Номер провадження: 22-ц/785/8139/15
Головуючий у першій інстанції Гура А. І.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 - «Про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав», за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 5 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2015 року Служба у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області звернулись до суду із зазначеним позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4, по якому просили відібрати у відповідачів зазначених дітей та передати їх до центру соціально-психологічної реабілітації дітей для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачі проживають у незареєстрованому шлюбі, сім'я відповідачів проживає в найманому будинку старої побудови загальною площею 15 кв.м. Діти разом з матір'ю проживають у спільній кімнаті, не мають окремих спальних місць. Умов для проживання та всебічного розвитку дітей батьками не створено. Кімнати не прибрані, речі брудні. Запаси продуктів харчування відсутні. Сім*я живе за рахунок державної соціальної допомоги. Безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов*язків, нерозуміння суті виховання дітей, призвело до неодноразового притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності. Бесіди та попередження щодо відповідальності за неналежне виховання та розвиток дітей не дали позитивного результату. Звернення з позовом було продиктоване лише інтересами малолітніх дітей.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі позов не визнали та пояснили, що ситуація, яка склалася є наслідком того, що вони не мають належних коштів для того, щоб створити умови для проживання дітей. Вважають, що все від них залежне по утриманню і вихованню дітей вони виконують, а тому вимога позивача про відібрання у них дітей є безпідставною.

Прокурор підтримав позовні вимоги органу опіки та піклування, та вважав за необхідне, в інтересах малолітніх дітей, відібрати у відповідачів дітей, без позбавлення тих батьківських прав.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 05.08.2015 року був задоволений позов, відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, від ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав; відібрано малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від ОСОБА_6 без позбавлення батьківських прав; передано зазначених малолітніх дітей органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кодимської РДА Одеської області, для подальшого влаштування.

28.08.2015 року ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, а також на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_5, крім того є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не створюють належних умов для проживання дітей.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 за невиконання своїх батьківських обов*язків неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.

Так, згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 04.03.2014 року, 16.05.2014 року, 03.09.2014 року, 27.01.2015 року, 10.02.2015 року вбачається, що вони проживають в одному будинку з батьками. Діти не мають окремої кімнати, шафів для особистих речей, відсутній письмовий стіл, діти не мають окремих спальних місць (а.с.15-19).

Згідно постанов Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_5 притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей (ст.ст. 184 ч.1 і 184 ч.2 КУпАП) (а.с.20-21,23-24).

Відповідно до листа КП «Кодимська центральна районна лікарня» від 06.04.2015 року, ОСОБА_5 неналежно виконує свої батьківські обов'язки відносно дітей. Дитячу консультацію з дітьми відвідувала не регулярно. Малолітні діти залишаються матір'ю на сторонніх людей. Умови для розвитку дятей не створені. Санітарно-гігієнічні умови незадовільні (а.с.27).

Крім того, служба у справах дітей Кодимської РДА Одеської області у висновку від 15.05.2015 року зазначила, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід відібрати малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другом з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, забороняє будь-яке насильство над дітьми і зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, набула чинності в Україні з 27.09.1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є її відібрання від батьків без позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем по справі були надані належні допустимі письмові докази на підтвердження доводів та позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що районний суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку, що твердження позивача є доведеними та підтвердженими, у зв'язку з чим підлягаючими задоволенню.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 5 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

25.11.2015 року м. Одеса