Справа № 509/544/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бичковського Є.Л.

при секретарі Ауловій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики та довіреності недійсними, зобов'язання повернути автомобіль, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вироком Київського районного суду м.Одеси від 02 вересня 2011 року за вчинення шахрайства була засуджена ОСОБА_5 Потерпілими по цій кримінальній справі були, крім інших, сторони по цій справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на користь яких з ОСОБА_5 було стягнуто відповідно 202000 гривень та 308000 гривень. Відповідачка вимагала від позивачки ОСОБА_1 виконання обов'язків ОСОБА_5 щодо повернення на її користь грошових коштів та 06 липня 2010 року звернулась до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з заявою про те, що позивачка ОСОБА_1 викрала в неї з автомобіля золоті прикраси. В ніч з 09 на 10 липня 2010 року у житловому будинку позивачки було проведено обшук, після чого її було доставлено до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Під тиском робітників міліції вона погодилась передати у розпорядження відповідачки автомобіль та укласти договір позики, тому 10 липня 20110 її було доставлено до приватного нотаріуса Зілковської К.Л., де вже знаходилась відповідач ОСОБА_2 та де позивачка підписала довіреність на право відповідачки розпоряджатися автомобілем "Мазда-3", реєстраційний номер НОМЕР_1, та договір позики, відповідно до якого вона нібито позичила у відповідачки 20000 доларів США. Після звільнення з-під варти 12 липня 2010 року вона звернулась з приводу незаконних дій працівників міліції до Управління СБУ в Одеській області, а у наступний перший робочий день 13 липня 2010 року звернулась до приватного нотаріуса Зілковської К.Л. із заявою про скасування довіреності на право розпорядження відповідачки автомобілем від 10 липня 2010 року. До нинішнього часу позивачці нічого невідомо про результати досудового слідства по кримінальних провадженнях за заявою ОСОБА_2 та за її заявою до Управління СБУ в Одеській області.

Відповідно до заяви від 26 березня 2015 року та після залишення судом 10 квітня 2015 року без розгляду позовних вимог про стягнення майнової шкоди у подвійному розмірі позивачка остаточно просила суд визнати договори позики та довіреність від 10 липня 2010 року недійсними, зобов'язати відповідача ОСОБА_3 повернути їй автомобіль "Мазда-3", реєстраційний номер НОМЕР_1, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 200000 гривень моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 позов підтримав, вважав, що строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду не пропущений, позов просив задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідачів проти задоволення позову заперечували посилаючись на недоведеність стороною позивача фактичних обставин щодо укладення договору позики та видачі довіреності 10 липня 2010 року внаслідок застосування до позивачки насильства, а також заявили про застосування до заявлених позовних вимог строків позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2010 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з заявою про вжиття заходів до невідомої особи, яка з належного їй автомобіля викрала золоті прикраси (а.с.76).

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_1 вона в якості понятої була присутня під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 Обшук проводився з приблизно з 22 годин 09 липня 2010 року до 4 годин ранку 10 липня 2010 року та в результаті на одній з шаф було знайдено та вилучено ювелірні прикраси. ОСОБА_1 заперечувала належність цих виробів саме їй та посилалася на те, що ці предмети їй підкинули. Друга понята Губанова відмовилась підписувати протокол обшуку, після чого ОСОБА_1 відвезли до Київського райвідділу міліції. Вже в день 10 липня 2010 року вона бачила ОСОБА_1 біля її житлового будинку.

Згідно з записами журналу обліку відвідувачів та запрошених Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області №1529 ОСОБА_1 прибула до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області о 3.00 10 липня 2010 року (а.с.70).

10 липня 2010 року між сторонами по цій справі було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла у позику 158200 гривень та зобов'язалась повернути їх у строк до 10 липня 2013 року. Даний договір позики посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Зілковською К.Л. та зареєстрований у реєстрі за №1544 (а.с.46).

Крім цього, 10 липня 2010 року позивачка ОСОБА_1 видала відповідачці ОСОБА_2 довіреність на право розпорядження автомобілем "Мазда-3", реєстраційний номер НОМЕР_1, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Зілковською К.Л. та зареєстрований у реєстрі за №1542 (а.с.40).

Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей зазначеної довіреності сформований приватним нотаріусом Зілковською К.Л. о 14.02. 10 липня 2010 року (а.с.44).

Згідно з записами книги обліку осіб, які доставлені до чергової частини Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області №1437 ОСОБА_1 була доставлена до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області о 19.00 10 липня 2010 року (а.с.74).

13 липня 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської К.Л. з заявою про скасування (припинення дії) довіреності від 10 липня 2010 року на ім'я ОСОБА_2 При цьому ОСОБА_1 зобов'язалась повідомити ОСОБА_2 про скасування (припинення дії) довіреності. Справжність підпису ОСОБА_1 на цій заяві засвідчена зазначеним нотаріусом та заяву зареєстровано у реєстрі за №1561 (а.с.54).

Згідно з повідомленням Центу надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м.Іллічівськ та Овідіопольського району УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 03 квітня 2015 року №667 належний ОСОБА_1 автомобіль марки "Мазда-3" був знятий з реєстрації 30 липня 2010 року громадянкою ОСОБА_2 та з 05 лютого 2014 року цей автомобіль зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3

Вироком Київського районного суду м.Одеси від 02 вересня 2011 року ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.3, 190 ч.4, 358 ч.2 КК України, та з неї на користь потерпілої ОСОБА_2 стягнуто 308000 гривень, на користь потерпілої ОСОБА_1 стягнуто 202000 гривень (а.с.7-13).

Суд звертає увагу, що зазначений вирок суду був ухвалений більш ніж через 1 рік від дня укладання оспореного договору позики та видачі оспореної довіреності.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Із позовної заяви вбачається, що предметом судового спору є, в тому числі, визнання недійсними довіреності та договору позики від 10 липня 2010 року як укладених внасдіок застосування до неї насильства. Інші позовні вимоги є похідними від них. Докази того, що позивачка раніше зверталась до суду з вимогами про захист таких своїх цивільних прав або інтересів суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.258 ЦК України (в редакції закону станом на день укладання спірної угоди), позовна давність у п'ять років застосовується до вимог про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20 грудня 2011 року N 4176-VI, ч.3 ст.258 ЦПК України виключена.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20 грудня 2011 року N 4176-VI, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про: 1) визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману; 2) застосування наслідків нікчемного правочину; 3) визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

З огляду на те, що вимоги про визнання недійсними договору позики та довіреності від 10 липня 2010 року заявлені з підстав їх укладання позивачкою внаслідок застосування до неї насильства, суд має врахувати правила п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20 грудня 2011 року N 4176-VI до даних спірних правовідносин.

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20 грудня 2011 року N 4176-VI набув чинності 15 січня 2012 року. Передбачений п.5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону трьохрічний строк на звернення до суду з позовом про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, сплинув 15 січня 2015 року. Але позивачка звернулась до суду з даним позовом тільки 10 лютого 2015 року.

При таких обставинах суд вважає, що позивачкою дійсно пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, а тому у його задоволенні має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 261, 263, 264, 267 ЦК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20 грудня 2011 року N 4176-VI, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики та довіреності недійсними, зобов'язання повернути автомобіль, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.Л.Бичковський