Справа № 439/546/12 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/953/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Мельничук О.Я., Монастирецького Д.І.,

секретар - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 31 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача Бродівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача Бродівської державної нотаріальної контори задоволено. Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Продовжено на три місяці ОСОБА_3 строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася в день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а рішення про продовження строку на прийняття спадщини ухвалено у 2012 році, тобто через 17 років після відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 апелянт отримав 08 серпня 2011 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом він отримав витяг про державну реєстрацію прав №30970963 від 15 серпня 2011 року. Вважає, що оскаржуваним рішенням порушені його майнові права та інтереси.

Просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 31 липня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суду не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Тому розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення такої, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України.

За приписами ч.1 ст. 303 ЦПК України, Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, котра є матір»ю ОСОБА_3 Їй за життя належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлю від 28.11.1988 року.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 була її дочка - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_7, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх прав. 08 серпня 2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 його сину ОСОБА_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пояснень позивача, викладених в позовній заяві, вбачається, що після смерті матері він протягом 6 місяців не звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини, оскільки проживає в м. Харків і є літньою людиною. Окрім того, через помилку у свідоцтві про народження, де в графі "мати" помилково записано ОСОБА_6 він змушений був звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23.02.2012 року було встановлено той факт, що позивач, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Оскільки, строк на прийняття спадщини позивачем пропущено, то він не має можливості реалізувати своє право як спадкоємця першої черги на спадкове майно. Спадщина на вказане вище майно відкрилася на момент дії ЦК Української PCP в редакції 1963 року і відповідно до ст. 550 даного кодексу строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного прийшов до висновку, що причини пропущення строку для звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини є поважними, тому позивачу слід продовжити такий строк.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) Правила книги шостої ЦК України (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року і була фактично прийнята її дочкою ОСОБА_4, то вимоги ЦК України в редакції 2003 року до даних правовідносин не можуть бути застосовані. Спірні правовідносини регулюються вимогами ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини.

За приписами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення даних правовідносин, зокрема ст. 524 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 529 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно із ст. 525 ЦК України часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК України строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Визнаючи поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Даних вимог суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивач проживає в м. Харків і є літньою людиною та через помилку у свідоцтві про народження, де в графі "мати" помилково записано ОСОБА_6 він змушений був звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, то причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними і такий слід поновити.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки зазначені позивачем причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не є такими, що не залежали від його волі, не є непереборними та такими, що створювали для нього істотні труднощі для прийняття спадщини. Такі не перешкоджали йому подати до нотаріальної контори протягом шести місяців заяву про прийняття спадщини, а відтак позовні вимоги позивача ОСОБА_3 зазначені ним в позовній заяві, а саме, про визнання поважними причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, не підлягають до задоволення. При цьому колегія суддів звертає увагу і на те, що з дня смерті спадкодавця і до часу звернення з позовом до суду минуло понад 16 років.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що мотиви рішення суду про задоволення позову не ґрунтуються на матеріалах справи. Судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки неправильно було застосовано закон, який підлягає застосуванню та застосовано закон, який не поширюється на дані правовідносини. За таких обставин ухвалене в справі рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Також суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Вище перелічене відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одна грн. 80 коп.) судового збору сплачених останнім при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, ч.2, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 31 липня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача Бродівської державної нотаріальної контори про визнання поважними причин пропуску ОСОБА_3 строку на звернення із заявою про прийняття спадщини та визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одна грн. 80 коп.) судового збору сплачених останнім при подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Монастирецький Д.І.