Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2015р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, внаслідок протиправних дій, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким остаточно просить стягнути з останнього на свою користь матеріальну та моральну шкоду, завдану протиправними діями 07.09.2013р. на загальну суму 109897,30грн., з яких матеріальна шкоді - 77490грн. та 2407,30грн. й моральна - 30000грн.

Обґрунтовуючи вимоги позову позивач, зазначає, що 07.09.2013р. відповідач спричинив тілесні ушкодження, за що був визнаний винним вироком суду. Внаслідок дій чоловіка, позивач перебувала на лікуванні у медичному закладі. За час лікування витрачено 2407,31грн. Також позивач просить стягнути з відповідача вартість курсу реабілітації для одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 13.02.2014р., що складає 77490грн. Під час побиття позивач пережила значний стрес, фізичну біль, протиправні дії відбувались у присутності малолітньої доньки позивача, що вплинуло і на її психічний стан також. ВІ подальшому позивач перебувала у постійному пригніченому та напруженому психічному стані тощо. Позивач зверталася доза допомогою психолога задля виведення із такого психічного стану. Відповідач з моменту вчинення злочину не пробачився, жодної допомоги не надав, тому позивач оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 30000грн.

Представник позивача підтримав викладені обставини і вимоги позову та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, його представник з вимогами позову погодились частково, про що зазначено у письмових запереченнях

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, надійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що 07.09.2013р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на побутовому ґрунті виникла свара, під час якої ОСОБА_2 умисно наніс ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.07.2014р. ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і на підставі п. «в» ст.. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. від відбуття покарання звільнено.

Ухвалою колегії суддів судової плати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014р. вирок суду від 01.07.2014р. в частині визнання ОСОБА_2 винним, звільнення його від відбуття покарання на підставі амністії, залишено без зміни, як обґрунтований. (а.с.45-51, 1-3).

Позивач в результаті отримання тілесних ушкодження перебувала на стаціонарному лікуванні, в подальшому продовжувала лікування, виконуючи рекомендаційна придбання медичних препаратів, ліків, на що витратила загалом 2407,30грн.

Такі обставини підтверджено медичною документацією, листками непрацездатності, копіями фіскальних чеків (а.с. 10-22,30).

Отже, на підставі наведеної медичної документації, судових рішень, встановлено, що позивач внаслідок отримання тілесного ушкодження, витрачала кошти на лікування, у зв'язку з протиправними діями відповідача, тобто є причинний зв'язок між нанесенням тілесних ушкоджень 07.09.ю2013р. та їх наслідками.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди внаслідок злочину в сумі 2407,30грн. є обґрунтованими, належним чином підтверджені і підлягають задоволенню.

Далі, позивач зазначає, що у відповідності до довідки № 1715/395 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 13.02.2014р. неї рекомендовано реабілітаційний курс в санаторії, а аз договором про надання туристичних послуг від 04.03.2014р. вартість курсу реабілітації у Центрі відновлюваної медицини складає 77490грн., що і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Такі обставини підтверджено копіями довідки для одержання путівки, договору про надання туристичних послуг від 04.03.2014р., програми туру та рахунку-фактури від 04.03.2014р. (а.с.25-29).

Разом з цим, суд відмовляє у задоволені вимог позову щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 77490грн. як за оплату туристичних послуг, оскільки з боку позивача не надано жодного доказу щодо сплати вартості туру або інших витрат. Не містять таких доказів і матеріали справи.

Далі, у відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що з вини ОСОБА_2 позивачу вчинено тілесні ушкодження і остання продовжує лікування, з послідуючим наглядом у лікарів, під час злочину, скоєного відносно позивача, остання отримала стрес тощо, що спричинило нервові переживання, тому є підстави вважати, що ОСОБА_1 отримала душевні страждання.

Такі обставини знайшли своє підтвердженні і у висновку спеціаліста від 27.11.2013р. (а.с.31).

Відповідно до роз'яснень в п.5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошової сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Отже, суд виходячи із принципу справедливості і співмірності, суд оцінює вчинену моральну шкоду в розмірі 10000грн.

Таким чином, суд на підставі вищевикладеного прийшов до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 130, 212-215, ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166,1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 2407 (дві тисячі чотириста сім)грн., 30 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч)грн.

В іншої частині вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три)грн.,60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя