Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними в рівних частинах, по 1/6 за кожним, право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті, відповідно, батька та чоловіка, ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на грошовий вклад в сумі 10 000 гривень з відсотками «Строковий пенсійний» за договором №36361915 від 22 квітня 2014 року в ТВБВ №10015/0589 філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за депозитним рахунком №1915; та на грошовий вклад на рахунку №07200005 в «Ощадбанку» на суму 17 058 карбованців.

В обґрунтування позову вони посилалися на те, що 10 квітня 2015 року помер їхній, відповідно батько та чоловік, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_2, яка належала батькові на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21 липня 2007 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради. Інші 2/3 частини, вказаної квартири, на праві власності на підставі зазначеного свідоцтва, належать їм, де вони спільно проживали з ОСОБА_4 до дня його смерті і де вони проживають по теперішній час. Крім того, після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді грошових вкладів вказаних вище, які фактично прийняв в своє володіння та користування позивач, а позивачка відмовилася від цих вкладів на користь позивача.

Поховав батька, вони в строки, встановлені законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна. Однак, у здійснені нотаріальних дій їм було відмовлено з посиланням на те, що Свідоцтво про право власності на квартиру не було зареєстровано в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою для визнання права на спадщину. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування майна ОСОБА_4, окрім них, немає.

Оскільки, вони фактично прийняли спадкове майно ОСОБА_4, проживаючи з ним на день його смерті в спадковій квартирі, співвласниками якої вони були, але в нотаріальному порядку не можуть оформити своє право на спадщину, просили їхні позовні вимоги задовольнити в судовому порядку.

У своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі на підставі наданих нею доказів.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, встановленому законом, замовною поштою, про що свідчить поштове повідомлення, приєднане до справи. Причини неявки суду не повідомили.

Третя особа в судове засідання не прибула, направив до суду листа з проханням розглянути справу без її участі.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів та досліджених в судовому засіданні доказів, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на праві власності в рівних частинах належала позивачу, позивачці та їхньому, відповідно, батькові та чоловікові, ОСОБА_4, на підставі Свідоцтва про право власності на житло за №206712, виданого 27 липня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, де вони постійно проживали однією сімєю, що підтверджується вказаним Свідоцтвом, Розпорядженням про приватизацію, технічним паспортом на квартиру та довідкою №1746 від 31 серпня 2015 року, виданої КП «ЖКС «Північний» Суворовського району м. Одеси (л.с.№ №8, 9, 10-11, 14).

Крім того, ОСОБА_4, на праві власності належали грошові вклади в сумі 10 000 гривень з відсотками «Строковий пенсійний» за договором №36361915 від 22 квітня 2014 року в ТВБВ №10015/0589 філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за депозитним рахунком №1915; та грошовий вклад на рахунку №07200005 в «Ощадбанку» на суму 17 058 карбованців, що підтверджується вказаним вище договором та рахунком №07200005 (л.с. №№17, 18).

10 квітня 2015 року, ОСОБА_4, помер, що підтверджується Свідоцтвом про його смерть, виданого 11 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції серії І-ЖД №413318 (л.с. №6).

Поховав батька та чоловіка, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України фактично прийняли спадкове майно ОСОБА_4 у своє володіння, проживаючи з ним разом на день його смерті і не відмовившись від свого права на спадщину.

Звернувшись з заявою 19 жовтня 2015 року, до приватного нотаріуса одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про прийняття спадщини, позивачі отримала лист розяснення за №1334/02-14 від 19 жовтня 2015 року про неможливість здійснити нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 із-за відсутності реєстрації Свідоцтва про право власності на житло в реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, яка повинна бути обовязково при здійснені нотаріальних дій (л.с. №15).

Частиною ч.1 ст. 328 ЦК України визначеного, що право власності набувається на підставах що не заборонені законом зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що батько та чоловік позивачів, ОСОБА_4, відповідно до законодавства України, при своєму житті набув право власності на зазначену вище 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, яку після його смерті у свою власність фактично прийняли в рівних частинах позивачі, як спадкоємці першої черги, постійно проживаючи із спадкодавцем в зазначеній квартирі і які не відмовилися від свого права на спадщину на частину квартири.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними права власності в рівних частинах по 1/6 за кожним, на 1/3 частину вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади, які залишилися після смерті батька ОСОБА_4, що зазначені вище і якими останній володів при своєму житті на праві власності.

Інші спадкоємці, щодо майна ОСОБА_4, в судовому засіданні не встановлені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, жилою площею 28,8 кв./м., загальною площею 49,70 кв./м., та грошовий вклад в сумі 10 000 гривень з відсотками «Строковий пенсійний» за договором №36361915 від 22 квітня 2014 року в ТВБВ №10015/0589 філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за депозитним рахунком №1915; та грошовий вклад на рахунку №07200005 в «Ощадбанку» на суму 17 058 карбованців, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 10 квітня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, жилою площею 28,8 кв./м., загальною площею 49,70 кв./м., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 10 квітня 2015 року.

Копію рішення направити позивачам, відповідачу та третій особі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: