Справа № 486/1604/15-ц
Провадження № 2/486/759/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Падалка В.О.

при секретарі - Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що з 10.08.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 06.08.2013 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу і до цього часу ОСОБА_2 ніякої участі у вихованні доньки ОСОБА_3 не приймає, не цікавиться її життям та не бажає з нею спілкуватися. Вона вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На підставі викладеного просила суд позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязіта просила суд позов задовольнити.

В судове засідання не з'явився відповідач ОСОБА_2, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №41 від 08.10.2015 року, причини неявки суду невідомі.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської областіне заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_2 може бути позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3.

Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області 10.08.2011 року, актовий запис №150 (а.с. 9).

Згідно копії заочного рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.08.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано /а.с.10/.

Відповідно до виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію від 18.08.2015 року неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 02.07.2014 року /а.с.11/.

Згідно довідки від 25.08.2015 року №138 дошкільного навчального закладу №8 вихованням ОСОБА_3 займається мама - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_2 до життя дитини у дошкільному закладі зацікавленості не проявляє і жодного разу не приходив (а.с.13).

На прийом до лікаря-педіатра, згідно довідки №16/59937 від 18.09.2015 року з дитиною завжди приходила мати - ОСОБА_1 (а.с.36).

Як видно з висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо своєї дочки ОСОБА_3 (а.с.46-47).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції з прав дитини, ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя і несуть відповідальність за її виховання та розвиток.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 164 ч. 1 п.2 СК України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тому суд вважає, що в судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки ОСОБА_3, оскільки він участі у вихованні дитини не приймає, про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток не піклується, життям дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною та не підтримує її матеріально.

За даних підстав та в інтересах неповнолітньої дитини, з метою її захисту, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - задовольнити повністю.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Старий Марчик Валківського району Харківської області, позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, зареєстрованої у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області 02.06.2011 року, актовий запис №150.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Старий Марчик Валківського району Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1сплачений при зверненні до суду судовий збір розміром - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Южноукраїнського

міського суду В. О. Падалка