Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/9312/15-ц
Провадження № 2/644/2718/15
Справа № 664/9312/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

при секретарі - Яковлєвої М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 17 вересня 2010 року по 27 листопада 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_4, батьками яких записані сторони і які після розірвання шлюбу залишились проживати з нею.

За час перебування у шлюбі 15 жовтня 2010 року сторонами, за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., придбано в рівних долях двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

На цей час між сторонами склались вкрай неприязні стосунки, відповідач в судовому порядку бажає встановити спосіб участі у вихованні дітей, хоча уваги дітям не приділяє взагалі, дітей матеріально не забезпечує, як батько себе не поводить, що має істотне значення для вирішення даного спору з урахуванням неподільності квартири та розміру кімнат: 9,9 кв. м та 17,4 кв.м.

В зв'язку з наведеним просила відступити від рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на 2/3, частини спірної квартири, зменшивши частку відповідача до 1/3 частини, відповідно до часток у праві власності встановити порядок користування житловим приміщенням виділивши їй та дітям у користування кімнату площею 17,4 кв.м, а кімнату площею 9,9. кв. м. виділити у користування відповідачу. Кухню та місця загального користування залишити у спільному користуванні.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити урахувавши інтереси дітей.

Представник відповідача позов не визнав, проти його задоволення заперечував зазначивши, що квартира перебуває у спільній частковій власності, кожному з подружжя належить по 1/2 частині, розділу ж підлягає майно подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності. З цих же підстав заперечував і проти визначення порядку користування житловим приміщенням, оскільки запропонований позивачкою порядок є значним відступом від часток у праві власності. Крім того вважав, що діти можуть проживати в кімнаті як з батьком так і з матір'ю. Також зазначив про невідповідність дійсним обставинам посилання позивачки на те, що відповідач не приділяє уваги дітям, дітей матеріально не забезпечує, як батько себе не поводить, оскільки відповідачка сама відмовляється від отримання аліментів та переховує дітей за невідомою для відповідача адресою.

Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради проти задоволення позову про поділ майна подружжя заперечував, в частині позову про визначення порядку користування житловим приміщенням просив врахувати права дітей.

Вислухавши сторони, дослідивши докази та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 вересня 2010 року по 27 листопада 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

15 жовтня 2010 року за договором купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. за реєстром № 9829 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали у рівних частках кожний двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно до витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу 17.09.2010 року змінила прізвище на ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, при купівлі квартири сторони визначили, що кожному з подружжя буде належати по 1/2 частині квартири і ці частки є особистим майном кожного з подружжя яке не підлягає поділу.

В той же час питання про збільшення частки одного з подружжя у спільному майні з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 70 СК України) вирішується при поділі майна подружжя, що є у спільній сумісній власності, а позивачкою не надано доказів, щодо належності квартири на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині поділу майна подружжя оскільки спірна квартира не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Спірною є двокімнатна ізольована квартира загальною площею 45,8 кв.м., житловою 27,3 кв.м. та складається з кімнат площею 9,9 кв.м та 17,4 кв.м. з виходом на балкон, кухні площею 6,8 кв.м., коридору площею 6,2 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м. та вбудованої шафи площею 1,4 кв.м..

У відповідності зі ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на наданні йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

В той же час планування квартири не дозволяє виділити в користування сторонам жилих кімнат з площею відповідно до їх часток у праві власності на квартиру.

Позивач просить виділити йому у користування кімнату площею 17,4 кв.м., а відповідачу площею 9,9 кв.м.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 04.10.1991 року № 7, з послідуючими змінами та доповненнями, „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" приміщення, яке виділяється повинно відповідати частці власника.

Відповідачі вважав неможливим виділити йому у користування кімнату площею 9,9 кв.м. оскільки площа кімнати явно не відповідає його частці у праві власності.

За цих обставин суд відмовляє і у задоволенні позову в частині встановлення порядку користування жилим приміщенням.

Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 недоплачений судовий збір, за вимогами немайнового характеру, на користь держави у сумі 487,20 грн.,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 209, 213-214 ЦПК України, ст. 358, ст.ст. 60, 70 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 в задоволенні позову про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування жилим приміщенням - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у сумі 487,20 грн., одержувач: код: 37999701, УДК в Орджонікідзевському районі м. Харкова, Банк: ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 0009, КБКД: 22030001.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І.К. Ізмайлов