РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/971/15-ц

провадження у справі № 2/0285/517/15

02 квітня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………..Савицької Л. Й.

при секретарі………….......... Гром Л. В.

з участю: позивача………………….ОСОБА_5.

відповідача…………………...ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_4

про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку щомісячно до закінчення ним навчання. В обґрунтування позову зазначила, що син навчається в Будівельному коледжі Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомира, знаходиться на її утриманні і потребує матеріальної допомоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав, вказав, що надає матеріальну допомогу сину в добровільному порядку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 01.09.2014 року навчається в Будівельному коледжі Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомира (далі - коледж) та повністю знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина та платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, спільний син сторін ОСОБА_6, який на момент подачі позовної заяви до суду досяг повноліття, навчається на платній основі в коледжі, стипендію не отримує, йому не виповнилось 23 роки та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку батьків.

Відповідач - здоровийта працездатний, має постійне місце роботи та сталий заробіток, не надає добровільно позивачу матеріальну допомогу на утримання сина, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний частково сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові.

На думку суду позовні вимоги дещо безпідставно завищені і, враховуючи те, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину- задовольняє їх частково - стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/6 частини свого заробітку щомісячно, що буде відповідати як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів.

Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох батьків. Позивачем не було надано доказів, які б давали суду підстави для встановлення розміру аліментів у сумі більшій, ніж 1/6 частина заробітку відповідача на місяць, і не заявлялись клопотання про витребування таких доказів.

В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. З довідки, виданої коледжем від 27.02.2015 року слідує, що термін закінчення навчання ОСОБА_6 - 30.06.2016 року. Відтак, аліменти з відповідача слід стягувати до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191, 199-201 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.03.2015 року до закінчення його навчання - 30.06.2016 року без урахування часу канікул.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л. Й. Савицька