Справа № 367/7022/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарі Проценко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18.02.2014 року приблизно о 07 год 32 хв відповідач в м. Києві на автодорозі Р-30 Київ-Ірпінь, керуючи автомобілем марки "Форд" д. н. НОМЕР_7, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем марки Дачія д. н. НОМЕР_8 під керуванням позивача, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання йому тілесних ушкоджень. Таким чином відповідач порушив Правила дорожнього руху і своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 29 травня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва відповідача визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що в результаті протиправних дій відповідача, що полягають в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він зазнав тілесних ушкоджень в зв'язку із чим його з місця пригоди було доставлено до Київської міської клінічної лікарні № 17, де було надано першу необхідну медичну допомогу. Протягом другої половини лютого 2014 року відповідач погоджувався відшкодувати матеріальні збитки, завдані своїми неправомірними діями, в результаті чого 14.03.2014 року відповідач відповідно до розписки передав йому грошову суму в розмірі 30 000 гривень як часткову компенсацію матеріальних збитків, остаточний розрахунок відповідач пообіцяв провести після визначення точної вартості завданих йому збитків. В лютому 2014 року він звернувся до НАСК "Оранта" з метою визначення суми страхового відшкодування, вартості ремонтних робіт та запчастин по відновленню транспортного засобу, що йому належить, а саме автомобіля Дачія д.н. НОМЕР_8; 20.03.2014 року він отримав від вищевказаної страхової компанії ремонтну калькуляцію № СА НОМЕР_8, відповідно до якої загальна вартість ремонтних робіт склала 97 777,0 гривень.

Позивач також вказує, що на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторно (транспортне) бюро України частково відшкодувало йому завдані збитки внаслідок пошкодження автомобіля Дачія д. н. НОМЕР_8 в розмірі 50 000,0 гривень. Після отримання вищевказаної калькуляції та відшкодування страхової компанії він звернувся до відповідача з проханням відшкодувати різницю вартості завданих збитків, а саме 17 777,0 гривень та моральних збитків в розмірі 15 000,0 гривень. Натомість станом на дату подачі позову до суду відповідач відмовляється відшкодувати різницю непогашених матеріальних збитків та моральні збитки, завдані йому внаслідок ДТП 18.02.2014 року. Враховуючи протиправні дії відповідача, які виразилися в пошкодженні майна та завдання йому фізичного болю, спричинили йому моральні страждання. В зв'язку з відмовою відповідача в добровільному порядку здійснити відшкодування моральної та матеріальної шкоди він змушений був з метою захисту своїх прав та інтересів звернутися за правовою допомогою до фахівця в галузі права, внаслідок чого було укладено договір від 18.08.2014 року про надання правової допомоги з фахівцем в галузі права ОСОБА_3, на виконання вказаного договору про надання правової допомоги ним було сплачено суму коштів за послуги в розмірі 2 000,0 гривень.

В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 17 777,0 гривень матеріальної шкоди, 900,0 гривень - витрати на транспортування автомобіля, 1 050,0 гривень - витрати на охоронювану стоянку, 15 000,0 гривень моральної шкоди, а також судові витрати: 2000,0 грн. - витрати на послуги адвоката, 347,27 грн. - судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, вважав, що з відповідача має бути стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000,0 гривень, в інший частині позову просив відмовити, оскільки позовні вимоги не підтверджені будь-якими доказами. Просив позов задовольнити частково.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2014 року приблизно о 07 год. 32 хв. в м. Києві на автодорозі Р-30 (Київ-Ірпінь), ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "Форд" д. н. НОМЕР_7 не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем марки Дачія д. н. НОМЕР_8 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів; таким чином ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху і своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року у справі № 759/7281/14-ц ОСОБА_2 був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрито в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.4 ст. 38 КУпАП. У даній постанові, яка набрала законної сили, зазначено, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 № 910237 від 25.04.2014 року, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 18.02.2014 року, схемою ДТП від 18.02.2014 року, постановою про закриття кримінального провадження від 22.04.2014 року та іншими матеріалами справи, складеними уповноваженими на те особами, а також поясненнями потерпілого ОСОБА_1

В судовому засіданні також встановлено, що згідно довідки відділення політравми Київської міської клінічної лікарні № 17 м. Києва від 18.02.2014 року № 366 ОСОБА_1 була надана допомога - огляд хірурга, нейрохірурга, та інші обстеження та рекомендований нагляд у хірурга, перев'язки, ліки.

Згідно ремонтної калькуляції автомобіля № СА 6471АТ, власник ОСОБА_1 вартість ремонту складає 97 777,0 гривень. Згідно квитанції № 049576 від 26.03.2014 року ФОП ОСОБА_5 вартість послуги буксирування автомобіля Дачія Логан НОМЕР_8 900,0 гривень; згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 356 від 27 травня 2014 року прийнято від ОСОБА_1 на підставі стоянки 3 місяця 1050,0 гривень.

Встановлено, що згідно розписки від 14.03.2014 року ОСОБА_1 получив від ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 30 000,0 гривень в якості компенсації збитків, отриманих у ДТП, що сталося 18.02.2014 року; суму усіх отриманих збитків пов'язаних з даним ДТП оцінює у розмірі 80 000,0 гривень, у випадку погашення всієї суми претензій до ОСОБА_2 не матиме.

Встановлено, що згідно квитанції від 04 вересня 2014 року ОСОБА_1 сплатив за надані юридичні послуги згідно договору від 18.08.2014 року ФОП ОСОБА_3 2 000,0 гривень.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, матеріалами справи.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оскільки в судовому засіданні позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення на його користь з відповідача 17 777,0 гривень матеріальної шкоди як різницю вартості завданих збитків суд вважає, що дані вимоги не підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 900,0 гривень - витрат на транспортування автомобіля та 1 050,0 гривень - витрат на охоронювану стоянку суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що оскільки із наданих позивачем копій квитанцій № 049576 від 26.03.2014 року ФОП ОСОБА_5, згідно якої вартість послуги буксирування автомобіля Дачія Логан НОМЕР_8 900,0 гривень та квитанції до прибуткового касового ордера № 356 від 27 травня 2014 року, згідно якої прийнято від ОСОБА_1 на підставі стоянки 3 місяця 1050,0 гривень не можливо зробити однозначний висновок про наявність підстав для стягнення зазначених сум з відповідача, тому дані вимоги також задоволенню не підлягають. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених позовних вимог суду надано не було.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 18.02.2014 року з вини відповідача та внаслідок цієї пригоди позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди, з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду. Однак розмір моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача суд вважає завищеним та визначає розмір моральної шкоди у сумі 10 000,0 гривень.

Також суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме за надання правової допомоги у розмірі 2 000,0 гривень та 347,27 гривень судового збору.

Таким чином суд задовольняє позов частково.

На підставі ст. ст. 3, 11, 16, 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 у відшкодування моральної шкоди 10 000,0 (десять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_6 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 2 000,0 (дві тисячі) гривень та 347,27 гривень судового збору.

В інший частині позову відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом п'яти днів після закінчення розгляду справи 03.01.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Пархоменко