№ 556/389/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.04.2015 року Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Адміністрація ПАТ КБ «Приватбанк» звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 8187,40 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, про що надіслав до суду письмову заяву, просив розглянути справу у відсутності представника, дав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, про перенесення часу судового розгляду не клопотала, пояснень чи заперечень на позов не надала. В зв'язку з викладеним, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на наявних у ній доказах.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, судом встановлено, що 23 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № б/н, згідно з якою ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Факт укладення кредитного договору підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами, в т.ч. кредитною угодою з додатками, який підписано сторонами, розрахунком заборгованості.

Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики.

Позивач виконав умови договору, а саме надав ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн., що підтверджується наданими суду письмовими доказами.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, повернення боргу та сплату відсотків згідно затвердженого графіку не здійснює. У зв'язку із цим станом на 31.01.2015 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 8187 грн. 40 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3972,48 грн, заборгованості за відсотками в сумі 2707,36 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом 641,49 грн., а також штрафів в сумі 500 грн. та 366,07 грн..

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, в разі несвоєчасного повернення борг стягується в порядку виконання зобов'язань. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась неповернутою, та сплати належних йому процентів.

Оскільки своїх зобов'язань щодо повернення боргу відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Також у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Як вбачається зі ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити його виконання. Враховуючи, що ОСОБА_1 не працює, на її утриманні перебуває семеро неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою Великожолудської сільської ради №468 від 14.04.2015 року, суд вважає за необхідне розстрочити стягнення заборгованості на 18 місяців, із сплатою коштів щомісячно, рівними сумами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.15, 30, 209, 212 ЦПК України, суд -

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору в сумі 8187 (вісім тисяч вісімдесят сім) грн. 40 коп., понесені позивачем у зв'язку із розглядом цивільної справи та підтверджені документально судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а всього стягнути 8431 (вісім тисяч чотириста тридцять одна) грн.

Розстрочити сплату заборгованості на вісімнадцять місяців, із сплатою щомісячно по 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. 39 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :