Справа №560/246/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на 1/4 частину одноповерхового житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його баби ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року залишилось спадкове майно, а саме: одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1. За життя, необхідні документи для первинної реєстрації права власності на 1/4 частини вказаного будинку нею подані не були і на сьогоднішній день вказана частка будинку не внесена в реєстр права власності на нерухоме майно. Після її смерті, спадщину прийняв батько позивача ОСОБА_5, який вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх прав також не оформляв і свідоцтво про право на спадщину на вказану 1/4 частину будинку, не отримував. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_6 року батько помер, при цьому заповіт за життя також не складав. Після його смерті, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, а саме, почав користуватись усім житловим будинком з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, в тому числі і його 1/4 чистиною, а також меблями присадибною ділянкою та іншими речами. На даний час позивач є власником 3/4 частин житлового будинку. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану 1/4 частину позивач не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність 1/4 частини будинку померлому батьку.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, проте до початку судового розгляду від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2015 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.6). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 заповіту за життя не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, тобто спадкоємцем по закону першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.03.1962 року (а.с.7).

У свою чергу згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №5 від 24 березня 2015 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_4, після смерті якої ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив (а.с.28).

Як вбачається з довідки №408, виданої 17.02.2015 року, виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області, померлий ОСОБА_5 з 14.10.1968 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року був зареєстрований АДРЕСА_1. Разом з ним, по день смерті були зареєстровані дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, то до цих відносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення. За чинним на той час законодавством, а саме відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За цією підставою ОСОБА_1 і прийняв спадщину. Однак, юридично своїх прав не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається із листа нотаріуса №104/01-09 від 26.02.2015 року, справи Дубровицької нотаріальної контори по 2004 рік включно, знаходяться в Рівненському обласному державному нотаріальному архіві (а.с.17).

Згідно архівної довідки №129/01-21 від 10.03.2015 року, виданої Рівненським обласним державним нотаріальним архівом, після смерті ОСОБА_4, спадкова справа відносно її майна не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/4 частину будинку (а.с.22).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернувся в Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації, яким станом на 06 січня 2015 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 (а.с.9-13).

Згідно довідки №2 від 06.01.2015 року, виданої КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", на 1/4 частину житлового будинку правовстановлюючий документ відсутній. Згідно реєстрових книг бюро, право власності станом на 06.01.2015 року не зареєстровано (а.с.14).

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_5 при житті набув або володів житловим будинком по АДРЕСА_1 неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину одноповерхового житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.