Справа № 489/4216/15-ц
Номер провадження 2/489/2070/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2015 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі-позивач) до Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (далі-відповідач) про визнання незаконними та скасування рішення комісії по трудовим спорам та наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

встановив

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Рішенням комісії по трудовим спорам відмовлено в скасуванні наказу. З вказаним рішенням не згоден, вважає його неправомірним, оскільки спір не був розглянутий по суті і були допущені грубі процесуальні порушення.

Просив суд відмінити рішення комісії по трудовим спорам, яким наказ про накладення на позивача догани визнано обґрунтованим, скасувати наказ №37-01-с від 23.04.2015.

21.07.2015 до суду від відповідача надійшло заперечення проти позову. Зазначають, що наказ про накладення догани на позивача був винесений законно, а права позивача при його прийнятті не порушувались.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволені позову.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до довідки від 18.05.2015 №08/5-500 позивач працює на державному підприємстві Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" з 16.11.2004, обіймає посаду слюсаря-ремонтника 5 розряду у Лабораторії ремонту програмного обладнання (далі-ЛРПО) (а. с. 12).

ОСОБА_3 від 20.07.2015 та ОСОБА_3 від 25.03.2015 позивач відмовився отримувати виробниче завдання, що засвідчили підписами свідки (а. с. 56-57).

В доповідних записках від 24.03.2015 та 25.03.2015 начальником Бюро ремонту гідросистем програмного обладнання (далі-БРГПО) ОСОБА_4 повідомлено про факт порушення трудової дисципліни позивачем (60-61).

Відповідно до наказу від 23.04.2015 №37-01-с позивачу за порушення п. п. 2.1, 5.2 Типової робочої інструкції слюсаря-ремонтника та п. п. 3.1.1, 3.1.4, 7.2.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку винесено догану (а. с. 5-8).

05.06.2015 позивач звернувся до комісії по трудовим спорам з заявою про зняття дисциплінарного стягнення, так як вважає його незаконним та необґрунтованим. Зазначив, що йому ніяких завдань не давали, після винесення наказу від 23.04.2015 йому відмовили ознайомитись з матеріалами, що були використані при підготовці винесення вказаного наказу. При складенні наказу була проігнорована пояснювальна записка позивача (а. с. 9-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і припинення дії, яка порушує право, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом.

Позивач вказує на те, що завдання на ремонт йому не видавалось.

Судом встановлено, що позивач працює слюсарем-ремонтником та за ним закріплено обладнання відповідно до переліку.

З показів свідків ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які також працюють слюсарями-ремонтниками, встановлено, що за кожним з них закріплено певне обладнання. Якщо обладнання виходить з ладу або потребує налаштування начальник цеху або відповідальний працівник цеху в якому встановлено обладнання повідомляє про це диспетчера, а він в свою чергу повідомляє начальника БРГПО, який заносить відомості до журналу, виписує завдання на ремонт та видає відповідальному слюсарю-ремонтнику для виконання.

Як вбачається з журналу технічного обслуговування і ремонту (далі-ТОіР) 24.03.2015 о 08 год. 54 хв. надійшла заявка з цеху 25 про необхідність ремонту станку SR-32J. Міститься підпис начальника бюро ОСОБА_4 та вказано, що ОСОБА_2 відмовився, ОСОБА_1 поставив підпис (а. с. 148-149).

Начальником бюро ОСОБА_4 було оформлено завдання на ремонт, в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився (а. с. 35).

Відповідно до акту від 24.03.2015 підписаного ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 позивач 24.03.2015 о 10 год. 40 хв. відмовився отримувати завдання на ремонт (а. с. 56). Допитані в судовому засіданні як свідки, особи, що підписали акт підтвердили, що позивач відмовився отримати від начальника бюро ОСОБА_4 завдання на ремонт.

Також з журналу технічного обслуговування і ремонту (далі-ТОіР) вбачається, що 25.03.2015 о 12 год. 50 хв. надійшла заявка з цеху 25 про необхідність ремонту станку FKrSRS-630. Міститься підпис начальника бюро ОСОБА_4 та вказано, що ОСОБА_2 відмовився, Забляка поставив підпис (а. с. 54).

Начальником бюро ОСОБА_4 було оформлено завдання на ремонт, в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився (а. с. 35).

Відповідно до акту від 25.03.2015 підписаного ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 позивач 25.03.2015 о 13 год. 25 хв. відмовився отримувати завдання на ремонт (а. с. 57). Допитані в судовому засіданні як свідки, особи, що підписали акт підтвердили, що позивач відмовився отримати від начальника бюро ОСОБА_4 завдання на ремонт.

В показах свідків мали місце розбіжності щодо місця вручення завдання на ремонт, які самі ж свідки пояснювали тим, що таких інцидентів з неотриманням завдань позивачем було багато.

ОСОБА_3 ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі-КЗпП) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 2.1 Типової робочої інструкції слюсаря-ремонтника основними обов'язками його є: ремонт, монтаж, демонтаж, випробування і регулювання, налагодження устаткування, агрегатів, машин і здача після ремонту, дотримання норм охорони праці, безпечного ведення робіт, норм пожежної безпеки, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення і підвищення якості виконуваних робіт.

ОСОБА_3 п. 5.2 зазначеної інструкції слюсар-ремонтник керується вказівками і розпорядженнями енергетика цеху, майстра, бригадира або іншого безпосереднього керівника.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був ознайомлений з Типовою робочою інструкцією слюсаря-ремонтника затвердженою 20.02.2007. Підпису позивача про ознайомлення з такою ж інструкцією від 25.12.2014 не має.

Суд вважає помилковим твердження позивача про те, що на нього не розповсюджується інструкція від 2007 року оскільки вона була скасована при введенні в дію інструкції 2014 року.

Безпосередні трудові обов'язки працівника визначаються посадовою інструкцією. Для працівника дійсною залишається та інструкція з якою він ознайомився і погодився.

Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (ст. 140 КЗпП).

В судовому засіданні позивач неодноразово наголошував, що на його думку має оформлюватись не завдання на ремонт, а наряд. Спочатку начальник бюро має встановити несправність станку і надати йому необхідні вказівки та інвентар.

Свідоме ставлення працівника до праці передбачає, що він не повинен ухилятися від виконання своїх обов'язків мотивуючи це неправильною поведінкою безпосереднього керівника. В даному випадку позивач мав отримати завдання на ремонт і вже потім звернутись до керівництва з доповідною запискою щодо вдосконалення або приведення у відповідність документів якими оформляється організація процесу виконання ним його функцій. Це з стосується і безпосереднього виконання ремонту станків, а саме позивач міг відмовитись, якщо без отримання необхідних вказівок керівника або отримання інвентарю неможливо було б провести ремонт або якщо це могло привести до заподіяння шкоди підприємству. У випадку ж якщо налаштування станку є простим і не потребує додаткового інвентарю або допомоги керівника, відмова працівника є формальною і необґрунтованою.

Це ж стосується і пояснень позивача щодо правильності нормування праці та її оплати. Ці питання позивач може вирішувати, але в окремому порядку без шкоди виробничому процесу.

Неотримання позивачем завдання на ремонт та невиконання своїх обов'язків по ремонту обладнання є порушенням трудової дисципліни.

Відповідно до ст. 147 КЗпП, передбачено стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани або звільнення, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни.

Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Закон не передбачає видів, форми даної фіксації (акти, доповідні, накази, фото).

Статтею 148 КЗпП передбачено строки для застосування дисциплінарного стягнення, яке застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. В свою чергу ст. 149 КЗпП передбачено порядок застосування дисциплінарного стягнення, тобто до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, що і було зроблено відповідачем, про що свідчить посилання в резолютивній частині наказу від 23.04.2015 на надане письмове пояснення від 27.03.2015 року.

Частина третя ст. 149 КЗпП надає право власнику вибирати вид стягнення, але зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку. 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено проступок; 4) попередню роботу працівника.

Стягнення за порушення позивачем трудової дисципліни застосовано з дотриманням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП.

Відповідно до ст. 221 КЗпП комісія по трудовим спорам є органом, який розглядає трудові спори.

Порядок і строки розгляду трудових спорів в комісіях по трудовим спорам визначається ст. ст. 224-227 КЗпП.

Позивач посилається на те, що протокол засідання комісії по трудовим спорам не вели, відмовили здійснювати аудіо фіксацію, не оголошували склад комісії, в комісії були присутні особи, що підписували наказ про накладення стягнення.

Як вбачається з протоколу засідання комісії по трудовим спорам від 12.06.2015 (а. с. 107-108) на засіданні позивач був присутнім, заявив клопотання про аудіо фіксацію та відвід голові комісії ОСОБА_9 Після відмови в задоволенні клопотання та відводу покинув засідання комісії по трудовим спорам.

Трудовий спір розглядався відповідно до вимог ст. ст. 226-227 КЗпП, про що свідчить доданий до матеріалів справи протокол (а. с. 40).

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" про визнання незаконними та скасування рішення комісії по трудовим спорам та наказу про застосування дисциплінарного стягнення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв