Справа № 4-с-29/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

за участю секретаря - А. К. Слободянюк

розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа), -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва в порядку цивільного провадження зі скаргою про визнання неправомірною постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Т.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.09.2014, зобов'язання головного державного виконавця Гресь Т.О. ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (або іншого державного виконавця, в провадженні якого перебуватиме заява) задовольнити заяву, що була подана 22.09.2014 та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги зазначила, що 03.10.2013 рекомендованим поштою вона отримала копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Гресь Т.О. від 24.09.2014 у виконавчому провадженні №44819911. Вважає вказану постанову необґрунтованою та незаконною, відтак такою, що підлягає скасуванню. Зазначила, що державний виконавець, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження зазначив наступні підстави: що в ухвалі суду не вказано захід примусового виконання рішення, в ухвалі суду не зазначено дату набрання чинності рішенням законної сили. Однак, як вбачається з ухвали суду від 10.06.2014, задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд витребував у боржника ОСББ «Волинь» певні докази по справі, та вказав при цьому спосіб, у який це рішення має бути виконано, а саме: зобов'язав боржника направити ці документи на адресу суду у строк до 30.06.2014. Але цього боржником зроблено не було. ОСОБА_1 вважає, що рішення суду повністю відповідає вимогам як ст.32, так і ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження», яка визначає порядок та механізми виконання судового рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, а висновки державного виконавця про не зазначення заходу примусового виконання є незаконними. Щодо не зазначення дати в ухвалі, як виконавчому документі, то така ухвала набирає чинності з моменту її винесення і навіть її оскарження не перешкоджає виконанню, про що зазначено в самій ухвалі. ОСОБА_1 відзначила, що в своїй заяві про відкриття виконавчого провадження зазначила, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2014 вказане рішення суду було залишено без змін, а апеляційна скарга ОСББ «Волинь» відхилена. Вважає, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва набрала законної сили з моменту її винесення - 10.06.2014. Тому вважає, що відмова у відкритті виконавчого провадження з цих підстав є незаконною.

В судове засідання особа, яка подала скаргу не з'явилась, надала заяву, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі.

Представник заінтересованої особи ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, просив у задоволенні скарги відмовити. Крім того, головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Гресь Т.О. подано заперечення на скаргу, де вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження №44819911 від 24.09.2014 винесена правомірно, у порядку та на підставах, визначених законом, тому просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

В своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10.06.2014 як виконавчий документ.

Матеріали справи містять вступну та резолютивну частину ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 10.06.2014, згідно якої заяву про забезпечення доказів задоволено частково. Ухвалено про витребування в Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» довідки про фактично понесені витрати ОСББ «Волинь» на утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з жовтня 2011 року по червень 2013 року включно із зазначенням постатейно понесених витрат помісячно за їх видом та структурою, а також документи, що підтверджують виконання робіт, пов'язаних з утриманням будинку і споруд та прибудинкової території, обов'язок ведення яких передбачено розпорядженням КМДА від 09.03.2011 №307 за період з жовтня 2011 року по червень 2013 року. Докази направити на адресу Солом'янського районного суду м. Києва до 30.06.2014. Крім того, зазначено, що оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи. Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з наступного дня після її постановлення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2014 апеляційну скаргу ОСББ «Волинь» відхилено. Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10.06.2014 залишено без змін.

Судом встановлено, що 16 вересня 2014 року ОСОБА_1 подано заяву до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Солом'янського районного суду м. Києва про забезпечення доказів від 10.06.2014 по справі №760/27995/13-ц.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені вимоги до виконавчого документа, тобто за змістом вказаної статті у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

24 вересня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Гресь Т.О. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) №44819911, де підставами відмови зазначено, що у пред'явленій до виконання ухвалі не вказано захід примусового виконання рішення відповідно до чинного законодавства та дата набрання рішенням законної сили.

Статтею 367 ЦПК України передбачений вичерпний перелік рішень, за якими суд допускає їх негайне виконання, а саме: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням того, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 10.06.2014 у своїй резолютивній частині не містить посилання про негайне її виконання або щодо дати набрання законної сили, а державний виконавець не є особою, якій делеговані повноваження трактувати рішення суду, тому ним в ухвалі правомірно зазначено вказану підставу відмови у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Таким чином, з огляду на те, що виконавчий документ не відповідав вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем 24.09.2014 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті виконавчого документа до виконання) з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншим органам та посадовим особам не допускається.

Із зазначеного вище вбачається, що при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що у поданій ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва про витребування доказів від 10.06.2014 не вказано захід примусового виконання рішення, що може бути здійснений органом державної виконавчої служби, головний державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Гресь Т.О. правомірно винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.09.2014 та діяла в межах повноважень, наданих їй Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15, 205, 206, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Г.О. Козленко