шилово - с. Гуляве Добропільського району Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження. Водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 9).

Згідно з п. 9 договору страхування одним із страхових ризиків є ДТП - пошкодження (знищення) транспортного засобу та/або його додаткового обладнання. Дорожньо-транспортна пригода (подія, що сталася під час руху застрахованого транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, зіткнення з нерухомим застрахованим транспортним засобом інших транспортних засобів або об'єктів, що рухалися по дорозі).

Відповідно до заяви-повідомлення від 18 листопада 2013 року страхувальник повідомив страховика про зазначену дорожньо-транспортну пригоду, при цьому вказавши, що автомобіль пошкоджено через те, що на проїзну частину дороги вибігла лисиця, і він, уникаючи зіткнення з нею, здійснив наїзд на дерево (а.с. 96-97).

Як вбачається з листа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» № 528 від 10 лютого 2014 року (а.с. 54), позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 6.3.10 Правил страхування, відповідно до якого до страхових випадків не відносяться події, що сталися внаслідок уникнення страхувальником або експлуатантом зіткнення з тваринами.

Враховуючи вищевикладене, зокрема відсутність у тексті договору страхування посилання на те, що подія, яка сталася внаслідок уникнення зіткнення з тваринами, є виключенням зі страхових випадків, та встановлені постановою суду обставини, а також положення ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, чим порушено свої зобов'язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а сума страхового відшкодування, пеня та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язання - стягненню з відповідача на користь позивача шляхом перерахування цих коштів на рахунок вигодонабувача в якості погашення кредитної заборгованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Апелянт в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підстави для виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 відсутні, оскільки ДТП, що сталася внаслідок уникнення страхувальником зіткнення з твариною, не є страховим випадком.

Положеннями ст.ст. 16, 17 Закону України «Про страхування» передбачено, що договори страхування укладаються відповідно до правил страхування, які розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

Судом апеляційної інстанції встановлено та це вбачається зі змісту самого договору страхування, що він діє разом з правилами добровільного страхування наземних транспортних засобів, затвердженими рішенням правління ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 31 березня 2009 року та зареєстрованими в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 7 травня 2009 року (а.с. 98-113).

Відповідно до п. 1.1.1 зазначеного договору страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та Правилами страхування. Факт підписання договору свідчить про те, що страхувальник ознайомлений з програмами та Правилами страхування та згоден із викладеними в них умовами.

Підписом позивача у відповідній графі договору підтверджується факт його ознайомлення з Правилами страхування та погодження з ними під час укладення договору (а.с. 33-зворот).

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин норми ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши, що умова договору страхування, за якою сам факт підписання договору свідчить про те, що страхувальник ознайомлений з Правилами страхування та згоден з ними, є несправедливою.

Відповідно до п. 4.1.12 договору страхування підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування також передбачені Правилами страхування.

Пунктом 6.3.10 Правил страхування передбачено, що події, які сталися внаслідок уникнення страхувальником або експлуатантом зіткнення з тваринами, до страхових випадків не відносяться.

Проте, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, належним чином їх не перевірив, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про неправомірність дій відповідача.

Крім того, представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в апеляційні скарзі посилається на те, що суд незаконно ухвалив рішення на користь третьої особи.

При розгляді справи встановлені наступні обставини.

Згідно з п. 4 договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Креді Агріколь Банк», з яким ОСОБА_2 уклав кредитний договір.

Статтею 4 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

З практики Верховного Суду України, узагальненій у листі від 19 липня 2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування», вбачається, що право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Разом з тим, ПАТ «Креді Агріколь Банк» у справі має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та від нього не надходило відповідних позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування завданих збитків. Крім того, у справі відсутні будь-які докази уповноваження страхувальника ОСОБА_2 вигодонабувачем ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, зокрема те, що ПАТ «Креді Агріколь Банк»,на користь якого укладено договір страхування, не скористався своїм правом на отримання страхової виплати, страхувальникОСОБА_2не вправі вимагати від страховика ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виконання договору на користь вигодонабувача.

У відповідності до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вказані обставини мають важливе значення для правильного вирішення спору, на що судом першої інстанції не було звернуто належної уваги, у зв'язку із чим останній дійшов помилкових висновків по суті заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, рішення суду назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Пінчука Антона Анатолійовича в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко