Номер провадження: 22-ц/785/8120/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі Південного регіонального управління Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - «Про повернення депозиту», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

16.03.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, вимоги по якому у подальшому були уточнені, по якому просила стягнути з відповідача суму вкладу «Марафон лояльність «Подвійний дохід ЕПС» в сумі 15 726,66 дол. США в гривнях на час ухвалення рішення, а також включити ОСОБА_2 в список кредиторів ПАТ « ВіЕйБі Банк».

В обґрунтування вимог, позивач посилалась на те, що 23.07.2014 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ « ВіЕйБі Банк» був укладений договір банківського вкладу « Марафон лояльність «Подвійний дохід ЕПС» № 825618/2014, предметом якого є розміщення позивачем в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту, згідно до умов якого ОСОБА_2 передала до банку суму початкового вкладу у розмірі 27 230 дол. США під стандартну ставку - 12,5 % річних, строком на 3 місяці. 23.10.2014 року закінчено строк дії договору та кошти перераховано на поточний рахунок № 1322 в сумі 27 697, 56 дол. США, відповідно до умов договору.

13.10.2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «НВУ Щомісячний» № 854415/2014 в національній валюті строком на 1 місяць, за процентною ставкою по вкладу 21, 75 % річних. До банку внесена готівка в розмірі 74 828 грн. 13.11.2014 року закінчено строк дії даного договору та кошти перераховані на поточний рахунок № 2973 в сумі 75975,90 грн.

Постановою НБУ від 20.11.2014 року ПАТ « ВіЕйБі Банк» визнано неплатоспроможним та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено з 21.11.2014 року тимчасову адміністрацію.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб їй було виплачено 200000 грн., однак залишились не повернутими за вкладом «НВУ Щомісячний» - 55975,90 грн.; за вкладом«Марафон лояльність «Подвійний дохід ЕПС» - 15726,66 долларів США.

Оскільки зазначені грошові кошти не були повернуті відповідачем позивачу у повному обсязі, вона була вимушена звернутись до суду.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача до суду не з'явився, будучи повідомленим належним чином, надавши заяву про розгляд справи без його участі, а також надавши заперечення проти позову.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

28.08.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, по якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Позивач у справі є вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк».

23 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ « ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу « Марафон лояльність « Подвійний дохід ЕПС» № 825618/2014, предметом якого є розміщення позивачем в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту.

Згідно п.1.4 цього договору ОСОБА_2 передала до банку суму початкового вкладу у розмірі 27 230 дол. США під стандартну ставку - 12,5 % річних, строком на 3 місяці.

23 жовтня 2014 року закінчено строк дії договору та кошти перераховано на поточний рахунок № 1322 в сумі 27 697, 56 дол. США, відповідно до умов договору.

13 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та Банком укладено договір банківського вкладу « НВУ Щомісячний» № 854415/2014 в національній валюті строком на 1 місяць, за процентною ставкою по вкладу 21, 75 % річних. До банку внесена готівка в розмірі 74 828 грн.

13 листопада 2014 року закінчено строк дії вищезазначеного договору та кошти перераховані на поточний рахунок № 2973 в сумі 75975, 90 грн.

Підставою звернення ОСОБА_2 до суду з позовом було те, що грошові кошти, що були передані до банку за договорами банківського вкладу повернуті їй не були, у зв'язку із чим ОСОБА_2 зверталась до ПАТ « ВіЕйБі Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про їх повернення.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» (скорочене найменування - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб віз 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року (включно).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонали з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження проценти тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти : готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміїлет клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений стро зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідне д законодавства України та умов договору.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), що виключає можливість відступлень в договорі від умов про розмір процентів та від інших умов, які встановлені банком, оскільки умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно до вимог ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску.

Відповідно до умов договору, відповідач розпоряджається внеском позивача протягом терміну дії договорів на свій розсуд, а також користується вказаними грошовими внесками позивача, у зв'язку з чим сплачує вкладникові - позивачу процент за таке користування та розпорядження його грошовим внеском.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ЦК України).

Для захисту прав вкладників врегульовано порядок повернення банківських вкладів клієнтів.

Статтею 1074 ч.1 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законоК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Колегія суддів вважає, що районним судом було обґрунтовано прийнято до уваги ту обставину, що на час розгляду справи постановою НБУ - ПАТ «ВіЕйБі Банк» було визнано неплатоспроможним.

Судом установлено, що після закінчення строку дії договорів банківських вкладів грошові кошти були повернуті позивачу на його поточні рахунки НОМЕР_1 відповідно до договору банківського вкладу №825618/2014, та НОМЕР_2 відповідно до договору банківського вкладу №854415/2014, що також підтверджено позивачем в позовній заяві.

10 лютого 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив ОСОБА_2 200 000,00 грн.

Відповідно до договору банківського вкладу №854415/2014 позивачу було виплачено

всю суму коштів банківського вкладу, і залишок на її поточному рахунку

НОМЕР_2 становить 0,00 грн., що підтверджується випискою.

Відповідно до договору банківського вкладу №825618/2014 позивачу було виплачено

грошові кошти у розмірі 8 186,94 доларів США, і залишок коштів на його поточному рахунку

становить 19 510,62 доларів США, що підтверджується випискою.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п. 1, 2 ч. 5 цього закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по виплаті коштів позивачу.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

З урахуванням того, що позивачу було відшкодовано суму в межах 200 000 грн., передбачених межами задоволення вимог кредиторів в порядку процедури ліквідації банку та законодавчо передбачений порядок відшкодування решти коштів, районний суд дійшов правильного висновку про, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення коштів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач також просить суд включити її в список кредиторів ПАТ « ВіЕйБі Банк».

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України, визначені способи захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Колегія суддів вважає, що вказана вимога ОСОБА_2 - про включення її в список кредиторів ПАТ« ВіЕйБі Банк» - не відповідає способам захисту права, передбачених ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

25.11.2015 року м. Одеса