233 Справа № 233/3209/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Каліуш О. В. при секретареві Мазепа Н.А., за участі боржника ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_2, представника стягувача ОСОБА_3, представника ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 просить відстрочити виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2015 року про виселення ОСОБА_1 без її двох малолітніх дітей на деякий час до закінчення морозів, опалювального сезону, навчання дитини у 6-му класі школи № 3, тобто до кінця травня 2016 року, посилаючись на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2015 року їй відмовлено у позові в інтересах 2-х малолітніх дітей до ОСОБА_2 про визнання дійсним укладеного усно правочину про найм (оренду) житлового приміщення, зустрічний позов ОСОБА_2 про виселення лише її (без дітей) задоволено. У теперішній час у процесі виконання рішення суду постало питання про її виселення без двох малолітніх дітей, чим порушуються їх права на проживання у сімї.

Так, малолітній ОСОБА_5, який теж проживає з нею у квартирі у теперішній час, як вимушений переселенець немає іншого житла крім цієї квартири. Дитина навчається у 6-А класі Костянтинівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 3, яка поруч з місцем проживання. В квартирі, з якої виселяють лише її без дітей, задовільний санітарний стан, є диван особисто для ОСОБА_5, стіл для виконання домашніх завдань, шафа для одягу та інше. У малолітньої ОСОБА_6 є теж особисте ліжко, стіл для малювання з маленьким стільцем, у шафі є відокремлене місце для особистого одягу маленької дитини. У квартирі є телевізор для огляду дитячих програм та новин. Тобто квартира повністю обладнана для проживання сімї з двома маленькими дітьми необхідними меблями, та іншим обладнанням. Проживання дітей у цій квартирі повністю забезпечує їх розвиток, безпечне життя, оскільки у квартирі де вони зареєстровані у м. Горлівці життя не є безпечним для дітей та дорослих. Інше житло поруч зі школою № 3, яке б забезпечувало гідне життя дітей та їх розвиток, вона не може знайти. Її діти пережили сильний стрес і хвилювання під обстрілами, стали частіше хворіти, тому саме ця квартира підходить їм для проживання. Крім того, почались морози, опалювальний сезон. Квартира обладнана індивідуальним опаленням, яке повністю забезпечує потрібну температуру у кімнаті для проживання двох малолітніх дітей. Крім того, нагадує, що рішення ухвалено про виселення лише однієї особи без її дітей, які проживають також у квартирі, що також ускладнить виконання судового рішення і зробить неможливим без залучення компетентних органів та органів опіки з подальшим вирішенням долі сімї.

Вважає, що вказані обставини є такими, що ускладнюють виконання судового рішення, а тому просить суд відстрочити його виконання на деякий час до закінчення морозів, опалювального сезону та навчання дитини у 6 класі школи № 3, тобто до кінця травня 2016 року.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала за тих же підстав, просила її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2, представник стягувача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, посилаючись на те, що боржником ОСОБА_1 не наведено жодної норми матеріального права та будь-яких підстав для задоволення її заяви. Рішення суду про виселення ОСОБА_1 мало місце ще в літній період, проте, до теперішнього часу будь-яких дій, спрямованих на виконання даного рішення ОСОБА_1 не виконано. Не виконуючи рішення суду про виселення, боржник ОСОБА_1 порушує право власності ОСОБА_2, яка має потребу в цьому житлі. Крім того, вимоги ОСОБА_1 є незрозумілими, оскільки із заяви не вбачається, на який саме час ОСОБА_1 просить відстрочити виконання судового рішення або до закінчення морозів, або до закінчення опалювального сезону, який закінчується 15 квітня, або до закінчення сином навчання у 6 класі до кінця травня 2016 року. Просили у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Представник ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_4 у судовому засіданні вважала, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Представник Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/3209/15-ц від 08 липня 2015 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення задоволено, виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2015 року залишено без змін.

23 жовтня 2015 року державним виконавцем ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення від 08 липня 2015 року про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2. (а.с.81).

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна у натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 розяснив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передано стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Викладені в заяві ОСОБА_1 обставини (щодо придатності квартири ОСОБА_2 для проживання малолітніх дітей ОСОБА_1, неможливість знайти інше житло) до обставин в розумінні ст. 373 ЦПК України не відносяться. В судовому засіданні боржником ОСОБА_1 також не доведено суду жодних виняткових обставин, за яких необхідно відстрочити виконання рішення суду, не надано жодного документу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду. Тим більше, що доводи боржника ОСОБА_1 про порушення прав її неповнолітніх дітей були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, яким рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2015 року залишено без змін.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 210, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/3209/15-ц від 08 липня 2015 року відмовити.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним обсягом ухвали 19 листопада 2015 року, відклавши до цього строку складання повного тексту ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Каліуш