Ухвала

іменем україни

28 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 23 червня 2006 року, яка станом на 06 березня 2014 року становить 14 233 грн 29 коп., та складається із: 5 813 грн 46 коп. заборгованість за кредитом, 4 907 грн 63 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 512 грн 20 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, посилаючись на те, що відповідач не надавав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за платежами.

Рішенням Виноградівського районного суду від 20 червня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2014 року рішення Виноградівського районного суду від 20 червня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості в сумі 11 469 грн 53 коп., а провадження у справі в цій частині закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення заявлених позовних вимог суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції частково погодився із висновками суду першої інстанції, при цьому дійшов висновку, щодо закриття провадження у справі в частині вирішення спору з підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, виходячи із положень ст. 61 ЦПК України дійшли вірного висновку про залишення без задоволення позовних вимог банку в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 763 грн 76 коп., так як банком в супереч положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження факту виникнення додаткової заборгованості по кредиту, при цьому судами обґрунтовано враховано факт реалізації предмету застави.

Частково закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції, врахувавши наявність судового рішення, що набрало законної сили і яке ухвалено у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (щодо стягнення заборгованості на суму 11 469, 53 грн.), вірно застосував до даних правовідносин положення п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено та оцінено обставини у справі, а матеріали справи та доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, крім того наведенні у касаційній скарзі доводи стосуються переоцінки доказів, наданих сторонами, та не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржених судових рішень, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська