У Х В А Л А

15 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів - Максимчук З.М., Григоренка М.П.,

секретаря судового засідання Шептицької С.С.,

за участю

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу та видачу вкладу, стягнення пені за прострочення виконання зобов'язання та моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник позивача вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийняту з неправильним застосуванням норм процесуального права, а саме з порушенням правил підсудності. Зазначає, що спір між сторонами виник саме на підставі договірних відносин, які регулюються Цивільним кодексом України, а не Законом України «Про захист прав споживачів», а тому посилання позивачки, що правовідносини виникли на підставі вказаного закону є безпідставними, в зв'язку з чим встановлена ч.5 ст.110 ЦПК України альтернативна підсудність на дані правовідносини не поширюється. Доводить, що Рівненське відділення ПАТ «Дельта Банк» не є юридичною особою, а лише структурною одиницею ПАТ «Дельта Банк», є безбалансовим відділенням, якому присвоєно внутрішньобанківський реєстраційний код, відомості про відділення не включені до Єдиного державного реєстру, про що й зазначається в абз.2 п.6 ППВС України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», а тому відсутні правові підстави для застосування ч.2 ст.109 ЦПК України щодо визначення підсудності. Вказує, що юридичною адресою ПАТ «Дельта Банк» є м. Київ вул. Щорса, 36-Б Печерський район, а тому справа підсудна Печерському районному суду міста Києва. За викладених обставин просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення позовної заяви позивачеві у відповідності до ст.115 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява оформлена в порядку встановленому ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», від імені якого діяла Климчук Ю.М., на підставі довіреності б/н від 17.09.2013 року, був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №026-17522-251213 строком до 30 грудня 2014 року з виплатою 21,5 відсотків річних, а місцем укладення договору є відділення ПАТ «Дельта Банк», що знаходиться за адресою м. Рівне вул. Соборна, 156.

Умовами договору не визначено територіальну підсудність справ, які виникають в результаті спорів, що випливають з даного договору.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне посилання позивачки про застосування до даних правовідносин Закону України „Про захист прав споживачів" не заслуговують на увагу.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 за конституційним поданням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення пунктів 22,23 статті 1 статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 Закону України „Про захист прав споживачів" у зв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів), в обґрунтування якого покладено пункти 1,2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН „Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 року №39/248, а також Хартії захисту споживачів, схвалені Резолюцією Консультативної Асамблеї Ради Європи від 17 травня 1973 року, Директиви 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року, з посиланням та те, що цим законом врегульовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів та виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів та визначає механізм їх захисту на основі державної політики у сфері захисту прав споживача.

Захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг, який регламентовано Законом України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг від 12 липня 2001 року №2664, який відносить споживачів фінансових послуг до учасників ринку фінансових послуг та захисту їх інтересів від недобросовісності суб'єктів, що надають фінансові послуги.

Зазначені норми свідчать, що ПАТ «Дельта Банк», є суб'єктом надання фінансових послуг, а тому до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем підлягають застосуванню норми Закону України „Про захист прав споживачів".

Відповідно до п.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживача можуть пред'являтися за місцем проживання чи перебування споживача.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена без порушення норм процесуального права підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,315,317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді З.М.Максимчук

М.П.Григоренко