ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Справа №2/756/979/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді О.В. Диби

секретарі І.В. Свинаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київпроект» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Київпроект» до ОСОБА_1 про визнання недійсним контракту , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому вказував про те, що 09.09.2013 року між ПАТ «Київпроект» та ним було укладено контракт №3 з членом правління ПАТ «Київпроект» (далі - оспорюваний контракт) відповідно п. 3.3. якого, відповідач за первісним позовом взяв на себе зобов'язання виплатити позивачу за первісним позовом вихідну допомогу у розмірі 70 мінімальних заробітних плат встановлених в Україні на день виплати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02.07.2014 року з ним було припинено трудові відносин. З причин невиконання відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов'язань по виплаті вихідної допомоги, з урахування заяв про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача за первісним позовом 85 260 грн. вихідної допомоги, 62 823,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, що підлягає виплаті, 26 089, 56 грн. суму інфляційних збільшень та 1948,13 грн. - три проценти річних.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував, вказував, що вона є безпідставною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України тому задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом пояснив, що оспорюваний контракт було укладено на підставі рішення Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 14.08.2013 року, яке в подальшому рішенням Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 року було визнано недійсним. Крім цього вказував на те, що оспорюваний контракт було укладено з позивачем за первісним позовом не уповноваженою на те, особою, що свідчить про його недійсність. Також зазначив, що на момент укладення оспорюваного контракту позивач за первісним позовом перебував з ПАТ «Київпроект» в трудових відносинах та обіймав посаду заступника начальника юридичного відділу, що унеможливлювало належне виконання обов'язків члена правління за сумісництвом. Відмітив, що трудове законодавство містить вичерпний перелік виплати вихідної допомоги працівникам, які працюють за сумісництвом, тому включення такої норми в оспорюваний контракт не відповідає нормам чинного законодавства.

На підставі викладеного просив в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов.

Вислухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом по ПАТ «Київпроект» №23к від 16.07.2012 року позивача було прийнято на посаду заступника начальника юридичного відділу ПАТ «Київпроект» з 17.07.2012 року.

Протоколом засідання Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 14.08.2013 року позивача за первісним позовом було обрано членом правління ПАТ «Київпроект», а 09.09.2013 року між ПАТ «Київпроект», в особі Голови Наглядової ради ОСОБА_2 - директора ТОВ «Сталькон М» та позивачем за первісним позовом було укладено контракт №3 з членом правління ПАТ «Київпроект» про що 09.09.2013 року внесено відповідний запис до трудової книжки.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами факт того, що позивач за первісним позовом одночасно працював на посаді заступника начальника юридичного відділу ПАТ «Київпроект» та члена правління ПАТ «Київпроект», за що отримував відповідну заробітну плату. Свої трудові обов'язки виконував належним чином, оскільки жодних дисциплінарних стягнень зі сторони відповідача за первісним позовом не застосовувалося, а до його роботи претензій не було.

Дана обставина, в силу ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Рішенням Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 02.07.2014 року було припинено повноваження позивача за первісним позовом, як з членом правління ПАТ «Київпроект», про що внесено відповідний запис до трудової книжки.

Наказом по ПАТ «Київпроект» №86к від 04.08.2014 року позивача за первісним позовом було звільнено з посади заступника начальника юридичного відділу ПАТ «Київпроект» за угодою сторін, про що внесено відповідний запис до трудової книжки.

Відповідно до п. 3.3. оспорюваного контракту, у разі припинення його дії працівнику товариства виплачується вихідна допомога у розмірі 70 місячних заробітних плат встановлених в Україні на день виплати.

Згідно із п. 8 ч.2 ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» до компетенції наглядової ради належить вирішення питання про обрання та припинення повноважень голови і членів виконавчого органу.

У відповідності із ч.1 ст. 61 Закону України «Про акціонерні товариства» повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

Повноваження члена виконавчого органу припиняються за рішенням наглядової ради, якщо статутом товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

Підстави припинення повноважень голови та/або члена виконавчого органу встановлюються законом, статутом товариства, а також контрактом, укладеним з головою та/або членом виконавчого органу.

Відповідно до п. 8.4.3 статуту ПАТ «Київпроект» права та обов'язки членів правління визначаються законодавством України, цим статутом, а також трудовим договором, що укладається з кожним членом правління.

Згідно із п. 9.4 статуту ПАТ «Київпроект» посадовим особа органів товариства виплачується винагорода тільки на умовах, які встановлюються цивільно - правовими договорами або трудовим договором, укладеним з ними.

Положення оспорюваного контракту вказують на те, що він є трудовим договором (п.1.1).

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

З аналізу вищенаведеного слідує, що позивач за первісним позовом виконував обов'язки члена правління ПАТ «Київпроект» на підставі трудового контракту та на нього, в повній мірі поширюються положення КЗпП України.

Після припинення повноважень позивача за первісним позовом як члена правління ПАТ «Київпроект» та невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань, позивач неодноразово звертався до нього з вимогою про роз'яснення причин припинення з ним дії оспорюваного контракту та виплати вказаному в ньому розміру вихідної допомоги.

Листом від 16.07.2014 року №06-25/адм. позивача було повідомлено про те, що відповідач за первісним позовом вправі припинити дію оспорюваного контракту у випадку припинення його повноважень, як посадової особи.

22.07.2014 року позивач за первісним позовом знову звернувся до ПАТ «Київпроект» з вимогою виплатити вихідну допомогу, розмір якої визначений положеннями спірного контракту. Жодних дій зі сторони ПАТ «Київпроект» на виконання взятих на себе зобов'язань, виконано не було.

За таких обставин позивач за первісним позовом вважає, що з ПАТ «Київпроект» слід стягнути на його користь розмір вихідної допомоги в сумі 85 260 грн. (1218 грн. * 70), середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 62 823, 88 грн., інфляційне збільшення в сумі 26 089,56 грн. та 3% річних в розмірі 1 948, 13 грн..

В судовому засіданні позивач за первісним позовом вказував на те, що визнання Господарським судом м. Києва протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 14.08.2013 року, яким його було обрано членом правління ПАТ «Київпроект» недійсним, не може свідчити про автоматичне припинення зобов'язань ПАТ «Київпроект» по оспорюваному контракту і не може бути причиною для визнання його недійсним, оскільки ОСОБА_1 звертався із касаційною скаргою на рішення Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 року, яким було визнано протокол Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 14.08.2013 року недійсним, але Вищий господарський суд України припиняючи касаційне провадження вказав на те, що вказане рішення суду не порушує права ОСОБА_1

Крім цього відмітив, що ОСОБА_2, який діяв від імені члена ТОВ «Сталькон М» та мав право бути головою Наглядової ради ПАТ «Київпроект», оскільки він отримав такі повноваження на підставі положень статуту ТОВ «Сталькон М» та договору доручення №1 від 06.08.2013 року.

Окремо звертав увагу на те, що відповідач за первісним позовом, протоколом №7 засідання правління ПАТ «Київпроект» від 21.07.2014 року виплатив гр. ОСОБА_3, з якою було укладено аналогічний контракт, як із позивачем за первісним позовом вихідну допомогу в розмірі 70 мінімальних заробітних плат на підставі п.3.3 контракту, у зв'язку із припинення її повноважень як члена правління ПАТ «Київпроект» на підставі протоколу від 03.07.2014 року. Додатково відмітив, що гр. ОСОБА_3 обіймала посаду головного бухгалтера, отже також отримувала, як і позивач за первісним позовом фактично дві заробітні плати та виконувала трудові обов'язки.

Дану обставину, представник відповідача за первісним позовом не зміг пояснити.

Суд, вирішуючи питання про недійсність оспорюваного контракту звертає увагу на те, що він був припинений не на підставі визнання рішенням Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 року недійсним протоколу Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 14.08.2013 року, яким позивача було обрано членом правління, а його повноваження припинилися з ініціативи ПАТ «Київпроект» на загальних підставах.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не брав участь при розгляді справи в Господарському суді м. Києва на рішення якого, посилався представник відповідача за первісним позовом та щодо нього не було встановлено судом жодних обставин, даний доказ суд вважає за необхідне оцінювати нарівні з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що невиплата позивачу за первісним позовом вихідної допомоги при звільненні в сумі, який визначений оспорюваним контрактом є порушення його прав, передбачених чинним трудовим законодавством.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача за первісним позовом про те, що вихідна допомога та її розміри можуть бути виплачені лише на підставі ст. 44 КЗпП України, оскільки положення ст. 21 КЗпП України визначають можливість сторін трудового контракту визначити умови матеріального забезпечення працівника на власний розсуд, що й було зроблено при визначені можливого розміру вихідної допомоги при звільненні.

Також не заслуговують на увагу заперечення представника відповідача за первісним позовом про те, що голова правління ОСОБА_2, який діяв від імені члена ТОВ «Сталькон М» не мав права укладати трудові контракти, оскільки надані та оцінені судом докази свідчать про правомірність їх укладення. Крім цього суд звертає увагу на те, що ПАТ «Київпроект» виконувало взяті на себе оспорюваним контрактом зобов'язання в частині виплати позивачу за первісним позовом заробітної плати як члена правління.

Крім цього в матеріалах справи міститься протокол Засідання Наглядової ради ПАТ «Київпроект» від 06.09.2013 року, яким були затверджені типові форми договорів і контрактів як з членом правління так і з іншими посадовими особами, що за змістом відповідають оспрорюваному контракту.

За таких обставин, з причин відсутності, на думку суду правових підстав для задоволення зустрічного позову, суд вважає вірним відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Щодо розміру грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом, то суд вважає за необхідне відмітити наступне.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що з позивачем за первісним позовом повного розрахунку при його звільненні ПАТ «Київпроект» зроблено не було.

За таких обставин, суд вважає вірним стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом розмір вихідної допомоги в сумі 85 260 грн., що відповідає розміру 70 мінімальним заробітним платам.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи надані позивачем розрахунки та невиплату ПАТ «Київпроект» розміру вихідної допомоги, суд вважає наявні розрахунки такими, що відповідають дійсним обставинам справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку в розмірі 62 823, 88 грн. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача за первісним позовом розміру індексу інфляції та 3% річних за час затримки розрахунку, то суд вважає, що такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку і є фактичною санкцією за користування коштами працівника, а подвійне стягнення санкцій не допускається.

Наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують.

Судові витрати підлягають розподілу та стягненню з відповідача ПАТ «Київпроект» на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 21, 44, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 208 - 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київпроект» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково;

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київпроект» (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 85 260 грн. вихідної допомоги при звільненні та 62 823 грн. 88 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку;

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити;

В задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Київпроект» до ОСОБА_1 про визнання недійсним контракту - відмовити;

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київпроект» (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22, ) на користь держави 1 480 грн. 80 коп. судового збору;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба