Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця» Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморсантехмонтаж», Суворовського районного відділу ДМС УДМС України в Одеській області про визнання права користування в кімнаті гуртожитку, здійснення реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до Дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця» Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморсантехмонтаж», Суворовського районного відділу ДМС УДМС України в Одеській області про визнання права користування в кімнаті гуртожитку, здійснення реєстрації місця проживання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 серпня 1980 року від ОБУ-532 Одеського СОП «Чорноморпромсантехмонтаж», ОСОБА_1 отримав ордер на житлову площу (кімната № 54) у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

28 лютого 1989 року на засіданні адміністрації і профкому ОБУ-532 (протокол № 66) було прийнято рішення про виділення ОСОБА_1 для поліпшення житлових умов додатково кімнати № 53 у гуртожитку за вищевказаною адресою без зняття з квартирної черги. 29 листопада 1993 року разом із членами своєї родини, а саме: дружиною, ОСОБА_5 , 1950 р.н., сином, ОСОБА_1 , 1973 р.н., донькою, ОСОБА_5 , 1978 р.н. ОСОБА_1 отримав ордер на кімнати АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у гуртожитку за вищевказаною адресою. З того часу родина ОСОБА_1 фактично мешкала у обох кімнатах, але не зареєструвала у 30-денний термін місце проживання у кімнаті

АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 мешкають: донька ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чотирма неповнолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та син ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Актом про проживання від 22 вересня 2014 року.

24 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації Дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця» Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморсантехмонтаж» (далі - ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж») із заявою з приводу реєстрації його та членів його сім`ї у кімнатах АДРЕСА_6 . У своїй відповіді № 123 від 01.07.2014 р.. Однак, адміністрація ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж» зазначила, що у даний час вона не вирішує питання з реєстрації громадян та запропонувала звернутися з приводу вирішення цього питання до Суворовського районного відділу в м. Одесі Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Суворовський районний відділ в м. Одесі Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області у своїй відповіді № 17/2526 від 29.07.2014 р. на його аналогічну заяву з вищезгаданого питання зазначив, що оскільки вказаний гуртожиток є відомчим, для вирішення вказаного питання по суті, йому необхідно звернутися до адміністрації підприємства для отримання нового ордера на вказані кімнати, або окремого ордера на кімнату № 53, куди зможуть зареєструватися члени сім`ї, які будуть у ньому вказані. Крім того, можливе видання адміністрацією підприємства наказу про об`єднання кімнат № 53 та № 54 в одну двокімнатну квартиру з присвоєнням їй № 54, тоді перереєстрація не буде потрібна, оскільки адреса квартири та адреса, вказана у штампі реєстрації місця проживання у паспортах будуть співпадати.

02 вересня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся до адміністрації ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж» з проханням розглянути питання про об`єднання кімнат № 53 та № 54 в одну двокімнатну квартиру з присвоєнням їй АДРЕСА_3 , або видати йому окремий ордер на кімнату АДРЕСА_7 .

На вищезазначений лист, адміністрація ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж» дала відповідь № 177 від 03.09.2014 року, у якій відмовила ОСОБА_1 у задоволенні його питань, мотивуючи це наступним. Об`єднання кімнат № 53 та № 54 в одну двокімнатну квартиру з присвоєнням їй № 54 неможливе, оскільки, згідно з технічним паспортом від 16.06.2007 р. на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , яка була проведена внаслідок технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна КП «ОМБТІ та РОН», існують дві окремі кімнати № 53 та № 54, та за статусом гуртожиток (не житловий будинок) не може мати квартир. Видати ОСОБА_1 окремий ордер на кімнату № НОМЕР_1 адміністрація ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж» не може, оскільки не має таких повноважень. Разом з цим, адміністрація ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж» запропонувала йому укласти з нею договір найму (оренди) власного житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_7 .

На підставі викладеного, позивачі просять:

1)
Визнати право на проживання родини ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_7 ;

2) Зобов`язати НОМЕР_2 зареєструвати місце проживання родини ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_7 .

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, а також підтвердили обставини, які викладені в позовні заяві. Вони також пояснили, що фактично мешкають у двох кімнатах, проте зареєстровані лише в одній.

Представник ДП ЖЕД ТДВ «Чорноморсантехмонтаж» заперечували проти задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що вони не віршують питання пов`язані з реєстрацію позивачів.

Представники Суворовського районного відділу ДМС УДМС України в Одеській області не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 11 серпня 1980 року від ОБУ-532 Одеського СОП «Чорноморпромсантехмонтаж», ОСОБА_1 отримав ордер на житлову площу (кімната № 54) у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

28 лютого 1989 року на засіданні адміністрації і профкому ОБУ-532 (протокол № 66) було прийнято рішення про виділення ОСОБА_1 для поліпшення житлових умов додатково кімнати № 53 у гуртожитку за вищевказаною адресою без зняття з квартирної черги. 29 листопада 1993 року разом із членами своєї родини, а саме: дружиною, ОСОБА_5 , 1950 р.н., сином, ОСОБА_1 , 1973 р.н., донькою, ОСОБА_5 , 1978 р.н. ОСОБА_1 отримав ордер на кімнати АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у гуртожитку за вищевказаною адресою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до адміністрації Дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця» Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморсантехмонтаж», Суворовський районний відділ в м. Одесі Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою з приводу реєстрації його та членів його сім`ї у кімнатах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 . Однак його звернення залишились не призвели до вирішення спірного питання.

Суд вважає, що в даному випадку були порушені права позивачів щодо користування жилими приміщеннями у гуртожитку.

Так сім`я позивачів, на підставі вимог ст.ст. 128, 129 ЖК України отримала право на користування кімнатами АДРЕСА_6 .

На теперішній час у кімнатах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 мешкають: донька ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чотирма неповнолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та син ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Актом про проживання від 22 вересня 2014 року.

Відповідно до п. 17 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім`ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім`ї громадянина, які проживають разом з ним.

В судовому засіданні представник Дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця» Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморсантехмонтаж» не заперечувала того факту, що члени сім`ї позивача ОСОБА_1 були вселені у гуртожиток з відома та дозволу адміністрації підприємства, а тому також набули право користування жилим приміщенням у гуртожитку, як члени сім`ї.

Відповідно до вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця

проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає у тому числі письмову заяву та документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 , спільно з членами сім`ї, після отримання ордеру на кімнату № 53 фактично в неї вселився та проживає по теперішній час.

Однак позивачі не можуть зареєструвати своє місце проживання у двох кімнатах одночасно, оскільки відповідачі не приймають відповідних рішень.

При цьому суд вважає, що спірні правовідносини підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Так, п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ встановлено, що порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень.

Суд також вважає, що на позивачів розповсюджується дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року
N 500-VI.
Так згідно ч. 1 ст. 1 Закону сфера дії цього Закону поширюється на громадян, у тому числі військовослужбовців і працівників Національної гвардії України,Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та працівників Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, рятувальників та членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Таким чином, оскільки позивачі були вселені та проживають у гуртожитку на законних підставах більше п`яти років, то вони набули право користування жилими приміщенням у гуртожитку у відповідних кімнатах, а тому повинні бути зареєструвати саме у кімнатах, які було надано у користування.

За даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 129 ЖК України, п. 17 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року N 500-VI., ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця» Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморсантехмонтаж», Суворовського районного відділу ДМС УДМС України в Одеській області про визнання права користування в кімнаті гуртожитку, про зобов`язання здійснення реєстрації місця проживання - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спільно з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 право користування кімнатою АДРЕСА_7 .

3. Зобов`язати Суворовський районний відділ ДМС УДМС України в Одеській області зареєструвати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спільно з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 додатково у кімнаті АДРЕСА_7 , тобто за адресою АДРЕСА_1 , кімнати № 53/54.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя