Справа № 487/3250/15-ц
Провадження № 2/487/1658/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» (далі ТОВ «АвтоПросто») звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 24.04.2010 року між ТОВ «АвтоПросто» та ОСОБА_2 було укладено угоду №300126 на придбання автомобіля марки «Chevrolet Aveo» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак». Одночасно з укладенням договору були підписані додатки номер 1,2,3,4,5, які є невідємною частиною угоди. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за яким останні зобовязались відповідати перед ТОВ «АвтоПросто» як солідарні боржники. За умовами угоди ОСОБА_2 одержав право 27.05.2010 року на придбання автомобілю «Chevrolet Aveo B4LM510». Реалізувавши право на вибір іншого автомобіля 14.06.2010 року ОСОБА_2 подав позивачу заяву про заміну автомобіля з «Chevrolet Aveo B4LM510» вартістю 92960,00 гривень на «CHERY Karry» вартістю 85200,00 гривень. Різниця вартості автомобілів у розмірі 7760,00 гривень була зарахована на графік внесків з метою послідовного скасування несплачених повних внесків. На виконання умов договору 25.06.2010 року ОСОБА_2 отримав автомобіль «CHERY Karry», 2008 року випуску, та зареєстрував його на своє імя. Сплата вартості вказаного транспортного засобу з боку ОСОБА_2 мала бути здійснена шляхом оплати 120 щомісячних повних внесків. У звязку із припиненням виробництва автомобілів «Chevrolet Aveo» в кузові Т-250 згідно повідомлення постачальника ТОВ «ОСОБА_6 Груп» від 26.04.2012 року, на підставі пункту 9.5 ст. 9 додатку №2 до угоди для розрахунків щомісячних внесків використовувалася ціна автомобіля «ЗАЗ VIDA», який на момент заміни (червень 2012 року) коштував 90880,00 гривень. З липня 2011 року ОСОБА_2 почав порушувати умови угоди, а з грудня 2014 року взагалі припинив сплачувати щомісяця повні внески. У звязку з несвоєчасним виконанням зобовязань утворилась заборгованість у розмірі 213982,92 гривні, з яких: заборгованість по сплаті внесків на оплату послуг (адміністративних витрат) у сумі 75841,92 гривні, заборгованість по оплаті чистих внесків у сумі 138141,00 гривень. Вказану заборгованість разом із судовими витратами по справі позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ним дійсно було укладено угоду з позивачем за умовами якої він отримав автомобіль «CHERY Karry» та сплатив приблизно 50% його вартості. Вподальшому, у звязку із скрутним матеріальним становищем та хворобою матері відповідач був позбавлений можливості своєчасно та повністю оплачувати внески. Крім того, належна до сплати сума постійно збільшувалась позивачем, незважаючи на те, що ОСОБА_2 розрахував сплачувати приблизно 1200 гривень щомісяця. Розрахунок заборгованості, на думку відповідача, має бути зроблений виходячи із вартості фактично отриманого транспортного засобу.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягає виконанню у визначений в ньому строк (термін), якщо останній було ним передбачено.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України, відповідно до норм якої у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобовязання згідно ст. 611 ЦК України, є: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до норм ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно свідоцтва ФК№313, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «АвтоПросто» було зареєстровано як фінансову установу за реєстраційним номером 13102689.

Судом встановлено, що 24.04.2010 року між ТОВ «АвтоПросто» та ОСОБА_2 було укладено угоду №300126 на придбання автомобіля марки «Chevrolet Aveo» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак».

Одночасно з укладенням договору були підписані Додаток №1, Додаток №2, Додаток №3, Додаток №4, Додаток №5, які є невідємною частиною угоди.

Згідно ст. 10 угоди №300126 від 24.04.2010 року, підписання даної угоди та додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом досягнутих домовленостей.

За умовами угоди ОСОБА_2 одержав право 27.05.2010 року на придбання автомобілю «Chevrolet Aveo B4LM510». Реалізувавши право на вибір іншого автомобіля 14.06.2010 року ОСОБА_2 подав позивачу заяву про заміну автомобіля з «Chevrolet Aveo B4LM510» вартістю 92960,00 гривень на «CHERY Karry» вартістю 85200,00 гривень. Різниця вартості автомобілів у розмірі 7760,00 гривень була зарахована на графік внесків з метою послідовного скасування несплачених повних внесків.

На виконання умов договору 25.06.2010 року ОСОБА_2 отримав автомобіль «CHERY Karry», 2008 року випуску, та зареєстрував його на своє імя у Миколаївському ВРЕР УДАІ УМВС України, свідоцтво про реєстрацію САА740912, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Сплата вартості вказаного транспортного засобу з боку ОСОБА_2 мала бути здійснена шляхом оплати 120 щомісячних повних внесків. У звязку із припиненням виробництва автомобілів «Chevrolet Aveo» в кузові Т-250 згідно повідомлення постачальника ТОВ «ОСОБА_6 Груп» від 26.04.2012 року, на підставі пункту 9.5 ст. 9 додатку №2 до угоди для розрахунків щомісячних внесків використовувалася ціна автомобіля «ЗАЗ VIDA», який на момент заміни (червень 2012 року) коштував 90880,00 гривень.

З липня 2011 року ОСОБА_2 почав порушувати умови угоди, а з грудня 2014 року взагалі припинив сплачувати щомісяця повні внески. Всього відповідачем ОСОБА_2 було сплачено 40,1987% вартості автомобілю, залишок несплаченої вартості у процентному виразі складає 59,8013%.

У звязку з несвоєчасним виконанням зобовязань утворилась заборгованість у розмірі 213982,92 гривні, з яких: заборгованість по сплаті внесків на оплату послуг (адміністративних витрат) у сумі 75841,92 гривні, заборгованість по оплаті чистих внесків у сумі 138141,00 гривень.

Доказів, які б спростовували правильність розрахунку заборгованості, суду надано не було.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір поруки, за яким останні зобовязались відповідати перед ТОВ «АвтоПросто» як солідарні боржники та надали згоду на зміну розміру зобовязань, забезпечених порукою, та строку їх виконання (пункт 2.5 а.с.14). Строк дії договору поруки до 30 квітня 2023 року.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявленим вимог чинному законодавству України, суд дійшов висновку обґрунтованість вимог ТОВ «АвтоПросто» щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за угодою №300126 від 24.04.2010 року у розмірі 213982,92 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 2139 гривень 82 копійки у рівних частках з кожного (2139,82:3=713,27).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 525, 526, 530, 546, 553, 559, 599, 610-612, 626-627, 901, 903, 905 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» задовольнити.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» заборгованість за угодою №300126 від 24.04.2010 року у розмірі 213982 (двісті тринадцять тисяч девятсот вісімдесят дві) гривні 92 копійки, з яких: заборгованість по сплаті внесків на оплату послуг (адміністративних витрат) у сумі 75841 (сімдесят пять тисяч вісімсот сорок одна) гривня 92 копійки, заборгованість по оплаті чистих внесків у сумі 138141 (сто тридцять одна тисяча сто сорок одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» судові витрати з оплати судового збору у сумі 713 (сімсот тринадцять) гривень 27 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА