АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/724/15 Головуючий І інстанції: Зуб Г.А.
Категорія: інші Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Київський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство "Регіон - Банк" про визнання неправомірними дій та скасування постанови,-

в с т а н о в и л а:

19 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо винесення постанови від 13 листопада 2014 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №640/6001/14ц 2/640/1829/14/07, виданого Київським районним судом міста Харкова 01 серпня 2014 року та проханням про скасування вказаної постанови.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 посилається на те, що виконавчий документ набрав законної сили 07 липня 2014 року, а це не відповідає дійсності, оскільки рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, набрало законної сили лише 11 листопада 2014 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 на ухвалу суду подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та просить скасувати оскаржувану нею постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби ХМУ юстиції від 13 листопада 2014 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, на які вона посилалася, суд не дав належної оцінки фактичним обставинам справи, а оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає вимогам ст.. 25 Закону України "Про виконавче провадження", ухвала суду постановлена з порушенням норм ч. 2 ст. 19 Конституції України та приписів Закону України "Про виконавче провадження".

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі письмові матеріали, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи достеменно встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2014 року позов ПАТ "Регіон-Банк" задоволено. Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення суду 01 серпня 2014 року Київським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист 640/6001/14-ц 2/640/1829/14/07 (а.с.6).

Після чого на рішення суду ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга 05 серпня 2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі постанови старшого державного виконавця Київського відділу виконавчої служби ХМУЮ від 30 жовтня 2014 року виконавчий лист було повернуто до суду, який його видав (а.с. 4-5).

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 червня 2014 року (на підставі якого був виданий виконавчий лист) залишено без змін (а.с.26-28).

Виконавчий лист №640/6001/14ц 2/640/1829/14/07, виданий Київським районним судом міста Харкова від 01 серпня 2014 року було передано до виконавчої служби на примусове виконання рішення суду.

Заява про примусове виконання подана 13 листопада 2014 року, тоді ж була ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду на підставі виконавчого листа (а.с. 29), яка відповідає вимогам ст.. ст.. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, яка є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9), суд виходив із того, що виконавче провадження було відкрито у повній відповідності до норм чинного законодавства, а оскаржувана постанова державного виконавця від 13 грудня 2014 року є такою, що винесена з дотриманням положень Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням конкретних обставин справи суд дійшов висновку, що доводи, наведені в скарзі (заяви) ОСОБА_1, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, останньою не доведені.

Висновок суду першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, ґрунтується на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які учасники процесу посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, відповідно до положень ст.. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог вказаного процесуального закону ОСОБА_1 не довела факту порушення діями державного виконавця прав чи свобод її неповнолітніх дітей.

Судова колегія вважає, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, права чи свободи заявника, який діяв в інтересах неповнолітніх своїх дітей, не було порушено, у зв'язку з чим суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для їх задоволення як і для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -