Номер провадження 2/754/4143/15
Справа №754/9453/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача різницю між гривневими еквівалентами позики та процентів у сумі 38 712 826,50 гривень, та 78 878 560,08 гривень нарахованих процентів, що разом становить 117 591 386,58 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами було досягнуто домовленості про позику грошових коштів, згідно якої позивач позичив відповідачу:

- 28.06.2007р. - 45 407 дол. США під 5% в місяць;

- 05.12.2008р. - 126 000 дол. США під 3% в місяць;

- 24.04.2009р. - 54 000 дол. США під 3 % в місяць.

Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання, у зв'язку з чим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2011р. задоволений позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь гривневий еквівалент заборгованості за позиками з процентами у сумі 6 397 497,13 гривень із розрахунку за курсом 7,9624 грн. за 1 дол. США, що становило 803 463,42 дол. США. Однак відповідач позику не повернув, у зв'язку з чим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2013р. задоволений позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь гривневий еквівалент заборгованості по процентах (1 700 694,65 дол. США) за позикою за період з 01.04.2011р. по 31.07.2013р. у сумі 13 593 652,34 грн. Проте грошові кошти відповідачем на даний час не повернуті, а тому на користь позивача мають бути стягнені різниця між гривневими еквівалентами заборгованості за розписками станом на день ухвалення рішень і на теперішній час у сумі 38 712 826,50 грн., а також проценти за період з 01.08.2013р. по 31.03.2015 р., що становить 3 364 753,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015р. становить 78 878 560,08 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання на з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2013 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, нараховані проценти в сумі 13 593 652,34 грн. (тринадцять мільйонів п'ятсот дев'яносто три тисячі шістсот п'ятдесят дві) гривни 34 копійки, витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривну та сплачені кошти за розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" у сумі 462 (чотириста шістдесят дві) гривни.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. …... Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також рішенням суду було встановлено, що відповідачкою зобов'язання щодо погашення заборгованості за договорами позики не виконано, в результаті чого за період з 01.04.2011 р. по 31.07.2013 р. заборгованість по сплаті процентів становить 1 700 694,65 доларів США, що за курсом НБУ на 31.07.2013 р. становить 13 593 652,34 грн.

Крім того, вищевказаним рішення суду встановлено, що 11 квітня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва було винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 3697 497 грн. 13 коп. - суми позики і процентів, 1700,00 грн. - судового збору та 120,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду набрало законної сили 22.04.2011 р. Даним рішенням було стягнуто заборгованість станом на 31.03.2011 р. за договорами позики - підписаними відповідачкою розписками від 28.06.2007 р., 05.12.2008 р., 24.04.2009 р.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до договору позики - підписаної відповідачкою розписки від 28 червня 2007 року, відповідачка ОСОБА_2 взяла у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 45 407,00 доларів США під 5% в місяць з нарахуванням відсотків на відсотки на вищевказану суму.

Відповідно до договору позики - підписаної відповідачкою розписки від 05 грудня 2008 року, відповідачка ОСОБА_2 взяла у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 126 000,00 доларів США під 3% в місяць з нарахуванням відсотків на відсотки на вищевказану суму.

Відповідно до договору позики - підписаної відповідачкою розписки від 24 квітня 2009 року, відповідачка ОСОБА_2 взяла у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 54 000,00 доларів США під 3% в місяць з нарахуванням відсотків на відсотки на вищевказану суму.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем зобов'язання щодо погашення заборгованості за договором позики не виконано, в результаті виникла заборгованість по сплаті процентів за період з 01.08.2013р. по 31.03.2015р., у загальній сумі 3 364 753,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 78 878 560,08 грн., а саме:

- за розпискою (договором позики) від 28.06.2007 року - 2 635 428,91 доларів США;

- за розпискою (договором позиви) від 05.12.2008 року - 531 702,55 доларів США;

- за розпискою (договором позики) від 24.04.2009 року - 197 621,60 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до абзацу другого п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року - наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вимога про стягнення заборгованості по сплаті процентів є обґрунтованою та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, беручи до уваги умови договорів позики, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між гривневим еквівалентом позики та процентів станом на день ухвалення рішень та на 31.03.2015 року, яка становить 38 712 826,50 гривень, а саме:

- за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2013р. заборгованість по сплаті процентів становить 1 700 694,65 доларів США, що за курсом НБУ на 31.07.2013 р. становить 13 593 652,34 грн. Різниця між гривневими еквівалентами: 1 700 694,65 доларів США *23,4426 грн. (1 долар США за офіційним курсом НБУ станом на 31.03.2015р.) - 13 593 652,34 грн. = 26 275 052,06 гривні;

- за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2011 року заборгованість за договором позики та процентам становила 803 463,42 доларів США та в гривневому еквіваленті стягнуто 6 397 497,13 гривень. Різниця між гривневими еквівалентами: 803 463,42 доларів США *23,4426 - 6 397 497,13 гривень = 12 437 774,44 гривні.

Відповідно до ч.1 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 15, 62, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 різницю між гривневими еквівалентами позики та процентів у сумі 38 712 826,50 гривень, нараховані проценти в сумі 78 878 560,08 гривень, а всього - 117 591 386,58 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 3654 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: