АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4382/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1287/15Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Дряниці Ю.В.,

суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І. ,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: представника позивача Городиського Р.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 лютого 2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Полтава і полтавці» відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача КС «Полтава і полтавці» просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянт посилався на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

В суді апеляційної інстанції позивач підтримав свої доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи 05 лютого 2008 року між Кредтиною спілкою «Полтава і полтавці» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 55, відповідно до якого Кредитна спілка прийняла на себе зобов'язання надати ОСОБА_3 кредит у сумі 10 000 грн. строком на 24 місяці з 05.02.2008 року по 05.02.2010 року, зі сплатою процентної ставки 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту.

Судовим наказом № 2н-233 від 10.08.2009 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області стягнув з ОСОБА_3 на користь КС "Полтава і полтавці" в особі Кременчуцької філії заборгованість за кредитним договором № 55 від 05.02.2008 року в сумі 25 958 грн. 58 коп. та судові витрати в розмірі 129 грн. 80 та 15 грн.

Листом від 19.05.2014 року Кредитна спілка «Полтава і полтавці» звернулась до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ просила, повернути судовий наказ №2н-233/2009 виданий Крюківським районним судом м. Кременчука від 10.08.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 без виконання. Залишок заборгованості в сумі 6098, 28 грн. сплачений в сумі 6098, 28 грн. сплачений 19.05.2014 року.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що обставини по справі місцевим судом були встановлені вірно і їм дано належну правову оцінку, зокрема місцевим судом було правильно застосовано ст. 257 ЦК України, згідно якої, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки КС «Полтава і полтавці» звернулася до суду з даним позовом лише 16 травня 2014 року, тобто через 1 рік 03 місяці після закінчення загального строку позовної давності, а заява про поновлення пропущеного процесуального строку позивачем не подавалася, тому йому слід відмовити у задоволенні вимог з цих підстав.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про переривання перебігу позовної давності у зв'язку зі здійсненням відповідачкою регулярних платежів в період з 11.08.2009 року по 12.05.2014 рік. Так, виходячи з матеріалів справи, відповідачка здійснювала оплати з метою виконання судового наказу, що підтверджується також листом позивача №590 від 19 травня 2014 до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ. Виходячи з цього, проводячи оплати, відповідачка визнавала лише заборгованість за судовим наказом, і не здійснювала дій, які б свідчили про визнання нею заборгованості (після винесення судового наказу) по нарахованим відсоткам за кредитним договором.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оцінка наданих сторонами доказів під час розгляду справи місцевим судом проведена з дотриманням норм, закріплених статтею 212 ЦК України. Розгляд справи проведений місцевим судом з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

Апеляційна скарга не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанці, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті, тому підстав для її задоволення немає.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача КС «Полтава і полтавці» - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В.Дряниця

Судді: (підпис) П.М.Карнаух

(підпис) Л.І.Пилипчук

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця