ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2015 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивує тим, що 25 червня 2009 року, ОСОБА_3, зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 245. За час перебування в шлюбі у подружжя народилося троє спільних дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прожили у спільному шлюбі 6 років вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Натомість спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що подружжя стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між подружжям припинилися з квітня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач та відповідач неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. З підстав наведених вище, збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Окрім цього, позивач вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 матеріально позивачу та спільним дітям взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати спільних малолітніх дітей. Між позивачем та відповідачем на момент предявлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. А отже зважаючи на вищенаведене, а також беручи до уваги те, що на протязі останнього часу відповідач не підтримував з позивачем та спільними дітьми ніяких відносин, на момент подання цього позову позивач не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік. Більше того, за останні роки відповідач неодноразово змінював місце своєї роботи, яка була не кваліфікована за його визначеною професійною спеціальністю, а тому мала зміст різного характеру, виду та сфери діяльності, що призводило до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в досить значній частині становили доходи від неофіційних джерел. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку.
Враховуючи вищенаведене позивач просить шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрований 25 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис за № 245 - розірвати. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ними повноліття.
02.10.2015 р. на адресу суду надійшла заява від позивача - ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, так відповідно до даної заяви позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з дати звернення із заявою.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, окрім цього позовні вимоги в частині
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського МУЮ Закарпатської області, серії 1-ФМ №055266, актовий запис № 245 - залишити без розгляду.
Ухвалою суду позовні вимоги в частині розірвання шлюбу були залишені без розгляду.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у звязку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 25.06.2009 р. ОСОБА_3, зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського МУЮ Закарпатської області, серії 1-ФМ №055266, актовий запис № 245, у звязку з чим своє дівоче прізвище позивач змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_2.
Згідно копій свідоцтва про народження, серії 1-ФМ №107405 народився ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Згідно копій свідоцтва про народження, серії 1-ФМ №149860 народилася ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Згідно копій свідоцтва про народження, серії 1-ФМ №313008 народився ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками якого записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Згідно копій свідоцтва про народження, серії 1-ФМ №313008 народився ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками якого записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.
Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, та беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, з урахуванням положень СК України, оцінюючи надані докази, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Керуючись ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112, 160, 180-182, 184 СК України, ст. ст. 10, 60, 61, 64, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 26.08.2015 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_8