РІШЕННЯ
іменем України
"10" листопада 2015 р. 145/1662/15-ц

2/145/850/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

встановив :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 1992 року її мати ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з її батьком ОСОБА_2 . 22 червня 2001 року шлюб між ними було розірвано.

У цьому шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_4 . 19 липня 2014 року вона вийшла заміж і змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Вона навчається на 1 курсі освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста за спеціальністю «Журналістика» Вінницького державного педагогічного університету імені М.Коцюбинського на платній основі. Плата за навчання складає 9100,00 грн. на рік, що підтверджується договором про надання освітніх послуг.

Перший семестр навчання їй оплатила її мати, що підтверджується квитанцією про сплату вартості навчання. Попереду оплата другого семестру навчання. Вона і її чоловік не в змозі самостійно оплатити навчання, так як її чоловік ОСОБА_5 був призваний до Збройних Сил України 20 травня 2015 року і на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх досягнення двадцяти трьох років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Відповідач працездатний та здоровий, інших дітей у нього не має.

Оскільки відповідач взагалі не цікавиться її життям , вона змушена вернутись до суду з даним позовом.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 500 грн., щомісячно, починаючи з 01 вересня 2015 року до 30 червня 2016 року ( до закінчення навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті).

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 400 грн.

Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 199 СК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 174, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд ,

вирішив:
Позов задоволити .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 01 вересня 2015 року до 30 червня 2016 року, тобто до закінчення навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.