Справа №409/318/14-ц
Пров.№2/409/3/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: Полєна В.С.
при секретарі: Острогляд В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про припинення договору поруки, -
ОСОБА_1 звернувся до Білокуракінського районного суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Калинівське" про припинення договору поруки.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за договором поруки №1 від 23 липня 2008 року, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника ТОВ «Калинівське» за кредитним договором №014/24-00/275 від 23.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Калинівське», щодо повернення загальної суми кредиту, а саме 216000,00 доларів США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов Кредитного договору в повному обсязі. На момент укладання договору поруки умовами кредитного договору згідно пункту 1.1 передбачалось надання кредиту в сумі 216 000,00 доларів США шляхом відкриття Позичальнику не відновлювальної кредитної лінії строком до 22 липня 2013 року із сплатою 14,5% річних за користування кредитними коштами. Пунктом 6.1. Кредитного договору передбачалось погашення позичальником заборгованості за основним зобов'язанням у відповідності до графіка погашення кредитної заборгованості згідно додатку №1 до Кредитного договору. Додатковою угодою № 014/24-00/275/2 від 20.10.2009 укладеною між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Калинівське» передбачено видачу другого траншу в сумі 356400,00грн. і сплату 24,0% річних за користування 2-м траншем кредиту в гривні. Внаслідок укладення вказаної додаткової угоди до кредитного договору відбулося збільшення обсягу відповідальності боржника, а отже, і обсягу відповідальності поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності позивача без погодження з позивачем. Крім того, 15.07.2011 року відповідач застосував до позичальника ТОВ «Калинівське» право на дострокове стягнення заборгованості, що також є розширенням змісту основного зобов'язання. Враховуючи ці факти позивач вважає, що порука позивача за договором поруки підлягає припиненню, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду, та просить суд визнати припиненою поруку по договору поруки №1 від 23 липня 2008 року, яким забезпечувався кредитний договір № 014/24-00/275 від 23.07.2008 року.
Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх зодовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник позивача - ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх зодовольнити.
Представник третьої особи ТОВ «Калинівське" - Спіцина Н.Ф. в судове засідання не з"явилася, надавши до суду заяву, в якій просила у зв"язку з постійною неявкою відповідача без поважних причин розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх зодовольнити.
Представник відповідача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у судові засідання 25.04.2014 року, 06.05.2014 року, 03.06.2014 року, 03.07.2014 року, 16.09.2014 року, 21.10.2014 року, 16.12.2014 року, 12.01.2015 року, 23.01.2015 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. Відповідач неоднарозово надавав до суду заяви про відкладення розгляду справи з різних причин та просив без участі представника відповідача не розглядати справу, але у зв"язку з систематичною та тривалою неможливістю прибуття представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у судове засідання, 23.01.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №1 (а.с.7-8), яким забезпечувалося зобов'язання відповідача за кредитним договором №014/24-00/275 від 23.07.2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Калинівське» (а.с.12-17).
Відповідно до Договору поруки №1, у випадку невиконання поручителем обов'язків боржників за кредитними договорами Поручитель несе перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідальність щодо повернення загальної суми кредиту, а саме 216000,00 доларів США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов Кредитного договору в повному обсязі.
Додатковою угодою №014/24-00/275/2 від 20.10.2009 року укладеною між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Калинівське» передбачено видачу другого траншу в сумі 356400,00грн. і сплату 24,0% річних за користування 2-м траншем кредиту в гривні (а.с. 20-22).
Укладеним сторонами Кредитним договором №014/24-00/275 від 23.07.2008 року було встановлено погашення кредиту відповідно до графіку з кінцевим строком погашення до 22.07.2013р.
Згідно рішення господарського суду Луганської області від 22.12.2011р. у справі №4/237/2011 прострочення виконання зобов'язань позичальником по кредитному договору встановлено: по кредиту - жовтень 2011р., по сплаті процентів січень 2011р.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дострокове повернення позичальником всієї заборгованості за Кредитним договором є способом цивільно-правової відповідальності боржника, яка передбачена ст. 1050 ЦК України.
Відповідно до законодавства та п.7.4 кредитного договору 15.07.2011р. позивачем на адресу відповідача була направлена вимога №СВ-130-1-2/4176 про дострокове погашення заборгованості. Вимоги банку не було виконано.
Відповідно до ст. 1049 ЦКУ якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором, після чого настає прострочення виконання, а через 6 місяців припиняється нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, як це передбачено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Таким чином, 15.08.2011 є датою прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором.
10.04.2012 року рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області у справі №2-1205/73/2012 (а.с.33-35) стягнуто достроково з поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» всю заборгованість за кредитним договором №014/24-00/275 від 23.07.2008 року за станом на 05.01.2012 року в загальній сумі 1421535,27 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів або сплату інших платежів за простроченими зобов'язаннями має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком для прострочених зобов'язань відповідача за кредитним договором №014/24-00/275 від 23.07.2008 року є 15.08.2011 року.
Умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язань або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦКУ, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч.2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
Відповідно до норм частини 1 статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя.
Як роз'яснено в п. 22 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Звертаючись до суду з позовом за захистом свого порушеного права, позивач посилався на невизнання банком його права, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення поруки у зв'язку зі зміною зобов'язання боржника за кредитним договором без згоди поручителя, унаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, про що свідчить лист - вимога від 14.03.2014 року.
Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.
Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Матеріали справи не містять доказів згоди поручителя на збільшення зобов'язань позичальника за кредитним договором, отже, з 20.10.2009 року збільшився обсяг відповідальності поручителя, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 30, 57-61, 74, 208, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - зодовольнити.
Припинити договір поруки №1 від 23.07.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області В. С. Полєно