Номер провадження 2/754/4689/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ПАНЧЕНКО О.М.

з участю секретаря - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області про стягнення суми індексації заробітної плати, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області про стягнення суми індексації заробітної плати, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.09.2001 року по 31.12.2014 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України. Вважає, що під час проходження служби починаючи з липня 2012 року при виплаті заробітної плати відповідачем були порушені її трудові права, оскільки не була проведена індексація заробітної плати, яка складає на її думку 18 607,67 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Крім того, вважає, що має право на відшкодування їй матеріальної шкоди (упущеної вигоди) в розмірі 4 629,23 коп., оскільки ті кошти, які вона не отримала вона могла б наприклад розмістити на депозитному рахунку в банківській установі і отримати саме такий розмір доходів, які вона могла б реально одержати за звичайних обставин. Також просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2015 року подав до суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог. В зв»язку з помилковим розрахунком індексації грошового забезпечення та відповідно, помилковим розрахунком розміру відшкодування матеріальної шкоди (упущеної вигоди) позивач просила стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 17 519, 97 грн., на відшкодування матеріальної шкоди (упущено вигоди) стягнути з відповідача на її користь 4255,01 грн., щодо моральної шкоди, то просила стягнути з відповідача на її користь 1 000 грн.

Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, що викладені в письмових запереченнях на позовну заяву. Зазначили, що з моменту призначення на посаду з 05.05.2004 року відповідно до довідки розрахунку Управління має сплатити позивачу 360,05 грн., а у межах заявленого позову з липня 2012 року різниця в сумах між належною та нарахованою індексацією відповідно до довідки-розрахунку складає 331,46 грн.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

З 15.09.2001 року по 31.12.2014 року позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач посилається не те, що починаючи з липня 2012 року по грудень 2014 року їй не була проведена індексація заробітної плати і згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» вона має право на отримання суми індексації заробітної плати, яка не була їй виплачена.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру у тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 %.

Як зазначили в судовому засіданні представники відповідача для нарахування індексації позивачу Управління керувалося нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року, Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» зі змінами внесеними на момент проведення індексації, листами-роз»ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України.

З 01 січня 2008 року в зв»язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» змінилась структура грошового забезпечення військовослужбовців, деякі надбавки було скасовано, значно збільшилася посадові оклади, внаслідок чого грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби суттєво збільшилось.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Внаслідок збільшення грошового забезпечення базовим місяцем для визначення коефіцієнта індексації позивача став січень 2008 року. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць не проводиться.

Відповідно до наказу Управління №31 від 25.02.2008 року (а.с. 39) з 01 лютого 2008 року в зв»язку з переглядом розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 25% до 50% було збільшено грошове забезпечення позивача і базовим місяцем індексації визначився лютий 2008 року.

З наступного місяця здійснювалося обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Індекс інфляції в березні 2008 року склав 103,8%, поріг індексації перевищено, отже індексації підлягало грошове забезпечення за травень 2008 року. Відповідно до п.1-1 Порядку, підвищення грошових доходів громадян у зв»язку з індексацією здійснюється з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, індекс інфляції за березень публікується у квітні.

Таким чином, дохід позивача індексувався з травня 2008 року по липень 2012 року включно, оскільки наступні збільшення грошового забезпечення позивача не впливали на виплату індексації, так як були меншими за суми індексації.

Як зазначили в судовому засіданні представники відповідача, починаючи з серпня 2012 року виплата індексації за липень 2012 року була тимчасово припинена в зв»язку із з»ясуванням питань, що виникли при надходженні листа-роз»яснення від вищестоящої організації (а.с.44-45) та листа Міністерства праці та соціальної політики України (а.с. 46), щодо визначення базового місяця в разі збільшення розміру премії порівняно з попереднім періодом.

Як вбачається з довідки - розрахунку сум індексації належних до виплати позивачу (а.с. 53-54) в липні 2012 року розмір її премії збільшився на 103,12 грн., в червні 2012 року премія становила 90% - 928,13 грн., в липні 2012 року - 100%-1031,25 грн. Інші виплати грошового забезпечення залишились сталими та незмінними, отже за новими нормами Порядку, після набрання чинності Постановою КМУ від 13.06.2012 року №526, в разі підвищення грошового забезпечення на суму меншу за суму можливої індексації в місяці підвищення, сума індексації зменшується на суму збільшення доходу і фіксується, а базовим місяцем стає місяць збільшення грошового забезпечення, належна до виплати сума фіксованої індексації за липень в серпні 2012 року складає 450,08 грн., а базовим місяцем стає липень 2012 року.

В серпні 2012 року розмір премії позивача збільшився на 309,38 грн. (премія в липні 2012 року становила 100% - 1031,25 грн., премія серпня 2012 року 130% -1340.63 грн. Належна до виплати сума фіксованої індексації за серпень в вересні 2012 року складає 140,70 грн.

Як було встановлено при розгляді справи, протягом вересня 2012 року в порівнянні з попереднім місяцем збільшення грошового забезпечення не відбувалось, отже сума фіксованої індексації за вересень в жовтні 2012 року залишилась на рівні попередньої. В жовтні 2012 року розмір грошового забезпечення зменшився внаслідок зменшення відсотка премії, фіксована сума індексації за жовтень в листопаді 2012 року залишилась незмінною. В листопаді в порівнянні з жовтнем 2012 року дохід позивача збільшився на 412,30 грн., відсоток премії в жовтні 2012 року 80%, а в листопаді 2012 року 120%, , що призвело до обнуління фіксованої суми індексації в грудні за листопад 2012 року, так як сума підвищення більше суми фіксованої індексації. Перевищення порогу індексації відбулося у квітні 2014 року в зв»язку з чим виплата індексації була поновлена в травні 2014 року і тривала до моменту звільнення позивача.

Крім того, як вбачається з листів - роз»ясень Міністерства соціальної політики України від 06.08.2012 року №204/10/136-12 та №169/20/137-12 (а.с. 87-88), зміна розміру премії не впливає на визначення базового місяці при проведенні індексації, але листом від 12.10.2012 року №385/10/136-12 (а.с. 89-90) Департамент стратегічного планування Міністерства соціальної політики України відкликав свій лист від 06.08.2012 року щодо індексації грошових доходів у зв»язку з уточненням відповіді на запит і зазначив, що оскільки премія є об»єктом індексації і у разі, якщо відбувається підвищення грошового доходу з урахуванням постійних виплат, які входять до його складу, і одночасно збільшується розмір премії, то при порівнянні суми підвищення грошового доходу і суми індексації премія має враховуватися.

Пунктом 2 Постанову КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Всупереч думки позивача, премію не відокремлено від виплат, що мають постійний характер, а зазначено окремо від них, у зв»язку із тим, що премії можуть також носити не постійний щомісячний характер. А оскільки мова йде саме про премію яка виплачується щомісячно, тобто не має разового характеру виплати, вона є об»єктом індексації і впливає на визначення базового місяця.

Законодавче упорядкування зазначеного питання відбулося з прийняттям постанови №36 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 29.01.2014 року, згідно з якою місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників за рахунок збільшення розміру премії не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу)). Отже, з 13.02.2014 року, а саме з моменту набрання чинності даного законодавчого акту, відповідач для визначення базового місяця керується п. 5 Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 із змінами та доповненнями, де збільшення розміру премії не впливає на визначення базового місяця.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу положень ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов»язок доказування закон покладає на сторони у справі.

Відповідно до довідки - розрахунку суми індексації належних до виплати позивачу з лютого 2004 року по грудень 2014 року (а.с. 53-54), Управління має сплатити позивачу 360 грн. 05 коп. Проте, у межах заявлених нею позовних вимог, з липня 2012 року різниця в сумах між належною та нарахованою індексацією складає 331 грн. 46 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення індексації по заробітній платі підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог позову про відшкодування матеріальної шкоди (упущеної вигоди), то суд приходить до висновку про їх необґрунтованість виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 22, ч.1, ч. 2 п. 2, 623 ч. 4 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв»язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Пред»явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на особу обов»язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними.

Зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позову в цій частині.

Що стосується вимог позову про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до висновку про необґрунтованість також і цих вимог та не доведеність їх позивачем в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3. 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 суму індексації заробітної плати в розмірі 331,46 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок коштів з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя О.М. Панченко