РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14768/15-ц

пр. № 2/759/6232/15

11 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Морозова М.О.

при секретарі Самчик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1-ОСОБА_4 до Першої Київської державної нотаріальної контори, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_5.

При цьому, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1-ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з ? частини квартири АДРЕСА_1, і належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2002 р. Прийнявши у передбаченому законом порядку спадщину, ОСОБА_1 звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 не отримала, т.я. державним нотаріусом постановою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що право власності на зазначену квратиру не зареєстровано на ім'я померлого.

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, належним чином про час, місце слухання справи повідомлявся відповідач, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача згідно ст. 169 ЦПК України.

Представник притягнутого до участі в справі в якості третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи повідомлялася третя особа, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що спірним спадковим майном є ? частина квартири АДРЕСА_1 й належала ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2002 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті Першою Київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №1064/2015 по заяві ОСОБА_1 від 26.08.2015 р., але свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось в зв'язку з тим, що постановою державного нотаріуса від 10.09.2015 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що право власності на зазначену квартиру не зареєстроване на ім'я спадкодавця ОСОБА_5 (а.с.6, 10-12, 24-50).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Даний порядок передбачений також Законом України «Про нотаріат».

Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

У суду немає підстав задовольняти позовні вимоги. ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовив постановою у видачі такого свідоцтва і не видав таке свідоцтво, діючи відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позовні вимоги до Першої Київської державної нотаріальної контори є безпідставними, бо вказана державна нотаріальна контора не може бути відповідачем по справі, оскільки не є юридичною особою й відповідним державним органом в силу діючого законодавства України, який представляє інтереси державних нотаріальних контор в м. Києві, як юридична особа, є Головне управління юстиції у м. Києві.

Позивач не заявляла в порядку ст. 33 ЦПК України про залучення до участі в справі в якості належного відповідача чи притягнення як співвідповідача Київське міське управління юстиції у м. Києві, на пропозицію суду такої згоди не було надано, суд же не наділений правом самостійно вчиняти відповідні процесуальні дії, передбачені ст. 33 ЦПК України.

При таких обставинах, коли подавачем позову невірно визначений суб'єктний склад відповідачів по справі, задоволення позовних вимог до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори не мало б юридично значимого результату вирішення спору про право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 382, 392, 1217, 1261, 1267, 1298 ЦК України, ст.ст. 10, 33, 60, 169, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову представника ОСОБА_1-ОСОБА_4 до Першої Київської державної нотаріальної контори, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя