Провадження № 2/522/2057/15
08 квітня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,
Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати договір купівлі-продажу столярного обладнання від 10.12.10р. - недійсним.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 10.12.2010 року було укладено договір купівлі-продажу столярного обладнання згідно переліку виробничого столярного обладнання загальною вартістю 240 000 гривень. Проте після встановлення обладнання виявилось, що воно не працює. На підставі викладеного ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
10 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу столярного обладнання згідно переліку виробничого столярного обладнання, загальною вартістю 240000грн.
Але після підключення всього обладнання виявилося, що фрезерні станки, автоподатчики на фрезер, фуговально-райсмусові станки, зазначені у п.1-7 переліку придбаного обладнання, не працюють взагалі, а інше обладнання працює погано.
Згідно ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в омину щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Загальним наслідком визнання недійсним правочину, укладеною внаслідок обману, є двостороння реституція, яка здійснюється за правилами ст. 216. За недійсним правочином кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину , а якщо це неможливо, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість одержаного за цінами на момент відшкодування. Застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 15, 209, 212-215, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійсним - задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.12.2010 року столярного обладнання укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 08.04.2015