Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2015 Справа №607/13755/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Субчак Г.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради звернулася до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_4 з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду 07 липня 2014 року ОСОБА_5 відібрано від матері ОСОБА_2 та влаштовано дитину у комунальну установу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». З часу перебування малолітнього ОСОБА_4 у спеціалізованому будинку ОСОБА_2 відвідувала свого сина декілька раз, під час відвідування намагалась гратись з дитиною, коли хлопчик плакав, проявляла до нього агресію, а також намагалася здійснити крадіжку. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19 листопада 2014 року №1157 опікуном малолітнього ОСОБА_4 призначено тітку по лінії матері ОСОБА_3, яка 07 листопада 2014 року успішно пройшла навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі у Тернопільському обласному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. За час перебування малолітнього ОСОБА_4 у спеціалізованому будинку, а також під опікою у ОСОБА_3, ОСОБА_2 жодного разу не зверталась із заявою про повернення їй на виховання малолітнього ОСОБА_4. Причиною відібрання малолітньої дитини були неналежні умови проживання, неодноразове залишення дитини без догляду та перебування матері ОСОБА_2 на обліку в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер». На засіданні комісії з питань захисту прав дитини з'ясовано, що ОСОБА_2 і надалі перебуває на обліку в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», офіційного доходу не має, не працевлаштована, немає коштів для належного забезпечення проживання та виховання малолітнього ОСОБА_4, житлові умови змінились за рахунок продажу п'ятикімнатної квартири, в якій дитина мала право користування житловим приміщенням. На момент обстеження умов проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де на даний час проживає ОСОБА_2, місця для дитини чітко не визначено, не встановлено дитячого ліжечка. За вказаних обставин, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд не позбавляти її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_6. Додатково пояснила, що вона перебуває на обліку в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», однак проходить замісну терапію, а тому 4-5 разів на тиждень відвідує даний лікувальний заклад, де проводить 15-20 хв. свого часу. На даний час вона влаштувалась на роботу у ВАТ «Текстерно» оператором стригального устаткування та створила всі необхідні умови для проживання дитини у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд не позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав. Додатково пояснила, що відповідач любить свого сина ОСОБА_6, приходить до нього. Умови для проживання дитини у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 створені, там уже є ліжечко для хлопчика та всі необхідні речі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД від 28 грудня 2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного тану Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 28 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис №3024. Його батьками зазначені: батько - ОСОБА_7, мати - ОСОБА_2.

Як вбачається із повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції №1774/08 1-29 від 20 листопада 2013 року, згідно актового запису про народження №3024 від 28 грудня 2012 року гр. ОСОБА_4, реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері).

Відповідно до листа КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» №2514/1 від 29 травня 2013 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, перебуває на обліку у вказаній установі.

Згідно акту, складеного працівниками комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини», затвердженого 22 березня 2014 року в.о. головного лікаря даної установи, ОСОБА_2 відвідувала свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18 лютого 2014 року з 14.00 до 15.00 год. Під час відвідування працівники будинку дитини зауважили, що ОСОБА_2 була в неадекватному стані, а після відвідування ОСОБА_2 намагалася здійснити крадіжку, викравши чоботи однієї із працівниць будинку дитини. 22 березня 2014 року близько 17.00 год. ОСОБА_2 знову відвідувала свого сина. Під час відвідування вона намагалася з ним гратися, коли дитина почала плакати, мати проявляла агресію та не заспокоювала дитини. По закінченню відвідування працівниками КУТОР «ТОСБД» було виявлено на стільці салфетку та вату з ознаками крові, про що було повідомлено адміністрацію закладу.

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2014 року (справа №607/4449/14-ц) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відібрано від матері ОСОБА_2 та влаштовано у комунальну установу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини».

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19 листопада 2014 року №1157 встановлено опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначено його опікуном тітку по лінії матері ОСОБА_3

Як вбачається із довідки №1/2 від 01 грудня 2014 року, виданої Дочірнім підприємством «Комунальник-1» Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ», ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстровані ОСОБА_4 - син, ОСОБА_9 - батько, ОСОБА_10 - брат.

Відповідно до акту обстеження умов проживання 30 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1, складеного працівниками Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, дана квартира є двокімнатною, вмебльована, є окремо туалет, ванна кімната. На кухні також є меблі, холодильник. Умови проживання задовільні. Квартира потребує косметичного ремонту. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: на час обстеження ліжечка для дитини не встановлено, місця для проживання і перебування дитини не визначено, хоча в кімнатах прибрано, необхідний ремонт як квартири, так і меблів.

07 серпня 2015 року Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради прийнято рішення №129, яким визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №861 від 23 вересня 2015 року затверджено висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради, який є додатком до вказаного вище рішення виконавчого комітету, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації опікунської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Такий висновок зроблено з того, що ОСОБА_2 жодного разу не зверталась в службу у справах неповнолітніх та дітей стосовно повернення їй сина ОСОБА_6. На засіданні комісії ОСОБА_2 повідомила, що бажає повернути дитину, але офіційних доходів немає, перебуває на обліку в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» з 2007 року.

В силу ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. У квартирі за вказаною адресою також проживає батько відповідача ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_11 ОСОБА_2 повідомила, що вона перебуває на обліку в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», однак влаштувалася на роботу у ВАТ «Текстерно» оператором стригального устаткування. Також відповідач пояснила, що нею вжито заходів для покращення умов проживання свого малолітнього сина ОСОБА_6 у квартирі за вищевказаною адресою, є дитяче ліжечко, всі необхідні предмети гігієни, одяг та інші речі, що також слідує з пояснень третьої особи ОСОБА_3 Остання в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 неодноразово приходила до сина ОСОБА_6, який перебуває під її опікою, цікавилася його життям, станом здоров'я, гралася з дитиною.

За вказаних обставин, позивач не надав суду та в судовому засіданні не здобуто безспірних доказів винної поведінки відповідача чи свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Водночас, суд вбачає за необхідне попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконанням відповідачем материнських обов'язків.

Керуючись Декларацією прав дитини (проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), ст.18 Конвенції про права дитини, ст.ст.153, 164, 165 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, ст.ст.10, 57-60, 88, 169, 209, 213-215, 217, 218, 223, 224-226, 228, 232-233 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконання відповідачем батьківських обов'язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська