Справа № 442/5709/14 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/1001/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

секретаря: Матяш С.І.,

з участю: представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_3, представника відповідача -

Драгана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Львівгаз" про зобов'язання безоплатного відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду в позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Львівгаз" про зобов'язання безоплатного відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі посилається на недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, не відповідність висновків суду обставинам справи та неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що він зареєстрований і проживає в квартирі АДРЕСА_1 яка належить йому на праві власності. 03.07.2014 р. без жодного попередження працівниками відповідача було припинено газопостачання квартири апелянта, причиною такого при зверненні його до Дрогобицького УЕГГ ПАТ "Львівгаз" зазначено повідомлення сусідки про те, що позивач не проживає в даній квартирі, а при зверненні до ПАТ "Львівгаз" - наявність заборгованості по оплаті за спожитий газ. Про таку заборгованість позивачу не було відомо та попередження про можливе припинення газопостачання він не отримував. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 у разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання.

Судом та матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Філія Дрогобицьке УЕГГ ПАТ "Львівгаз" надавала споживачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем проживання (АДРЕСА_2) послуги з постачання природного газу. Особовий абонентський рахунок був оформлений на ОСОБА_6. Після його смерті споживачем природного газу залишилася лише ОСОБА_5, тому 24.12.2013 року з нею був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання. Однак споживач ОСОБА_5 не в повному розмірі оплачувала вартість спожитого газу, внаслідок чого в неї виникла заборгованість. ПАТ "Львівгаз" неодноразово попереджав ОСОБА_5 про наявну заборгованість та про можливе припинення газопостачання у разі несплати такої. В матеріалах справи містяться попередження про припинення газопостачання від 27 січня та 18 лютого 2014 року (а.с. 19, 20) однак споживач від підпису відмовилася.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.03.2014 року.

03.07.2014 року відповідно до пунктів 5, 6, 31 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 09.12.1999 року № 2246 працівниками Філії Дрогобицьке УЕГГ ПАТ "Львівгаз" було припинено газопостачання до квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із заборгованістю за газ. В день відключення газопостачання в даній квартирі поселився ОСОБА_2 і з того часу там проживає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії працівників ПАТ "Львівгаз" є правомірними, оскільки в даному випадку представники відповідача діяли в межах наданих повноважень, відповідно до вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання. Попередній співвласник квартири ОСОБА_5 порушувала умови укладеного договору в частині своєчасної сплати послуг газопостачання та мала заборгованість.

Апелянт ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не надав доказів його перебування у правовідносинах з ПАТ "Львівгаз" щодо постачання газу у квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, судом встановлено, що ПАТ "Львівгаз" безоплатно відновив газопостачання до квартири позивача, що підтверджується актом від 05.09.2014 року (а.с. 17). У вказаному акті ОСОБА_2 власноручно зробив запис, що до відповідача моральних та матеріальних претензій не має.

Що стосується відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, то згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.01.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди з'ясуванню підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не доведено того, що працівники відповідача діяли протиправно при відключенні квартири позивача від газопостачання і такими діями йому було завдано моральну шкоду.

Покликання апелянта є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.