Справа № 377/1145/14-ц Головуючий у І інстанції Малишенко Т. О.
Провадження № 22-ц/780/5977/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 25.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Суханової Є.М.,Лівінського С.В.

Секретар - Бобко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,

В с т а н о в и л а ;

У жовтні 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22 лютого 2007 року між сторонами укладений договір кредиту б/н , за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 15 000 грн

( встановлений кредитний ліміт на платіжну картку ) зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір між ОСОБА_3 та банком - складають підписана позичальником заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг .

Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк має право в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідач в порушення умов договору , своєчасно не сплачувала відсотки за користування кредитом , порушувала інші умови договору , у зв»язку з чим станом на 31 липня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 31 204,90 грн , яка складається з таких показників ;

- заборгованість за кредитом - 16 652,44 грн

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 12 590,32 грн ,

- штраф( фіксована частина ) - 500 грн ,

- штраф ( процентна складова) - 1 462,14 грн .

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов»язання , що є порушенням законних прав ПАТ КБ « ПриватБанк» , тому позивач змушений звернутися за захистом свого права , просить стягнути заборгованість із відповідача і судові витрати.

У серпні 2015 року позивач двічі уточнював свої вимоги , зменшував розмір суми яка підлягає стягненню, остаточно , 31 серпня 2015 року , просив стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 991,54 грн , яка складається з таких показників ;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період із 01 червня 2011 року по

15 жовтня 2013 року - 11 896,70 грн ,

- штраф ( фіксована частина ) - 500 грн

- штраф ( процентна складова ) - 594,84 грн .

Вимоги зменшення розміру заборгованості обгрунтовував тим, що відповідач здійснила повний розрахунок тільки 15 жовтня 2013 року, а фактичне їх зарахування з рахунків державної виконавчої служби відбулося тільки 12 червня 2014 року, що підтверджується випискою про рух грошових коштів по картковому рахунку, і тому вказана обставина робила неможливим визначення суми відсотків які підлягали стягненню з відповідача, оскільки був невідомий остаточний день повернення позики боржником.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 31 серпня 2015 року позов задоволено .

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту від 22 лютого 2007 року б/н у розмірі 11 896,70 грн , яка складається з таких показників;

- заборгованість за по відсоткам за користування кредитом за період із 01 червня 2011 року по 15 жовтня 2013 року - 11 896,70 грн ,

- штраф ( фіксована частина ) - 500 грн

- штраф ( процентна складова ) - 594,84 грн .

Стягнуто судовий збір в розмірі 243 , 60 грн , а всього стягнуто 13 235,14 грн .

Не погоджуючись з рішенням суду , відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу , в якій просить скасувати рішення , посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права , ухвалити нове рішення , яким відмовити в задоволенні позову , стягнути на її користь витрати на правову допомогу , судовий збір.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив із того , що у відповідача утворилась заборгованість за період із 01 червня 2011 року по 15 жовтня 2013 року , яка і підлягає стягненню.

Однак з такими висновками суду не модна поголитися з таких пістав.

Як видно із матеріалів справи , 22 лютого 2007 року між сторонами укладений договір кредиту б/н , за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 15 000 грн

( встановлений кредитний ліміт на платіжну картку ) зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір між ОСОБА_3 та банком - складають підписана позичальником заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг ( а.с. 14-30)

Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк має право в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 жовтня 2011 року задоволено позов ПАТ КБ « ПриватБанк» . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22 лютого 2007 року в розмірі 31 511,09 грн , судовий збір в розмірі 435 ,11 грн. ( а.с. 124-125 ) .

Як видно із постанов відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції від 28 березня 2013 року та від 31 жовтня 2013 року виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» суми 435,11 грн і суми 31 511 ,09 грн закінчені у зв»язку із сплатою боргу в повному обсязі. ( а.с. 126,127).

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_3 просила застосувати строки позовної давності , оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку , крім того клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляв ( а.с.200-202) .

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідно до п 3.1. Умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картрахунки і видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначається в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, вказана у заяві.

Згідно п.3.1.1 Правил користування платіжною картою на лицьовому боці карти вказаний місяць і рік дії картки. Картка дійсна до останнього календарного для вказаного місяця.

Відповідно до п. 3.1.3 Правил користування кредитною карткою по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року

№ 6-14цс14, яка відповідно до ст.360-7 є обов'язковою для всіх судів України.

Як видно із доданої до апеляційної скарги копії банківської карти , строк дії картки закінчується 03/11 ( 31 березня 2011 року) .

Відомості про кредитну картку , дату її отримання і строк дії, надання клієнту( ОСОБА_2) картки з новим строком дії в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ст. 267 ч.4 ЦПК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності : загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законодавства встановлена спеціальна позовна давність. Так , відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домоленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила ( ст. 261 ч.1 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не скільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами ( фактами ) , які свідчать про порушення прав особи ( ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи ,що строк дії карти закінчився , а відтак закінчився і строк дії договору , доказів щодо видачі нової карти ОСОБА_2 , позивач не надав суду першої інстанції , висновок суду про задоволення позову є помилковим , рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88, 89 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснюється розподіл судових витрат .

До судових витрат відносяться витрати на правову допомогу , судовий збір.

Як видно із матеріалів справи , ОСОБА_2 сплатила 535,71 грн судового збору за подання апеляційної скарги ( а.с. 242), витрати на правову допомогу в розмірі 2 436 грн ( а.с. 117, 132) .

Відповідно до договору про надання правової допомоги № 13-Ц від 11 лютого 2009 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ « Центр Конфліктології і Права» відповідачу надає правовому допомогу юрист Садовець О.О..

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах , в яких така компенсація виплачується стороні , на користь якої постановлено судове рішення , іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Законом України « Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлений1 мінімальний розмір заробітної плати в розмірі 1 218 грн ( стаття 8 Закону) . Оплата послуг за годину складає 487,20 грн ( 1218 х0,4) .

Згідно наданого розрахунку ( а.с. 117), видно ,що юрист Садовець О.О. витратила 5 годин робочого часу, а відтак до стягнення підлягає сума 2 436 грн ( 487,20 х 5 = 2 436 грн).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ,313 - 316,319 ЦПК України ,колегія суддів ,

В и р і ш и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити .

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 серпня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк»

(м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО № 305299, рахунок № 0001) на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір - 535 ,71 гр( п»ятсот тридцять п»ять грн. 71 коп) ,витрати на правову допомогу 2 436 грн ( дві тисячі чотириста тридцять шість грн. ) .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді