Справа № 142/792/15-ц Провадження № 22-ц/772/3068/2015Головуючий в суді першої інстанції Фартух О. І.
Категорія 40Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чуприни В.О., Чорного В.І.,

при секретарі: Франчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПрАТ «Сад України» на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до голови ПрАТ «Сад України» ОСОБА_4 про захист особистого немайнового права, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року позивачі звернулись в суд з вказаними позовами, які були об'єднані в одне провадження і в яких зроблено посилання на те, що 19.03.2015 року та 06.04.2015 року вони письмово звернулись до голови ПрАТ «Сад України» ОСОБА_4 із заявами про видачу їм ряду документів (їх копій), які стосуються діяльності товариства, акціонерами якого вони являються. Позивачі вказують, що вперше вони намагались подати заяви відповідачу безпосередньо у службовому приміщенні товариства, однак той на їх наполегливі прохання прийняти, зареєструвати і розглянути письмові звернення та надати письмові відповіді про результати їх розгляду відмовився, в зв'язку з цим вони з поштового відділення с. Дмитрашківка Піщанського району відправили обидва звернення одним рекомендованим листом поштового зв'язку, проте поштове відправлення повернулось із відміткою «Адресат від одержання відмовився», яке було завірено підписом працівника поштового відділення та штемпелем з датою «24.03.2015». 06.04.2015 року вони повторно через Піщанське відділення поштового зв'язку рекомендованим листом направили таку ж заяву на адресу відповідача, однак поштове відправлення знову повернулось із відміткою «адресат відмовився» та підписом працівника поштового зв'язку. Позивачі зазначили, що вищевказаними діям відповідача порушено вимоги закону та їх права, а тому просили визнати дії відповідача неправомірними і зобов'язати його прийняти та розглянути їх звернення від 19.03.2015 року та 06.04.2015 року і видати їм копії: засновницького договору; протоколу установчих зборів; статуту СВАТ «Сад України» та ПрАТ «Сад України»; повідомлень акціонерам про проведення річних загальних зборів товариства за 2003 - 2015 роки; протоколів річних загальних зборів за період 2003-2015 років; протоколів про підсумки голосування на загальних зборах акціонерного товариства за період 2003-2015 років; звітів про проведені щорічні аудиторські перевірки за період 2003-2015 років; актів перевірки фінансової діяльності ревізійною комісією ПрАТ «Сад України» за період 2003-2015 років; інформацію про господарську діяльність акціонерного товариства за період 2003 - 2015 років, а також стягнути з відповідача на їх користь судові витрати.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність голови ПрАТ «Сад України» ОСОБА_4 з відмови від прийняття звернення, ненадання письмової відповіді на звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.03.2015 року та 06.04.2015 року неправомірною.

Зобов'язано голову ПрАТ «Сад України» ОСОБА_4 розглянути звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.03.2015 року та 06.04.2015 року та надати письмову відповідь в установлений ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» строк.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено із-за їх безпідставності.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ПрАТ «Сад України» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

При цьому зроблено посилання на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Сад України» апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вказавши на її безпідставність.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з того, що відмовою відповідача прийняти звернення позивачів, було порушено їх гарантовані права, при цьому вимога про видачу копії документів є похідною від вимог про відновлення прав на звернення та є передчасною.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.03.2015 року та 06.04.2015 року позивачі звертались до голови ПрАТ «Сад України» ОСОБА_4 із письмовими заявами про видачу їм ряду документів (їх копій), які стосуються діяльності товариства, акціонерами якого вони являються.

Із копії конверта та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення видно, що голова правління ПрАТ «Сад України» ОСОБА_4 відмовився від одержання поштової кореспонденції, про що свідчать відповідні повідомлення працівника поштового зв'язку «Адресат від одержання відмовився» датовані 24.03.2015 року та 06.04.2015 року.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено вимогу про захист особистого немайнового права, обґрунтовуючи вимогу тим, що вони звернулись за захистом свого права в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Згідно вимог ст. 4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо часткового задоволення позову та визнання бездіяльності голови правління ПрАТ «Сад України» щодо відмови від прийняття звернення і ненадання на неї письмової відповіді неправомірною, а також зобов'язання останнього розглянути звернення позивачів та надати письмову відповідь в установлений ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» строк.

Крім того, судом першої інстанції вірно визначено, що вимоги позивачів щодо видачі їм документів та їх копій є похідними від вимог про відновлення їх прав на звернення, відтак правомірно відмовлено у їх задоволенні.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про те, що позивачі звернулись із заявами з метою реалізації своїх корпоративних прав і що відносини, які виникли між сторонами є корпоративними, є безпідставними, оскільки ухвалами суду апеляційної інстанції вже визначено, що вказана справа повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства і що спір між сторонами не є публічно-правовим.

Також, не заслуговує на увагу посилання щодо порушення судом порядку розгляду звернень акціонерів, оскільки судовим рішенням не конкретизовано які саме дії необхідно вчинити, а лише зобов'язано голову ПрАТ «Сад України» розглянути звернення позивачів та надати письмову відповідь, а у випадку безпідставності поданої заяви, відповідач вправі відмовити у її задоволенні із викладенням мотивів відмови, при цьому не може бути прийнято до уваги і твердження щодо відсутності підстав для застосування Закону України «Про звернення громадян», тому як в даному випадку відповідач зобов'язаний прийняти звернення громадян і після з'ясування заявлених в ньому вимог, надати відповідь згідно вимог Закону.

Крім того, безпідставним є посилання на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки резолютивна частина рішення відповідає заявленим позивачами вимогам, а зазначення відповідної норми закону не свідчить про порушення положень ст. 11 ЦПК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПрАТ «Сад України» - відхилити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.О. Чуприна

/підпис/ В.І. Чорний

З оригіналом вірно: