УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - ГАЩУК І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Марганці цивільну справу за скаргою

ОСОБА_2 з участю заінтересованих осіб старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_4, Страхової групи «ТАС», спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління міндоходів на бездіяльність головного державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 та зобовязання до вчинення дій.

В обґрунтування скарги покликається на те, що у провадженні державного виконавця ВДВС Кіровского району Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 з квітня 2014 року знаходиться виконавчий лист № 2/180/585/2014 від 22 квітня 2014 року, виданий Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, де стягувачем являється ДП «Придніпровська залізниця» з якого підлягає стягненню 30.000 грн. відшкодування моральної шкоди на його користь. У квітні 2014 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а 13 травня 2014 року він отримав грошові кошти в розмірі 25.143 грн., з відрахуванням податку у сумі 4.856 грн. Вважає, що ДП «Придніпровською залізницею» безпідставно було невиплачено на його користь усієї суми відшкодування у розмірі 30.000 грн. та сплачено з такої 4.856 грн. податку. У звязку з чим, державним виконавцем порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», тому просить визнати його дії неправомірними та зобовязати такого вчинити дії, а саме, стягнути 4.856 грн. недоплаченої суми. Просить поновити строк звернення до суду з скаргою.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, покликаючись на її мотиви. Дав аналогічні пояснення. Просив таку задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, оглянувши цивільну справу № 180/683/13-ц, суд приходить до переконання про наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Скаржником оскаржувались дії ДП «Придніпровська залізниця», щодо часткового виконання рішення суду, в подальшому рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року скасовано рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, зазначено, що ОСОБА_2 мав звертатись до суду не з позовом до ДП «Придніпровська залізниця», а оскаржувати дії державного виконавця.

Як зазначає скаржник, копії даного рішення суду апеляційної інстанції не отримував, випадково довідався про таке, однак дати не пригадує, тому просить поновити йому строк на звернення до суду з скаргою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що слід поновити ОСОБА_2 строк для подання скарги.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 386 ЦПК суб'єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є, зокрема, державний виконавець, сторони, а відповідно до ст. 8 цього Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На виконання рішення суду про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 30.000 грн. державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 07 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільного виконання до 13 травня 2014 року, а 13 травня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» на виконання вказаного рішення суду перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 25.143 грн. 60 коп. на відшкодування моральної шкоди за виконавчим листом, та на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок із суми моральної шкоди по виконавчому листу № 2/180/585/14 у розмірі 4.856 грн. 40 коп.

Тобто, державний виконавець відкрив виконавче провадження та надав боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

З заперечень Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області вбачається, що ДП «Придніпровська залізниця» частково виконала рішення суду, сплативши 25.143 грн. 60 коп. на рахунок скаржника як відшкодування моральної шкоди та 4.856 грн. 40 коп. як перерахування до відповідного бюджету податку на доходи фізичних осіб від імені та за рахунок коштів платника податків ОСОБА_2 з доходу, отриманого ним у вигляді моральної шкоди.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження були обєднані у зведене виконавче провадження № 45370429 від 06 листопада 2014 року, до якого входило зокрема і виконавче провадження № 43174330.

На підставі норм ч.1,2 ст. 53, ч.1,2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на все майно боржника. Крім того, винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Скаржник оскаржує дії державного виконавця щодо не стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» 4.856 грн. 40 коп., зазначивши, що суми на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоровю оподаткуванню не підлягають.

Як зазначалось вище, державний виконавець також вважає, що дані суми оподаткуванню не підлягають, що, на думку останнього, свідчить про невиконання рішення суду, тому ним вчинено дії щодо накладення арешту та винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями скаржника та державного виконавця, виходячи з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.164.1. ст. 164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід -будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п.п.14.1.180 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 18.1. ст. 18 Податкового Кодексу України визначено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

За положеннями п.п.168.1.1. п.168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Згідно з п.168.3., п/п.168.4.1. п.168.4. ст.168 Податкового Кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем). Податок, утриманий з доходів резедентів та нерезедентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним Кодексом України.

Таким чином, за змістом вказаних норм Податкового Кодексу України Державне Підприємство «Придніпровська залізниця» виступило податковим агентом щодо нарахування, утримання і перерахування до відповідного бюджету податку на доходи фізичних осіб від імені та за рахунок коштів платника податків ОСОБА_2 з доходу, отриманого ним у вигляді моральної шкоди на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року.

Суд приймає до уваги, що п.164.1, п.«а» п.п.164.2.14. ст. 164 Податкового Кодексу України та ст. 165 Податкового Кодексу України, в якій наведено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, не містять положень про звільнення від оподаткування платника податків ОСОБА_2 при встановлених обставинах, а стосуються платників податку, яким безпосередньо заподіяна матеріальна шкода, а також шкода життю та здоров'ю.

Тому, сума відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 на підставі рішення суду є доходом фізичної особи та підлягає оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, що свідчить про виконання в добровільному порядку ДП «Придніпровська залізниця» рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, фактичне виконання боржником ДП «Придніпровська залізниця» рішення суду у надані державним виконавцем строки на добровільне виконання рішення суду, суд приходить до переконання про безпідставність вимог скаржника. Державним виконавцем в межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень, вчинено усі необхідні дії для виконання рішення суду, тому у задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. 14, 164, 168 ПК України, ст. 67 Конституції України, ст. ст. 383, 385, 387 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк для подання скарги.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 та зобовязання вчинити дії відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК

Оригінал ухвали.