АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/7644/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа №645/6511/15-ц Григорєв Б.П.
Категорія: - страхові Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Довгаль А.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Огарьовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті Ворота» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Золоті Ворота» Єрмака В.О. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Золоті Ворота» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Золоті Ворота» Єрмака В.О. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 4665,13 грн.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що за кредитним договором від 03.06.2013 року відповідач отримала за кредитним договором №106655/01 по картковому рахунку у національній валюті 3300 грн., які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 20 серпня 2014 року та сплатити проценти за користування коштами та комісійну винагороду.

Станом на 05.03.2015 року заборгованість відповідача складала 4665,13 грн., а саме прострочена заборгованість - 3422,95 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 659,27 грн., пеня за прострочення заборгованості за кредитом 520,90 грн., пеня за прострочення заборгованості за відсотками - 62,01 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 фактично не заперечував, що отриманий ОСОБА_2 кредит у повному обсязі не повернутий, але вважав, що ПАТ «Банк «Золоті ворота» не є належним позивачем, оскільки з оприлюдненої на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації 08.12.2014 року між ПАТ КБ «СТАНДАРТ» підписано договір про передачу частини активів та зобов'язань ПАТ «Банк «Золоті ворота», згідно якого ПАТ КБ «СТАНДАРТ» передані кредити юридичних і фізичних осіб у тому числі, забезпечення за ними за виключенням валютних іпотечних кредитів фізичних осіб. Оскільки зобов'язання ОСОБА_2 не є валютними або іпотечними, то, на думку представника, також передані до ПАТ КБ «СТАНДАРТ». При таких обставинах ПАТ «Банк «Золоті ворота» не є належним позивачем і підстав стягувати заборгованість на його користь немає.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь позивача 4665,13 грн. та судовий збір - 243,60 грн.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування рішення суду першої інстанції і відмову у задоволенні позову, оскільки на думку представника відповідача ПАТ «Банк «Золоті Ворота» не є належним позивачем. Він вважає, що частину активів позивача передано ПАТ КБ «Стандарт» і саме ця юридична особа має право на стягнення заборгованості. Представник позивача проти цього у судовому засіданні у суді першій інстанції не заперечував, але відповідних документів суду не надав.

Вважаючи, що ПАТ «Банк «Золоті Ворота» не є належним позивачем ОСОБА_3 просить у позові відмовити.

Заслухавши доповідача, представника відповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2013 року між ПАТ «Банк «Золоті ворота» та ОСОБА_2 було укладено договір №106655/01 про відкриття карткового рахунку в національній валюті. На підставі карткового договору було укладено додаткову угоду №1 від 21.08.2013 року про надання кредиту у формі овердрафту. Банк свої зобов'язання виконав і надав позичальнику кредит у формі овердрафту у розмірі 3300 грн. Позичальник зобов'язався на умовах передбачених кредитним договором повернути заборгованість за кредитом, сплатити проценти за користування ним, комерційну винагороду, а також інші фінансові зобов'язання у термін не пізніше 20 серпня 2014 року.

Згідно п.4.2.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати кредит, проценти, комісійну винагороду в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно п.4.2.4 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язалася повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, комісійну винагороду та неустойку незалежно від настання строку виконання зобов'язання, зокрема у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань з повернення кредиту або сплати процентів, комісійної винагороди.

Встановлено, що відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів і станом на 05.03. 2015 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становила 4665,13 грн. з яких сума простроченої заборгованості - 3422,95 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками - 659,27 грн., пеня за простроченою заборгованістю за кредитом - 520, 90 грн., пеня за по строченою заборгованістю за відсотками - 62,01 грн.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 , про те, що ПАТ «Банк «Золоті ворота», передані кредити юридичних і фізичних осіб у тому числі, забезпечення за ними за виключенням валютних іпотечних кредитів фізичних осіб. ПАТ КБ «СТАНДАРТ», а оскільки зобов'язання ОСОБА_2 не є валютними або іпотечними, то, на думку представника, також передані до ПАТ КБ «СТАНДАРТ» не можуть бути прийняті до уваги.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно письмових пояснень представника позивача кредит ОСОБА_2, до ПАТ КБ «СТАНДАРТ» не передавався. Позивачем надано до суду першої інстанції оригінал кредитної справи ОСОБА_2 та виписку по особистому рахунку ОСОБА_2 Представником відповідача не надано непереконливих доказів на підтвердження того, що кредит відповідача ОСОБА_2 передано до ПАТ КБ «СТАНДАРТ». Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, при виплаті заборгованості за кредитом позивачу у повному обсязі, зобов'язання перед кредитором буде вважатися виконаним.

Відповідач та його представник фактично не оспорюють розмір заборгованості перед кредитором. При таких обставинах колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги і стягнув з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача АТ «Банк «Золоті ворота» заборгованість за кредитом. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Вважати АТ «Банк «Золоті ворота» неналежним позивачем в розумінні заперечень представника відповідача підстав немає.

Колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного м. Харкова від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -