Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8407/14-ц Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Снітка С.О., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20.05.2005 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 3 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач належним чином не виконував. У зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка частково стягнута згідно судового наказу від 10.11.2008 року.

За наведених обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 20.12.2005 року у розмірі 11 140,29 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином.

Крім того, діючим законодавством не передбачено, що прийняття судового наказу є підставою для припинення правовідносин сторін, тому вважає, що суд незаконно відмовив у позові Банку щодо стягнення залишку боргу по кредиту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 20.12.2005року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За заявою Банку судовим наказом Богунського районного суду м.Житомира від 10.11.2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором і відсотках в розмірі 3903,09 грн. (а.с.9).

Тобто, за судовим наказом з відповідача стягнуто заборгованість по кредиту в повному обсязі, а саме за тілом кредиту та нарахованими відсотками.

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яким є судовий наказ, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 215 ЦПК України, наведених у пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснень, суд першої інстанції врахував та встановивши, що судовим наказом з відповідача заборгованість за тілом кредиту була стягнута в повному обсязі, дійшов правильного висновку про припинення дії кредитних правовідносин в подальшому та відсутність у Банку права на нарахування чергових платежів (відсотків, комісійних, неустойки тощо).

Тобто, як правильно визнав суд, із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, яким є і судовий наказ, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст.625 ЦК України.

Вимог про стягнення з відповідача коштів на підставі ст.625 ЦК України Банком не заявлено.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Банку у позові.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді