Справа № 129/2325/15-ц
Провадження по справі № 2/129/618/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Бондар О.В.,

з участю секретаря - Новікової І.М.

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

10.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 22.07.2011 р. кредитного договору № б/н відповідач отримав кредит в розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобовязався сплачувати щомісячні обовязкові мінімальні платежі та відсотки за користування кредитом згідно з умовами та правилами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою, які складають між ним і позивачем договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві, але цих зобовязань не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість за кредитом в сумі 395,65 грн., заборгованість за процентами в сумі 994,60 грн., пеня та комісія 1570 грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина), 148,01 грн. (процентна складова), загалом в розмірі 3608,26 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 всудове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову підтримав повністю, просив його задовольнити (а.с.38).

Відповідач в судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях позовні вимоги заперечив повністю, оскільки вважав, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності для звернення до суду, договір між ним і ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено 22.07.2011 р., всерпні 2011 року ним було знято з кредитної картки 600 грн., то строк позовної давності сплинув у вересні 2014 року, крім того, вказав, що розмір пені не повинен перевищувати розмір подвійної облікової ставки НБУ згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", у нього є підстави для зменшення основного боргу.

З урахуванням позицій сторін, доданих ними доказів та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав.

Доведено, що 22.07.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою складає договір про надання банківських послуг, відповідно до цього Договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але своїх зобовязань за вказаним Договором не виконав, 2.08.2011 року вніс кошти в сумі 50,00 грн., 25.08.2011 р. - 40,00 грн., 11.10.2011 р. - 603,53 грн., 11.11.2011 р. - 50,00 грн., 29.01.2012 р. - 50,00 грн., 18.02.2012 р. - 250 грн., останній платіж здійснив 16.08.2012 р. в сумі 99 грн., у звязку з чим у відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість за кредитом в сумі 395,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 994,60 грн.

Вказані правовідносини регламентуються:

- ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк;

- ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки;

- ст. п.2 ст. 258, ч.4 ст. 267 ЦК України, за якими позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові;

- п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг (які є невід`ємною частиною договору), за яким договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Таким чином, пролонгація договору полягає в продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено.

Оскільки, ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобовязань по укладеному ним з позивачем 22.07.2011 р. договору про надання банківських послуг, 2.08.2011 року вніс кошти в сумі 50,00 грн., 25.08.2011 р. - 40,00 грн., 11.10.2011 р. - 603,53 грн., 11.11.2011 р. - 50,00 грн., 29.01.2012 р. - 50,00 грн., 18.02.2012 р. - 250 грн., останній платіж здійснив 16.08.2012 р. в сумі 99 грн., в звязку з чим у нього перед ПАТ «ПриватБанк» виникла заборгованість по кредиту в сумі 395,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 994,60 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідача й судові витрати в сумі 243,60 грн. необхідно стягнути рішенням суду. Заперечення відповідача суд до уваги не бере через те, що вони не грунтуються на законі та їх спростовано дослідженими в судовому засіданні належними доказами. Крім того, суд зауважує, що строк позовної давності у зазначених правовідносинах рахується з дня, коли позивач востаннє виконував свої зобов`язання по договору кредиту, тобто з 16.08.2012 р., позовна заява подана позивачем до суду 10.08.2015 р., то за таких обставин строк позовної давності щодо заборгованості за кредитом та процентами позивачем не пропущено.

З огляду на те, що до вимог про стягнення пені та комісії, а також штрафів застосовується строк спеціальної позовної давності в один рік, який сплинув 17.08.2013 р., то до позовних вимог про стягнення пені та штрафів слід застосувати позовну давність в один рік і відмовити в їх задоволенні через сплив позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 22.07.2011 року, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 395,65 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 994,60 грн..

В решті вимог відмовити через їх безпідставність.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його отримання через Гайсинський районний суд.

Суддя: