Києво-Святошинський районний суд Київської області
Провадження № 2/369/640/15
10.04.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповерненого депозитного вкладу, суми процентів та інфляційних втрат,
Таким чином, ОСОБА_1 зазначав, що банк грубо порушив вимоги законодавства України та умови кредитного договору, а саме - не повернув депозитні вклади на загальну суму 156 000 грн.
06 листопада 2014 року ОСОБА_1 подав заяви про виплату суми вкладів з нарахованими відсотками в день закінчення строку дії договорів - 11 листопада 2014 року та 13 листопада 2014 року. 11 листопада 2014 року та 13 листопада 2014 року подано заяви Голові ради Директорів Банку про неповернення коштів та порушення банком вимог законодавства України.
Як зазначав ОСОБА_1, депозитні кошти були перераховані банком на поточний рахунок, операції з яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, що на його думку є порушенням умов договорів.
В той же час, Банк, посилаючись на сайті на проведення технічних робіт на засобах електронної системи, позбавив ОСОБА_1 можливості отримати належні йому кошти в повному обсязі.
Як наголошував ОСОБА_1, банк позбавив його будь-яких можливостей отримати свої кошти, а саме: банкомати не видають кошти; онлайн-система не працює, в касах або відсутні кошти, або встановлено ліміт на отримання не більше 500 грн. на день, а тому щоб отримати кошти у сумі 156 000 грн., необхідно витратити більше, ніж один календарний рік.
Оскільки банк не видав у встановлений строк кошти за депозитним вкладом, ОСОБА_1 зазначав, що ПАТ «Дельта Банк» має сплатити на його користь проценти за прострочений строк повернення вкладу, 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на його користь суму в розмірі 167 362,47 грн., що складається з: суми неповернутих вкладів у розмірі 156 000 грн.; процентів по вкладу у розмірі 3989,21 грн.; 3% річних в розмірі 509,26 грн.; інфляційних втрат у розмірі 6864,00 грн.
В подальшому позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що станом на 24 березня 2015 року суми депозитних вкладів не були повернуті, а отже збільшилися суми процентів, 3% річних та інфляційних втрат, а тому просив суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на його користь суму неповернутих депозитних вкладів у розмірі 156 000 грн.; проценти по вкладам з дня неповернення вкладів по лютий 2015 року у розмірі 11 112,16 грн.; 3% річних за період з дня неповернення вкладів по лютий 2015 року у розмірі 1 381,15 гр.; інфляційні втрати за період з дня неповернення вкладів по лютий 2015 року у розмірі 21 684,00 грн., що разом складає 190 177,31 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 поданий позов підтримав та просив його задовольнити.
Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, у поданих суду запереченнях представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.
Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Факт залучення коштів ОСОБА_1 у розмірі 56 000 грн. на депозитний рахунок підтверджується платіжним дорученням № 5731138 від 13 серпня 2014 року.
Внесення ОСОБА_1 коштів у розмірі 100 000 грн. на вкладний рахунок за договором банківського вкладу підтверджується квитанцією № 35462852 від 15 травня 2014 року.
31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Голови Ради Директорів АТ «Дельта Банк» про намір отримати вкладені за договорами банківського вкладу кошти у встановлені договорами строки - 13 листопада 2014 року.
06 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про повернення сум депозитних вкладів та нарахованих відсотків у день закінчення дії вказаних договорів - відповідно 11 листопада 2014 року та 13 листопада 2014 року.
11 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» про неповернення йому коштів за договором банківського вкладу на суму 56 000 грн. у встановлений договором строк.
Із заяви на видачу готівки № 41453073 від 11 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дельта Банк» про видачу коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 949,00 грн.
13 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» про неповернення йому коштів за договором банківського вкладу на суму 100 000 грн. у встановлений договором строк.
Відповідно до заяви про видачу готівки № 41556138 від 13 листопада 2014 року, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дельта Банк» про виплату коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 798,77 грн.
16 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про повернення суми депозитних вкладів.
Як зазначав у поданій позовній заяві та в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, з боку ПАТ «Дельта Банк» йому чинилися перешкоди у поверненні суми депозиту, строк дії якого закінчився. На підтвердження вказаного твердження ОСОБА_1 надав роздруківки про технічні роботи у системі інтернет-банкінгу, відсутність у банкоматах коштів для видачі, технічні несправності банкомату, перевищення ліміту видачі готівкових коштів тощо. Окрім того, в матеріалах справи наявні квитанції з АТ «Дельта Банк», з яких суду зрозуміло, що станом на 13 листопада 2014 року на поточному рахунку позивача наявні кошти у розмірі 156 798,77 грн., однак у банкомату відсутні кошти для видачі.
Наявність коштів на рахунку ОСОБА_1 у розмірі 156 000 грн. 00 коп. підтверджується також роздруківкою з онлайн-сервісу «my-Delta».
Окрім того, відповідно до виписки за операціями по картковому рахунку ОСОБА_1 з 03 листопада 2014 року по 28 листопада 2014 року вбачається, що доступний залишок на кінець періоду складає 156 690,97 грн.
06 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» про невиплату суми депозитних вкладів у строк, коли оголошений початок виплати таких сум. Так, як зазначав ОСОБА_1, на сайті ПАТ «Дельта Банк» з'явилося повідомлення про початок з 05 січня 2015 року виплати заборгованих сум, і станом на 05 січня 2015 року кошти йому не повернуті.
Як вбачається із наданих роздруківок ПАТ «Дельта Банк», кошти на поточному рахунку ОСОБА_1 наявні, проте кошти для видачі у банку відсутні.
Як вбачається з листа ПАТ «Дельта Банк», адресованого ОСОБА_1, відповідно до умов укладених між ним та банком договорів, по закінченню строку розміщення вкладів їх було зараховано на поточний рахунок ОСОБА_1, що підтверджує виконання банком своїх зобов'язань за договорами.
28 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про те, що кошти за депозитними вкладами йому не повернуті, відповідь, надану у листі представника ПАТ «Дельта Банк» він вважає відпискою, оскільки в касі банку йому відмовили у видачі коштів з посиланням на відсутність коштів у касі відділення.
Як вбачається з роздруківки Національного Банку України, 02 березня 2015 року Правління НБУ прийняло постанову № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».
З розрахунку заборгованості, наданого ОСОБА_1, вбачається, що сума неповернутих ОСОБА_1 вкладів складає 156 000,00 грн., сума процентів за затримку виплати депозитного вкладу складає 11 112,16 грн. за період з 12 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року, суму 3% річних за затримку повернення депозитних коштів у розмірі 1 381,15 грн., суму інфляційних втрат з листопада 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 21 684,00 грн.
За правилами ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Вимоги ч. 2 ст. 1060 ЦК України встановлюють обов'язок банку незалежно від виду договору банківського вкладу видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Згідно з правилами ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Як вбачається з викладеного, з дотриманням умов чинного законодавства між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 були укладені договори банківського вкладу (депозиту), за умовами ОСОБА_1 передав банку кошти, а банк зобов'язався зберігати їх, нараховувати проценти з моменту внесення коштів на депозитний рахунок та до моменту настання строку повернення вкладу, а також повернути вклад та проценти, нараховані на нього, шляхом перерахування на поточний рахунок, операції за яким здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Відповідно до положень ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Так, відповідно до умов договору, ОСОБА_1 надав банку грошові кошти в порядку та в розмірах, визначених договорами, а банк у свою чергу залучив надані кошти на депозитний рахунок та нарахував на них проценти. З дотриманням встановлених положень договору, по закінченню строку розміщення вкладу на депозитному рахунку банк нарахував на залучені кошти проценти, які були виплачені ОСОБА_1 через касу банку, що підтверджує сам ОСОБА_1 та наявні в матеріалах справи квитанції та роздруківки. Також, як вбачається з матеріалів справи, кошти, залучені ОСОБА_1 за договорами банківського вкладу, після закінчення строку їх розміщення були зараховані на поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, що прямо передбачено відповідними пунктами укладених договорів. Факт наявності депозитних коштів на поточному рахунку підтверджується наданою ОСОБА_1 роздруківкою з банкомату, яка відображає баланс його рахунку та наявність на ньому повернутих після закінчення строку залучення за депозитним вкладом коштів.
З викладеного суд дійшов висновку, що відповідач ПАТ «Дельта Банк» виконав свої зобов'язання за договором банківського вкладу (депозиту), а саме залучив кошти на депозитний рахунок, нарахував та виплатив проценти, а суму вкладів зарахував на поточний рахунок, що прямо передбачено умовами договорів.
У зв'язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» суми неповернених вкладів, оскільки такі вклади були повернуті, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та виконав всі дії, передбачені договорами та чинним законодавством, щодо повернення суми вкладів. Відсутність в банкоматі коштів для видачі не є порушенням вимог договору з боку банку, а тому не може бути підставою для притягнення ПАТ «Дельта Банк» до відповідальності.
Вимогами ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положення ст. 610 ЦК України закріплюють, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Норми ст. 611 ЦК України встановлюють такі наслідки порушення зобов'язання: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки з матеріалів справи суд дійшов висновку про належне виконання з боку ПАТ «Дельта Банк» своїх зобов'язань за договором, у суду відсутні підстави для притягнення банку до відповідальності за вимогами ст. 611 ЦК України.
У зв'язку з викладеним, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні вимог до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення суми неповернених вкладів.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1 ст. 14, ст.ст. 526, 599, 610, 611, 625, 1058, ч. 2 ст. 1060, ст. 1061 Цивільного кодексу України, ст.ст. 213, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповерненого депозитного вкладу, суми процентів та інфляційних втрат відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.