Справа № 405/5544/15-ц
Провадження №2/405/1283/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю представника

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 05 січня 2015 року помер її (позивача) син ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Кіровоградська, 39. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, їй (позивачу) повідомлено, що оформити спадкове майно, яке складається з 1/3 частини вказаного будинку, - не має можливості, оскільки на все майно померлого ОСОБА_3 накладений арешт, в звязку з чим нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно до зняття арешту. При зверненні до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ стало відомо, що на примусовому виконанні перебувала постанова б/н від 18.09.2008 року, видана Кіровоградським МВ УМВС України про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу у сумі 51 грн. Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 07.12.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження та в подальшому згідно зі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання. На теперішній час виконавче провадження знищено Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ в звязку з чим, їй (позивачу) запропоновано звернутися до суду. Також позивач зазначила, що на сьогоднішній день, вона, як єдиний законний спадкоємець, не може вступити у спадщину після смерті сина ОСОБА_3, у звязку з вказаним арештом, а тому зняття арешту з майна має для неї юридичне значення.

З огляду на викладене вище та з посиланням на Закон України «Про виконавче провадження», ст.ст.317, 319, 391 ЦК України позивач просила зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_3, накладеного на підставі постанови б/н від 07 грудня 2010 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, реєстраційні номери обтяження 10580783, 10580850.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити.

Представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, подав письмове пояснення щодо позову, на обґрунтування якого зазначено, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебували виконавчі провадження, за якими ОСОБА_3 виступав боржником. В межах виконавчого провадження № ВП 23087716 (постанова б/н від 18.09.2008 року Кіровоградського МВ УМВС на користь держави штраф 51 грн.) постановою б/н від 07.12.2010 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника. В подальшому виконавчий документ повернуто стягувачу у звязку з тим, що внаслідок проведених виконавчих дій майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Оскільки штраф на користь держави не сплачено, не сплачено виконавчий збір, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. У разі предявлення позивачем квитанцій про оплату вищезазначеного штрафу Ленінський відділ не заперечує проти зняття арешту з майна.

Заслухавши пояснення представника позивача, зваживши доводи, викладені в письмових поясненнях представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується даними зазначеними в свідоцтві про народження серії І-ОЛ № 303067, що позивач ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, на підставі договору дарування частини житлового будинку від 20.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1371, належить 1/3 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у місті Кіровограді по вул. Кіровоградській, під номером 39.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2003 року №920411 ОСОБА_3 належить на праві приватної власності 1/3 частина будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Кіровоградська, 39.

05.01.2015 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 201680 від 15 січня 2015 року, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 140.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було відмовлено позивачу ОСОБА_2, як спадкоємцю за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Кіровоградська, 39, до вирішення спадкоємцем питання про зняття арешту з майна померлого ОСОБА_3

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивована тим, що при перевірці відсутності заборони або арешту майна нотаріусом було встановлено, що згідно з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме за даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на все майно померлого ОСОБА_3, 07.12.2010 року накладено арешт Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ на підставі постанови б/н від 07.12.2010 року; реєстраційний номер обтяження № 10580783, та № 10580850.

Судом також встановлено, що державним виконавцем Ленінським ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_6 19 листопада 2008 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № б/н, виданої 18.09.2008 року Кіровоградським МВ УМВС про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу в розмірі 51,00 грн.

07 грудня 2010 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_6 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, вул. Кіровоградська, 89; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

За інформацією Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23 липня 2015 року №23682/04-37/8 у Відділі на примусовому виконанні перебувала постанова б/н від 18.09.2008 року видана Кіровоградським МВ УМВС про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу в сумі 51 грн. 07.12.2010 року державним виконавцем на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання. Виконавчі провадження знищені згідно справи № 07-17 від 28.02.2012 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ

Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, - арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем ОСОБА_2, залишити по фактично понесеним останньою.

Відповідно до ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 387, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 Василівни до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з усього майна належного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, накладений на підставі постанови б/н від 07 грудня 2010 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, реєстраційні номери обтяження 10580783, 10580850.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова