441/1646/14-ц 2/441/22/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2015 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н .І.

з участю секретаря - Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1 її представника - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Городоцького районного відділу головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, третя особа ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

15.09.2014 р. позивачка звернулася до Городоцького районного суду з позовними вимогами про виселення ОСОБА_4 з житлового будинку по АДРЕСА_2, та стягнення на її користь з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В позові зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1, в якому зареєстровані і проживають ОСОБА_4 як колишній член родини, та їх спільна дочка ОСОБА_3

З 2012 р. ОСОБА_4 систематично вчиняє з нею сварки, застосовує фізичну силу, за що притягувався до кримінальної відповідальності. Через неможливість проживання з відповідачем в одному будинку, вона просить виселитийого в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, пояснивши, що позивачка, як власник наведенного вище житлового будинку, який успадкувала після смерті батька, не може спокійно користуватися таким.

Після розлучення її колишній чоловік продовжує проживати в належному їй будинку. Проте, його поведінка роблять нестерпним проживання в будинку її та дочки, відповідач прибувши з відряджень, вживає спиртні напої, як наслідок систематично вчиняє з ними сварки, застосовує фізичну силу, не несе витрати за комунальні послуги.

За період проживання притягувався до адміністративної відповідальності, був попереджений про наслідки негативної поведінки, натомість не робить висновків. Крім адміністративної відповідальності був притягнутий судом до кримінальної відповідальності за нанесення їй тілесних ушкоджень.

Відповідач в судові засідання не являвся, про дні, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.33,48). Інтереси відповідача представляв у суді ОСОБА_5 (а.с.34,38,58, 60), який 31.01.2015 р. залишив судове засідання.

Представник відповідача Городоцького районного відділу головного управління державної міграційної служби України у Львівській області просив розглянути справу у їх відсутності (а.с.29).

Третя особа ОСОБА_3 позов підтримала, суду пояснила, що ОСОБА_4 її батько, з 2012 р. через його поведінку життя в будинку стало нестерпним. За захистом зверталася в сільську раду та Городоцький РВ ГУМВС. ЇЇ батько умисно застосовує до матері фізичну силу.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1, про що свідчать оглянуті в судовому засіданні оригінали та долучені до матеріалів справи їх копії: Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витяг з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданного Комунальним підприємством Городоцького районного бюро технічної інвентаризації від 10.11.2008 р. (а.с.12,13).

Згідно записів в будинковій книзі, в будинку АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та з 2011 р. ОСОБА_4.(а.с.5-10).

З матеріалів кримінального провадження 1-кп/441/40/14-к оглянутих в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 10.03.2014 р. Вироком Городоцького районного суду Львівської області 04.08.2014 р. ОСОБА_4 визнано виним в умисному легкому тілесному ушкодженні завданого ОСОБА_1 та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.125 КК України (а.с.29,46).

Згідно повідомлень та звернень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Городоцького РВ ГУМВС у Львівській області, 08.01.2014 р. ОСОБА_4 виненсено офіційне застереження про недопустимість учинення насильства в сім'ї. (а.с.17,18).

Факт постійного вчинення сварок та застосування фізичної сили відповідачем до позивачки підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, та ОСОБА_8, де перший пояснив, що працює дільничним інспектором в с.Суховоля, позивачка та її дочка часто викликають працівників міліції, оскільки відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння не контролює свою поведінку, неадекватно реагує на зауваження, та попередження про наслідки негативної поведінки. Від позивачки надходили заяви про розбиття відповідачем в будинку шибок пошкодження дверей.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що перебуваючи в дружніх стосунках з дочкою відповідача, часто буває в їх домоволодінні. Конфлікти в сім'ї провокує відповідач. Був очевидцем, коли відповідач в стані алкогольного спяніння не розуміючи своїх дій застосовував до позивачки фізичну силу.

Знає, що позивачка та її дочка несуть витрати по оплаті комунальних послуг.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які випливають з житлових.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч.ч.1,3 ст.156 зазначеного Кодексу члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані братии участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведення ремонту.

Стаття 157 та ч.1 ст.116 ЖК Української РСР передбачають, що якщо члени сім'ї власника будинку або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

З огляду на викладене, враховуючи характеризуючі дані на ОСОБА_4 (а.с.43), та те, що відповідач ОСОБА_4 умисно, постійно вчиняє сварки з позивачкою, застосовував до неї фізичну силу, мало місце пошкодження майна, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, а попередження його працівниками Городоцького РВ ГУМВС у Львівській області про недопущення такої поведінки, результату не дали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки щодо відповідача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтвержені судові витрати пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись ст..ст.10, 15, 60, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку АДРЕСА_1

Зобов'язати Городоцький районний відділ головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, Городоцький районний сектор зняти ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4, 1967 р.н. на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяН. І. Яворська