Ухвала

іменем україни

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кротон Компані», Харківської міської ради, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, про визнання права власності на майно і за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кротон Компані» до ОСОБА_3, Харківської міської ради, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, про визнання права власності на нерухоме майно за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на нежитлові приміщення десятого поверху у будівлі літ. «Е-9» по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Кротон Компані» (далі - ТОВ «Кротон Компані») був укладений договір підряду від 18 січня 2014 року № б/н, за умовами якого він мав виконати роботи у будівлі літ. «Е-9» за вищевказаною адресою, що належить відповідачу, а останній зобов'язався сплатити за ці роботи 2 437 000 грн.

З метою виконання умов договору підряду він (позивач), у свою чергу, уклав договір підряду від 21 січня 2014 року № 1/21/01 з іншою організацією, що має ліцензію на проведення будівельних робіт.

Роботи, обумовлені договором підряду від 18 січня 2014 року № б/н, були виконані, про що складено відповідний акт.

Між тим, вартість робіт, яка склала 3 168 000 грн і оплачена ним з власного рахунку, ТОВ «Кротон Компані» не повертає, на його претензії не відповідає.

Посилаючись на те, що він за власні кошти здійснив реконструкцію приміщень, тому вважає себе їх власником, у зв'язку з чим просив задовольнити позов.

У квітні 2014 року ТОВ «Кротон Компані» пред'явило зустрічний позов, посилаючись на те, що воно є власником багатофункціонального комплексу літ. «Е-9», розташованого по АДРЕСА_1 у м. Харкові. Рішеннями 29 та 31 сесій Харківської міської ради від 25 грудня 2013 року та 26 лютого 2014 року йому надана в оренду земельна ділянка для реконструкції нежитлової будівлі літ. «Е-9». 18 січня 2014 року між товариством та ОСОБА_3 був укладений договір підряду № б/н, відповідно до п. 1.1 якого останній зобов'язався виконати будівельні роботи в будівлі.

На даний час усі будівельні роботи за договором виконані, проте оскільки товариство не може оформити відповідні документи у зв'язку зі спором, просило визнати за ним право власності на реконструйовані приміщення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2014 року у задоволенні первинного позову ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ТОВ «Кротон Компані» задоволено. Визнано за ТОВ «Кротон Компані» право власності на багатофункціональний комплекс літ. «Е-9», розташований по АДРЕСА_1 у м. Харкові, загальною площею 4043,6 кв. м.

Не погодившись з таким вирішенням спору, заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року заступнику прокурора Харківської області відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2014 року на підставі ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Відмовляючи заступнику прокурора Харківської області у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що останнім пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції і причини такого пропуску є неповажними.

Однак з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ні прокурор, ні Харківська міська рада, ні Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області участі у розгляді справи не брали.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, прокурор вказував на відсутність у справі доказів щодо правомірного користування земельною ділянкою, на якій розташовано побудовані нежитлові будівлі, зазначивши про порушення інтересів держави в особі Харківської міської ради та Інспекції ДАБК у Харківській області.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд послався на відсутність доказів того, що тривалий час матеріали справи представнику прокуратури для ознайомлення не надавались й лише 17 вересня 2014 року останній мав можливість ознайомитись з ними.

При цьому, суд не дослідив журнал видачі судових справ з відміткою про дату та час ознайомлення представника прокуратури з матеріалами справи, та не перевірив доводи прокурора про те, що він тривалий час, а саме з 23 липня 2014 року (з часу подачі заяви) до 17 вересня 2014 року (дня надання справи для ознайомлення), з вини працівників суду не міг ознайомитись з матеріалами справи.

Крім того, норми ЦПК України на містять вичерпного переліку підстав, які слід визнавати поважними для поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з обставин справи.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги прокуратури Харківської області.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко