Справа № 266/1673/15-ц
Провадженя№ 2/266/764/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області, у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Маросіної Є.М., позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, третьї особи ОСОБА_4, представника опіки Балюри Р.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_4 про визначення порядку побачень з онукою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою, вказуючи на те, що їх син ОСОБА_4 та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися дочка, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2014 року вони не мають можливості спілкуватися з онукою через відсутність домовленості з відповідачем. Вважає, що їм доцільно призначити час спілкування з онукою кожної п'ятниці з 11.00 до 9.00, суботи, щонеділі з 9.00 до 8.00 понеділка, у святкові дні з 13.00 до 19.00, у день народження з 13.00 до 19.00, у період щорічної відпустки протягом 12 днів за місцем їх проживання, а також на території дошкільного навчального закладу з 10.30 до 12.00 щоденно у період навчання у школі 3 дні поспіль протягом осінніх, весняних та зимових канікул, 14 днів протягом літніх канікул. Просить усунути перешкоди у спілкуванні з онуками для участі у їх вихованні, для чого визначити систематичні побачення, можливість спільного відпочинку та відвідування онуків. В подальшому у судовому засіданні 03.11.2015 р. позивачі зменшили позовні вимоги, просили визначити порядок побачень з онукою один будній день щотижня з 16.00 год. до 20.00 год. у день народження бабусі та дідуся 02 березня та 23 липня з 13. 00 год. до 19.00 год., протягом щорічної літньої відпустки 14 днів за місцем проживання позивачів без присутності третіх осіб з повідомленням органу опіки та піклування та матері дитини за два тижня.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала зменшені позовні вимоги та пояснила, що з 25 грудня 2014 р. вона не має можливості спілкуватися з онукою не тільки особисто але і по телефон. З цього питання вони зверталися в березні або в квітні 2015 року до Приморського РВ та до служби у справах дітей Приморської районної адміністрації та залишили відповідні заяви. Вона особисто писала заяву з Приморський РВ з причини того, що відповідач зі своєю тіткою вигнала її з квартири під час коли вона бажала поспілкуватися з онукою та виражалася на її адресу грубою нецензурною бранкою. Відповіді з Приморського РВ за результатами розгляду її звернення вона не отримала. В той же день, як вона звернулася до Приморського РВ вона звернулася і до служби у справах дітей, де її прихід зареєстрували до журналу, з письмовою заявою вона не зверталася. Після того як відповідач їх вигнала вона приходила до дитячого садку щоб поспілкуватися з дитиною, а зараз дитина дитячий садок не відвідує, тому вона не має змоги взагалі спілкуватися з онукою. Вигнала відповідач їх з квартири приблизно в березні - квітні 2015 р. мотивуючи це тим що вона нібито не має ніякого відношення до дитини та її ніяк не звати. Яка ж була причина того, що відповідач їх вигнала вона не знає. Після цього вони відвідували дитячий заклад який відвідувала онука раніше, але потім завідуюча іншого дитячого садка де працювала відповідач категорично заборонила щоб ми відвідували дитячий садок. Тому вона була змушена звернутися із позовом до суду оскільки вона як бабуся та її чоловік як дідусь мають право на спілкування з онукою та приймати участь у її житті та вихованні, однак вони цього позбавлені. Вони бажають онуку водити до кружків, на вокал де у онука мала успіх раніше. Вони бажають спілкуватися з онукою в п'ятниць, неділю, оскільки в будні дні працюють. Батько дитини спілкується за рішенням по суботам. Вважає оскільки мати може знаходитися з дитиною в будні, тому вихідні дівчинка може знаходиться з ними, тому, що мати не водить її до кружків. Під час спілкування дитини з батьком він не перешкоджає їм також спілкуватися з онукою. Але коли батько спілкується з дитиною вони не завжди можуть спілкуватися з онукою оскільки вони мають різні графіки роботи. Просила суд задовольнити уточнений 03.11.2015 р. позов.

Позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, зазначив, що підтримує пояснення позивача ОСОБА_1, в квітня 2015 р. він не бачив онуку та не спілкувався з нею. Їх не пускали до дитячого садку де який раніше відвідувала онука, саме завідуюча цього садку. З причини того, що їх не пускали до дитячого садка де знаходилася онука він нікуди не звертався, з цього приводу звертався ОСОБА_4 до подачі цього позову до суду. Мати дитини спілкується з нею. Ми просимо спілкуватися з онукою з п'ятниці по суботу. Батько дитини спілкується з дитиною самостійно по суботам. Вважає, що права дитини своїми вимогами не порушують. З матір'ю дитини він не спілкується, тому що вона не відчиняє двері. Він не однократно приходив до минулої невістки разом з сином, все закінчувалося тим, що з боку її родичів були погрози, їх ніхто не пускав. З цього приводу син звертався до міліції та складалися протоколи. Дівчинка мешкала у них два роки, з народження. Вони завжди справлялися та у нього є навики з спілкуванням з дитиною. В подальшому у судове засідання не з'явився приймав участь через свого представника ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні 03.11.2015 р. підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник позов в редакції зменшених вимог визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення.

Представник третьої особи органу опіки та піклування залишив питання на розсуд суду та врахувати інтереси дитини, надав висновок щодо визначення способу та порядку участі дідуся та бабусі у вихованні та спілкуванні з онукою.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що являється батьком дитини та проти задоволення вимог позивачів не заперечує, крім того був за його згодою допитаний в якості свідка та суду показав, що позивачі є його батьками, відповідач колишня дружина. З 25 грудня 2014 року дідусь та бабуся не мають змоги спілкуватися з онукою оскільки відповідач перешкоджає цьому. Коли бабуся та дідусь дзвонили відповідачу з цього приводу вона на їх адресу виражалася нецензурною бранкою та вимикала телефон, коли вони приходили до відповідача за місцем його проживання також виражалася на їх адресу нецензурною бранкою та виставляла їх. Такий випадок був в його присутності з цього приводу вони зверталися із заявою до Приморського РВ. Крім того вони зверталися з цього питання і до служби у справах дітей. Їх звернення записували до журналу, заяв не писали. Відповідача викликали до Приморського РВ після бесід вона давала обіцянки, що буде давати можливість поспілкуватися бабусі та дідусю з онукою але цього не було. Також відповідача викликали до служби у справах дітей до начальника служби, а також спілкувалися у телефонному режимі, відповідач давала аналогічні обіцянки але нічого не відбувалося. Тому у дідуся та бабусі не залишилося вибору як тільки звернутися до суду. Факт того, що мати не давала дитину с вони склали акт, який підписали сусіди відповідача. Прізвище ім'я по батькові співробітника Приморського РВ перед яким відповідач давала обіцянки він назвати не може. В службі у справах дітей з відповідачем спілкувалася начальник та співробітники. Він не може назвати кількість разів коли відповідача викликали до міліції. З батьками він ходив за місцем проживання відповідача два-три рази на тиждень. Мати кожний раз була, два - три рази на тиждень, батько був всього 4- 5 разів у зв'язку з тим, що він працює. За весь час дідусь та бабуся не спілкувалися з дитиною. Бабуся та дідусь не приводили дитину до садку. До 86 дитячого садку бабуся та дідусь приходили у 118 дитячий садок приходили, однак їм заборонила це робити завідуюча. Факт звернення до правоохоронних органів був. Під час коли він забирає дитину, батьки у зв'язку із різними графіками роботи не можуть спілкуватися з онукою. До служби у справах дітей він звертався і з питання не виконання і свого рішення і з приводу бабусі та дідуся. Він звертався по поводу не виконання колегії органу опіки та піклування. З мамою він також приходив, але їм рекомендували звернутися до суду.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що бабуся та дідусь дуже позитивно впливають на виховання онуки, гарно до неї відносилися. Коли вона зустріла влітку милого року позивача ОСОБА_1 дівчинка була замкнута, не розмовна, а коли вона їх зустріла грудні 2014 р. дівчинка вже була активна, співала була весела. З січня 2015 р. вона взагалі не бачила ОСОБА_1 з онукою. Коли вона поцікавилася чому вона її не бачить з онукою з січня 2015 р. їй відповіла ОСОБА_1, що дитину забрали і не дають. Зустрічала вона ОСОБА_1 з дівчинкою не тільки коли вона гуляла з собакою, а і в інший час. Бабуся завжди приглядала за дитиною, ходила разом із дитиною до магазину. Вона запитувала у ОСОБА_1 де ж дівчинка, остання говорила, що дівчинку дають тільки батькові, вони також бажають щоб їм дозволили спілкуватися з онукою. Це було тижня два-три тому назад.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, їй особисто нічого не відомо щодо перешкод у спілкуванні онуки з позивачами. Вона працює у дитячому садку який відвідувала дівчинка. Разом із бабусею та дідусем та татом дівчинка з задоволенням гуляла. Дівчинка розумна, активна, весела. Бабуся та дідусь завжди забирали її з дитячого садку це було до грудня 2014 року. Дитина прив'язана до дідуся та бабусі, вони багато часу їй приділили. Коли дівчинка ходила до дитячого садку бабуся та дідусь приділяли їй багато уваги. Після того як дитину забрали з дитячого садка де вона працює вона більше не бачила дитину з бабусею та дідусем. З бабусею вона спілкувалася і та їй розповідала, що дівчинка більше з ними не проживає, а проживає з мамою. Бабуся говорила, що бажає частіше бачити дівчинку. До грудня 2014 р. дівчинку до садка приводили та забирали бабуся, дідусь та батько. З садка забрала на зовсім ОСОБА_8 мати, вона прийшла забрала речі та сказала, що дівчинка не буде більше відвідувати садок. Влаштовував дівчинку до садка батько.

Суд вислухав сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем уточненого позову, вважає можливим згідно ст. 174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ Донецької області, ОСОБА_8, народилася 01.03.2010 року, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 7).

Дідусем та бабусею ОСОБА_8 по лінії батька є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що не заперечує відповідач (а.с. 3-4,5-6).

Згідно наданих сторонами документів на характеристику особи дитини ОСОБА_8 характеризується добре, розвивається відповідно до свого віку, відвідує кружки, стан здоров'я задовільний, батьки, бабка та дід займаються вихованням дитини (а.с. 34, 36, 38, 59, 44).

За місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с. 4, 41, 58, 60) та мають стабільний дохід у виді заробітної плати. ( а.с. 42).

Відповідно до рішення колегії ММР від 25.02.2015 р. №28 визначено порядок спілкування батька ОСОБА_4 з малолітньою донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 за графіком: щотижнево один день у будні з 12 до 19 годин та в один із вихідних з 9 до 18 годин за місцем проживання батька, а також проводити відпустку протягом 14 днів в літній період ( а.с. 46).

Згідно довідки завідуючої ДНЗ №86 від 24.06.2015 р. №118 за час перебування ОСОБА_8 в ДНЗ з березня по травень 2015 р. бабуся та дідусь відвідували онуку один раз на тиждень (а.с. 47).

Згідно акту обстеження умов проживання за місцем проживання позивачів за адресою АДРЕСА_1 умови для проживання, часу перебування малолітньої дитини задовільні (а.с. 57).

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Донецької області від 5 серпня 2014 р. визначено місце проживання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 з матір'ю ОСОБА_6 (а.с. 61 - 63).

З висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації, спілкування позивачів з онукою кожної п'ятниці з 11.00 год. до 9.00 год., щонеділі з 9.00 год. до 8.00 год. понеділка, у святкові дні з 13.00 год. до 19.00 год., у період щорічної відпустки протягом 12 днів за місцем проживання позивачів, а також на території дошкільного навчального закладу з 10.30 год. до 12.00 год. щоденно, у період навчання у школі 3 дня поспіль протягом осінніх, весняних та зимових канікул, 14 днів протягом літніх канікул, є недоцільним оскільки не відповідає інтересам дитини тому підлягають зміні з визначенням іншого порядку ( а.с. 69).

Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, враховуючи те, що відповідач уточнений позов визнав повністю, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме позивачам необхідно усунути перешкоди в спілкуванні з онукою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити такий спосіб участі позивачів у вихованні онуки, шляхом побачень в один із буденних днів щотижня з 16:00 до 20:00 години, а також в період їх літньої відпустки протягом 14 днів за місцем їх проживання без присутності інших осіб з попереднім повідомленням про таку відпустку за два тижні орган опіки та піклування та матір дитини ОСОБА_6

Керуючись ст.257 СК України, ст.ст.10, 60, 174, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 - задовольнити.

Визначити спосіб участі баби ОСОБА_1, діда ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, щляхом побачень в один із буденних днів щотижня з 16:00 до 20:00 години, а також в період їх літньої відпустки протягом 14 днів за місцем їх проживання без присутності інших осіб з попереднім повідомленням про таку відпустку за два тижні орган опіки та піклування та матір дитини ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі, через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.