Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4621/15-ц
Провадження №: 2/332/1669/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретарі Чухрай М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 02 жовтня 1999 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружжя припинили шлюбні відносини у червні 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, через що виникали сварки. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

Позивач до судового засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнала у повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 247 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 099303, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м. Запоріжжя.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року. З вказаного часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть.

Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, втрата почуттів любові і поваги один до одного. За час окремого проживання жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сімї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу та небажання його збереження.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_3 та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя або визначення місця проживання дитини.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Гріщенко».

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Хмеленко») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 02 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської райадміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 247, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили відповідачу ОСОБА_2 на її прохання залишити прізвище «Гріщенко».

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л.Шалпегіна