Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/6530/15 Головуючий у 1 інстанції: Курдюков В.М.
Є.У. № 0824/1308/2012 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Кочеткової І.В.,

Маловічко С.В.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року про зміну способу і порядку виконання рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Токмацької районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю «Токмацьке дослідне господарство» про визнання права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року визнано, що ОСОБА_3 має право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки як колишній працівник ДГ «Токмацьке» у розмірі, встановленому при розпаюванні земель ДГ «Токмацьке».

Ухвалою цього ж суду від 18 червня 2013 року роз'яснено, що ОСОБА_3 має право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки як колишній працівник ДГ «Тоемацьке» у розмірі, встановленому при розпаюванні земель ДГ «Токмацьке» із земель державної власності з резервного фонду, створеного при розпаюванні земель ДГ «Токмацьке.

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення і просив про виділення йому земельної ділянки із земель запасу Новенської сільської ради, а не з резервного фонду. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, землі резервного фонду перебувають в оренді ОСОБА_4, який не дає згоди на їх вилучення. Інший орендар - ОСОБА_5, який користується землями запасу, зокрема полем НОМЕР_1, не заперечує проти його вилучення.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_3 про зміну порядку і способу виконання рішення задоволено частково. Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 15.11.2012 р. шляхом надання ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку як колишньому працівнику ДГ «Токмацьке» у розмірі, встановленому при розпаюванні земель ДГ «Токмацьке» із земель запасу Новенської сульської ради Токмацького району, контур поля НОМЕР_1 із земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви повністю.

В засідання апеляційного суду заявник і його представник не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у відповідності з вимогами ст.ст.74,76 ЦПК України. Представник заявника адвокат Будовська Н.В., яка не приймала участь у розгляді справи у суді першої інстанції, заявила клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на свою зайнятість в іншому процесі. Документів на підтвердження поважності неявки у судове засіданні ні заявник, ні його представники не надали. Зважаючи на те, що заявник і його представник не надали документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, розділом У1 ЦПК України не передбачена обов'язкова участь сторін виконавчого провадження при розгляді питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, колегія суддів визнала причини неявки заявника і його представника у засідання апеляційного суду неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про зміну способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що землі резервного фонду перебувають в оренді ОСОБА_4, який не дає згоди на їх вилучення. Інший орендар - ОСОБА_5, який користується землями запасу, зокрема полем НОМЕР_1, не заперечує проти його вилучення.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

За статтею 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Встановлено, що рішенням суду від 15 листопада 2012 року за ОСОБА_3 визнано право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки як за колишнім працівником ДГ «Токмацьке» у розмірі, встановленому при розпаюванні земель ДГ «Токмацьке» (а.с. 4-5).

Ухвалою цього ж суду від 18 червня 2013 року роз'яснено, що ОСОБА_3 має право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності з резервного фонду, створеного при розпаюванні ДГ «Токмацьке».

Відповідно до листа Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області від 10.09.2015 р.№ 31-28-0.1-3893/2-15 на території Новенської сільської ради наявні землі державної власності, які відносяться до земель резервного фонду, і перебувають в оренді фізичної особи ОСОБА_4 (а.с.19).

Згідно з ч. 1,9,10 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Змінивши спосіб та порядок виконання рішення суду і зазначивши про передачу позивачеві у власність земельної ділянки із земель запасу, а не з резервного фонду, суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального права - ч.10 ст.25 ЗК України і фактично вирішив новий земельний спір, який виник між ОСОБА_3 і розпорядником земель державної власності у спосіб, не передбачений законом, що є недопустимим.

Перебування земель резервного фонду в оренді у фермерського господарства не є винятковим випадком, який унеможливлює виконання судового рішення.

За таких обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст.312 п.2 ЦПК України вона підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміні способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.307,312 п.2 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року по цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про заміну способу і порядку виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: