Справа № 212/8918/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю: секретаря Курделяс А.О., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що при житті ОСОБА_3 склала заповіт, який заповідала їй усе своє майно.

09 квітня 2015 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцем за заповітом є позивач, інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має. Позивач у встановлений законом строк, звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Постановою нотаріуса, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при житті, ОСОБА_3 не зареєструвала правовстановлюючий документ на квартиру у КП ДОР «Криворізьке БТІ». У звязку з чим, для захисту своїх прав та інтересів позивачу запропоновано звернутись до суду.

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача по довіреності ОСОБА_4 також надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить постановити рішення згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства, а тому підлягають задоволенню.

До такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 квітня 2015 року померла ОСОБА_3, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 25 липня 2013 року за реєстровим № 886, яким заповідала ОСОБА_2, усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті, та на що вона за законом буде мати право. Вказане підтверджується копією заповіту в матеріалах справи (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_2, з матеріалів спадкової справи убачається, що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін, позивач звернулась до нотаріату з заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій 09.04.2015 року ОСОБА_3, а саме на однокімнатну квартиру загальною площею 27,63 кв.м., житловою площею 16,33 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру, при житті ОСОБА_3 не був зареєстрований у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», що суперечить ч. 2 ст. 331 та ч. 4 ст. 334 ЦК України, у яких зазначено, що право власності на нерухоме майно, відповідно до закону виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно свідоцтва про право власності від 11.01.1996 року та договору дарування № 1- 1261 від 10.03.1998 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира загальною площею 27,63 кв.м., житловою площею 16,33 кв.м. АДРЕСА_4.

Як убачається з матеріалів справи, у 2012 році ОСОБА_3 укладала договір довічного утримання з ОСОБА_7, який рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа № 212/1867/13-ц, 2/212/1867/13) від 16 травня 2013 року був розірваний і за ОСОБА_3 визнано право власності на зазначену квартиру. Оскільки, після набрання рішенням суду законної сили, правовстановлюючі документи на квартиру не були перереєстровані у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відповідно до вимоги закону, позивач не може прийняти спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи, підтверджуються документально та не протирічать законодавству.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 15-16, ч. 4 ст. 25, ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 334, ст. 1218, ст. 1235, ст. 1269, ст. 1270, ст. 1296-1298 ЦК України (в редакції 2003 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої 09.04.2015 року ОСОБА_3 на однокімнатну квартиру загальною площею 27,63 кв. м., житловою площею 16,33 кв. м., розташованої на 1-му поверсі чотирьохповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис