Справа № 493/2274/15-ц
Номер провадження 2-о/493/113/15
У Х В А Л А

11.11.2015 року м. Балта, Одеської області

Суддя Балтського районного суду Одеської області Тітова Т.П., ознайомившись з матеріалами заяви ГО «Антикорупційна рада Балтського району» до Балтської РДА, голови Піщанської сільської ради ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И ЛА:

ГО «Антикорупційна рада Балтського району» звернулася в суд із заявою про встановлення факту неправомірності захоплення ставка на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, встановлення та відшкодування збитку нанесеного ставку за рахунок «орендатора» та його компанії.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

В першому пункті заявник заявляє вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення.

За своїм змістом заявлена заявником вимога в сенсі ст. 16 ЦК України не є позовною.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За загальними правилами, встановленими ст. ст. 234, 235 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту неправомірності захоплення, встановлення та відшкодування збитку. Хоча зазначений перелік справ, не є вичерпним, проте із змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки.

Ч. 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Діючими процесуальними нормами встановлена єдина підстава для розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку позовного провадження виключно у разі виникнення спору про право під час розгляду справи.

Зі змісту заяви не вбачається оспорювання такого права іншими особами. Крім того, заявник не зазначає обставини, якими підтверджувалась би наявність спору про право та невизнання відповідачами права заявника.

Отже встановлення судом факту завжди має преюдиційне значення для розгляду в подальшому питання про право заявника.

Заявник не довів, що звернувся до суду в належному порядку.

Суд за власної ініціативи не може встановлювати завдані збитки, а тільки досліджує докази подані сторонами та задовольняє позов повністю, частково або відмовляє в його задоволенні

Зміст позову - це вказівка заявника на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), але не вказано ким і як порушені саме права заявника. Не вказано якими діями відповідачі порушили його права. Не роз`яснено в чому суть спору саме між сторонами.

До позовної заяви не додано належну кількість копій заяви та документів відповідно до кількості сторін.

Згідно ст. 26 ЦПК України у справах окремого провадження особами, які беруть участь у справах, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники. Такі учасники процесу як відповідачі ЦПК України не передбачений.

Також звертається увага заявника на те, що вимоги, які він викладає в пункті 4 взагалі не відносяться до позовних.

Так, в пункті четвертому заявник вимагає від суду постановлення окремої ухвали. Заявнику зауважується, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду та врегульоване положеннями ст. 211 ЦПК України. Вимагаючи постановлення окремої ухвали заявник не зазначає чи реалізував він власне самостійне право звернення до правоохоронних органів та прокуратури, коли йому стало відомо про протиправні дії, в яких він звинувачує службовців та про результати розглядів такого звернення.

Крім того, заявником не подано жодних доказів того, що він уповноважений ставити питання про встановлення факту неправомірності захоплення ставка та встановлення і відшкодування спричинених збитків, тобто на ведення справи в суді від імені інших осіб.

Якщо за законом заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, суддя мотивованою ухвалою повертає заяву на підставі ч. 3 п. 3 ст. 121 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Заяву ГО «Антикорупційна рада Балтського району» - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів.

СУДДЯ