Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат по оплаті за навчання за перший семестр 2014-2015 навчального року та стягнення 1/2 частини витрат по оплаті за навчання, які будуть проведені позивачем за період навчання з вересня 2014 року до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку .

Ухвалою суду від 17.12.2104 року позовні вимоги в частині стягнення 1/2 частини витрат по оплаті за навчання, які будуть проведені позивачем за період навчання з вересня 2014 року до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку залишені без розгляду.

В позові позивачка вказує, що вона мешкала однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу з відповідачем, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син, ОСОБА_3 Відповідач є батьком дитини.

З 2008 року відповідач проживає окремо, стосунків з позивачем не підтримує. Син проживає разом з матір'ю.

ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денної форми навчання Економіко-правничого коледжу Запорізького національного університету за спеціальністю фізичне виховання на контрактній основі.

За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до червня 2014 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку.

Іншої допомоги, крім аліментів, відповідач не надавав. Після того як сину виповнилось 18 років відповідач перестав платити аліменти і з серпня 2014 року утримувала сина позивача.

Позивач на даний час не працює і перебуває на обліку в Запорізькому міському центрі зайнятості , самостійно утримувати сина позивач не в змозі.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у судовому порядку у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років та додаткові витрати по оплаті за навчання за перший семестр 2014-2015 навчального року у розмірі 1475 гривень..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років, проти стягнення додаткових витрат заперечує.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, серії НОМЕР_1, актовий запис № 452 батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до довідки № 64/20 від 10.11.2014 року, виданої Державним вищим навчальним закладом „ Запорізький національний університет" економіко -правничий коледж ОСОБА_3 є студентом навчального закладу. Строк навчання закінчується 30.06.2016 року.

Відповідно до довідки ЦОА №1 від 03.11.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Оцінив докази, суд вважає, що , з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення, відповідач має можливість сплачувати аліменти на свою дитину у розмірі, який вказала позивач, у зв'язку з чим з ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який навчається, в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, щомісячно і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Зі змісту вказаної статті вбачається, що додаткові витрати підлягають стягненню на утримання дитини. Частина 1 статті 6 СК України визначає, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття - 18 років.

Правове регулювання обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання визначено в ст.ст. 198-201 СК України. Нормами вказаних статей не передбачено стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини у зв'язку з наявністю особливих обставин. Стаття 201 СК України регламентує, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стаття 185 СК України, на яку посилається позивач, в даному переліку відсутня.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, пов'язаних з навчанням сина, на підставі ст. 185 СК України, є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 191, 199-201 СК України, ст. ст. 10, 11, 81, ст. 88, 174, 209, 212, 214-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно починаючи з дня подачі позову 20.11.2014 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.В.Воробйов