АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.
за участю: представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника апелянта ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_9 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2007 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа на боці відповідача: благодійна організація «Благодійний фонд «Християнський», третя особа на боці позивача: Прогресивна соціалістична партія України про визнання недійсним договір купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2007 року позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. /т. 3 а.с. 137-140/

№ справи 2-1413/07
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13426 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шостак О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Сівер Україна». Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_9 на день винесення рішення суду та подання апеляційної скарги перебуває у шлюбі з ОСОБА_10, а тому постановлене рішення стосується її прав. Зазначив, що позов поданий ТОВ «Сівер Україна», яке не є стороною договору від 27.09.2004 р., визнаного судом першої інстанції недійсним. ТОВ «Сівер Україна» не є власником спірного майна, оскільки рішення Господарського суду м. Києва від 22.07.2003 р., за яким за товариством визнано право власності, скасовано постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2005 р., допущено поворот виконання рішення суду, зобов'язано скасувати реєстрацію права власності, що судом першої інстанції досліджено не було. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Сівер Україна» та постановити нове в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 22.07.2003р. за ТОВ «Сівер Україна» визнано право власності на приміщення площею 286,3 кв.м. та 278,4 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які зазначені на плані БТІ під літерою «А».

Постановою Вищого Господарського Суду України від 16.02.2004р. вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2003р. накладено арешт на вищезазначені приміщення та заборонено Благодійній організації «Благодійний фонд «Християнський» будь-яким іншим особам будь-яким способом їх відчужувати.

Надалі позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про зобов'язання БТІ зареєструвати за ним право власності на приміщення за вказаною адресою.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.12.2004 р. позовні вимоги ТОВ «Сівер Україна» задоволені. Постановою Вищого Господарського Суду України від 06.04.2005 р. вказане рішення скасовано, провадження у справі припинено, оскільки спір не підвідомчий господарському суду.

На виконання цієї постанови 29.04.2005р. Господарським судом м. Києва винесена ухвала про поворот виконання рішення від 29.12.2004р. та виданий наказ.

Також встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.07.2004 р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до Благодійної організації «Благодійний фонд «Християнський» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалами цього ж суду від 06.08.2004р. змінено спосіб і порядок виконання рішень, а саме, визнано за ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 право власності кожного на 1/3 частину нежилих приміщень № 102, 97, 98 по АДРЕСА_1. На підставі даних ухвал БТІ вищевказаним особам 07.09.2004р. видані реєстраційні посвідчення.

27.09.2004р. між ОСОБА_11, який діяв особисто та як представник ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та ОСОБА_10 був укладений договір купівлі- продажу нежилих приміщень.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 продали, а ОСОБА_10 придбав нежилі приміщення №№ 97, 98, 102 загальною площею 564,50 кв.м., що складає 50/100 частин нежилих приміщень за вищевказаною адресою.

16.11.2004 р. ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.08.2004р. скасовані у зв'язку з нововиявленими обставинами, одночасно скасована реєстрація приміщень в БТІ на ім'я ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_12

Підставою для скасування ухвал у зв'язку з нововиявленими обставинами стала та обставина, що суду під час вирішення питання про зміну способу та порядку виконання рішень не було відомо, що власником спірних приміщень є ТОВ «Сівер Україна».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що продавці та БО «Благодійний фонд «Християнський» мали знати і знали, що право власності на приміщення належить іншій особі. Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що на час відчуження приміщень на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міжрайонного суду Київської області від 6 серпня 2004 року, якою було змінено спосіб і порядок виконання рішення цього ж суду про стягнення на їх користь з Благодійної організації "Благодійний Фонд "Християнський" заборгованості по заробітній платі, та за ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 визнано право власності на ці приміщення, у зв'язку з чим БО "Благодійний Фонд "Християнський" було достовірно відомо, що право власності належить ТОВ "Сівер-Україна", а самі приміщення знаходяться під арештом, незаконність такого відчуження тягне за собою недійсність правочину, який вчинений з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ст. 203ЦК України.

Вказаний висновок суду також підтверджено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2007 р. та ухвалою Верховного Суду України від 09.04.2008 р., якими апеляційну та касаційну скарги ОСОБА_10 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін, а доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_9, висновків суду не спростовують, вже були предметом розгляду вищих інстанції, а апеляційна скарга за змістом написана від імені ОСОБА_10, і окрім твердження що рішення стосується прав та інтересів ОСОБА_9 будь-яких інших обґрунтувань, не перевірених до цього у вищих інстанціях, не містить.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_9 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2007 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: