Провадження № 2/761/9841/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Відповідно до ухвали суду від 05 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), а саме, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, у позовній заяві позивач посилається на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому, перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір, чітко визначений ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а перелік пільг щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях чітко регламентований ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22 травня 2015 року), якими не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за подання позовної заяви, пов'язаної з порушенням їхніх прав.

Відтак, враховуючи пріоритетність Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним у даних правовідносинах, порівняно з Законом України «Про захист прав споживачів», а також пріоритетність закону, який прийнятий пізніше, вважаю, що у відповідності до положень ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачу слід надати до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору за подання даного позову до суду у встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірах.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу. Таким чином, спір який виник між сторонами, має майновий характер, а тому позовна заява, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, повинна містити ціну позову.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову заяву необхідно подати разом із її копіями, відповідно до кількості учасників процесу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичними особами або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід надати до суду документ, який б підтверджував сплату судового збору за подання до суду позову майнового характеру, виходячи з ціни позову та з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день доплати судового збору.

Копію ухвали від 05 жовтня 2015 року представник позивача ОСОБА_2 отримала 20 жовтня 2015 року, однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах України, у встановлений строк не усунула вказані недоліки.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 05 жовтня 2015 року, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: