УХВАЛА

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що по 17 лютого 1998 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2014 року ОСОБА_5 проходить навчання в Національній академії Служби безпеки України. Загальна сума доходу ОСОБА_5 за період з серпня 2014 року по січень 2015 року становить 1 282 грн 22 коп. Оскільки навчання відбувається стаціонарно, ОСОБА_5 не має змоги працювати та заробляти кошти на проживання, харчування, проїзд, підручники та інше. Оскільки відповідач добровільно майнової допомоги сину не надає, позивач просила стягнути аліменти на її користь на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 400 грн щомісячно до закінчення ним навчання.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь

ОСОБА_5 аліменти в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з

3 лютого 2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року та залишити в силі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішує справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 після вступу до Національної академії Служби безпеки України має повне державне забезпечення, проживає в гуртожитку навчального закладу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та стягуючи аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_5, апеляційний суд виходив із того, що відповідач повинен брати участь у витратах, які пов'язані із навчанням у вищому навчальному закладі його повнолітнього сина, оскільки для забезпечення нормальної матеріальної умови для життя дитини є участь батьків у витратах на навчання.

Проте погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна, оскільки суд їх дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21 вересня 2011 року син змінив прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», що стверджується відповідним актовим записом за № 20 в Книзі реєстрації зміни імені від 21 вересня 2011 року, у зв'язку із чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області йому видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1.

17 лютого 1998 року шлюб між сторонами було розірвано, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_2 від 19 лютого 1998 року.

На підставі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2005 року у цивільній справі № 2-380 відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на дитину до досягнення нею повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 досяг повноліття, що стало підставою для припинення стягнення аліментів з відповідача.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2010 року (справа № 2-909/2010) ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав стосовно ОСОБА_5

Згідно з наказом ректора Національної академії Служби безпеки України від 05 серпня 2014 року №553-ос, відповідно до Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001, Правил прийому до Національної академії Служби безпеки України у 2014 році, рішення Приймальної комісії від 05 серпня 2014 року (протокол № 6) ОСОБА_5 прийнято на військову службу (навчання) за контрактом курсантів Національної академії Служби безпеки України, присвоєно військове звання «солдат» та призначено на посаду курсант з 05 серпня 2014 року та поставлено на продовольче, грошове та речове забезпечення курсантів, перелічених у пункті 1 цього наказу, з 05 серпня 2014 року.

Згідно з довідками Національної академії Служби безпеки України від 27 березня 2015 року курсант ОСОБА_5 з 05 серпня 2014 року отримує грошове забезпечення у розмірі 218,40 грн щомісячно; забезпечується належним речовим майном відповідно до Постанови КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1444; знаходиться на медичному обліку у військово-медичній службі Військово-медичного управління СБУ в Національній академії СБУ, забезпечується на безоплатній основі лікуванням, медичними препаратами, кожного року проходить диспансеризацію; забезпечується харчовим продовольством.

Крім того, відповідно до листа Національної академії СБУ від 12 березня 2015 року на запит адвоката ОСОБА_5 проживає в гуртожитку навчального закладу.

Відповідно до ст. 180 СК України <nau://ukr/2947-14|st180> батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України <nau://ukr/2947-14|st199>, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" <nau://ukr06> роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено, що ОСОБА_5 після вступу до Національної академії СБУ, фактично проходить там військову службу у формі навчання за контрактом, має повне державне забезпечення, тому відсутні підстави, передбачені ст. 199 СК України, для стягнення аліментів з відповідача на його утримання. Крім того, відповідач позбавлений батьківських прав на повнолітнього сина.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи рішення, ухвалене згідно із законом, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком, так як він є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, ураховуючи те, що апеляційним судом помилково скасоване рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, рішення апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st339> підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 339 <nau://ukr/1618-15|st339>, 345 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st345>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року скасувати, а рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко А.В. Маляренко О.М. Ситнік