Справа № 297/2967/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О.А., за участі позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх представників за угодою адвоката ОСОБА_4, відповідачок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів Берегівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів Берегівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позов мотивований тим, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані у будинку, однак з грудня 2009 року там не проживають, участі у підтриманні житла не приймають і їх реєстрація перешкоджає позивачам використовувати своє майно та позбавляє їх можливості отримувати пільги, субсидії на користування комунальними послугами, так як для цього потрібні довідки про доходи кожної зареєстрованими особами, але відповідачка ОСОБА_5 відмовляється надати таку довідку. У добровільному порядку відповідачки не знялись з реєстраційного обліку.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також їх представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позов визнали частково, а саме, у частині визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Щодо ОСОБА_6, то просили не знімати її з реєстрації, так як їй ніде зареєструватися.

Третьою особою подано до суду заяву, згідно якої просили розглянути справу на розсуд суду без участі їх представника.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20852234, 20852212, 20852229 від 08.11.2006 року, будинок за адресою АДРЕСА_1, згідно свідоцтв про право на спадщину № 3-3677, 3-3679, 3-3681 від 14.10.2008 року, належить на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожному по 1/3 (а.с. 4-6).

Це ж підтверджується довідкою Батівської селищної ради Берегівського району № 665 від 25.09.2014 року (а.с. 8).

Відповідно до довідки Батівської селищної ради Берегівського району № 658 від 23.09.2014 року, колишня дружина позивача ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_5 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, однак там фактично не проживає з грудня 2009 року.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Посилання позивачів на норми статей 71 та 72 ЖК УРСР є невірним, так як ними регулюються відносини щодо орендованих неприватизованих квартир, і застосовуватися по аналогії не можуть, так як відносини у розглядуваному випадку врегульовані ст. 405 ЦК України, якою не передбачено визнання особи такою, що втратила право користування житлом з певної дати, яка передує винесенню рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, особами, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Драб В. І.