Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2015 Справа №607/13360/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, надалі відповідач, в якому просить збільшити присуджений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2012р. розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та стягути із ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів до 1000 грн. на утримання сина. В обґрунтування заявлених вимог посилається на ті обставини, що присуджений розмір аліментів в частці 1/4 доходу відповідача є незначний, не забезпечує належне утримання сина і забезпечення його нормального розвитку та життєвих потреб. Станом на дату судового засідання сину виповнилося 15 років, він навчається і Ліцеї-Інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою і потребує більше коштів на своє утримання. Вона є безробітною, не має стабільних доходів, має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу, батько якої також ухиляється від виконання своїх обовязків. Відповідач ОСОБА_4 є здоровим, працює не офіційно і має можливість сплачувати визначену нею суму аліментів і просить збільшити розмір аліментів до сплати в 1000 грн. щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та зазначає, що він допомагає синові, сплачував аліменти добровільно, які присудили рішенням суду від 17.02.2012р., проте тільки при подачі позовної заяви змінилися стосунки і ОСОБА_1 звернулася в Державну виконавчу службу для їх примусового стягнення. Стверджує, що він працює не на повну ставку і отримує заробітну плату в розмірі 600 грн., інших заробітків не має. Стан здоровя не дозволяє в повній мірі фізично працювати. Дитині завжди помагає і не відмовляється від подальшої сплати аліментів, визначних судом.

Розглянувши матеріли справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.01.2006р. №005000 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був розірваний.

Від шлюбу у сторін 22 вересня 2000 року народився син ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про народження від 12.08.2003р. №136944 (повторне).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2012р. по справі №1915/1263/2012 присуджено до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів та заробітку ОСОБА_2, але не менше ніж 30 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №48403249 від 10.08.2015р. ОСОБА_1 06.08.2015р. звернулася із заявою про примусове виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2012р. про стягнення аліментів.

В судовому засіданні сторони повідомили, що ОСОБА_4 в добровільному порядку виконував рішення суду про сплату аліментів, однак стосунки змінилися і ОСОБА_1 звернулася про примусове стягнення аліментів.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із пояснень позивача вбачається, що вона тимчасово не працює звільнена із роботи за згодою сторін. В неї 13.02.2008р. народився другий син ОСОБА_8 від іншого шлюбу, який розірваний і батько дитини ОСОБА_9 не отримує дитину. Син ОСОБА_6 навчається у 9 класі Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою, про що свідчить довідка від 10.08.2015р. Син ОСОБА_6 вчиться в ліцеї та перебуває на державному утриманні і забезпеченні.

Як свідчить представлена відповідачем ОСОБА_2 довідка від 25.08.2015р. №262 ОСОБА_4 працює техпрацівником Дворічанської сільської ради, його місячна заробітна плата складає 609 грн.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При вказаних обставинах, а саме працевлаштування відповідача та отримання невеликого доходу, перебування сина ОСОБА_3 на державному утриманні та забезпеченні при його навчанні, суд не знаходить підстав, передбачених в ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів. Від дати ухвалення рішення суду по справі №1915/1263/2012 про визначення сплати аліментів в 1/4 частці від доходів змін, які б надавали суду правові підстави для збільшення розміру аліментів не відбулось. Наявність у ОСОБА_1 другої дитини він іншого шлюбу і несплата батьком дитини належного утримання не можуть бути підставами для збільшення розміру присуджених аліментів із ОСОБА_2

Крім цього, положеннями ЦПК України не передбачено можливості для збільшення розміру аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення із визначеної судом частки від доходів відповідача до твердої грошової суми, при тому, що відповідач працює і має стабільний дохід.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 218, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_10