Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про солідарне стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних,-

в с т а н о в и в :

Заявник - КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Однак з урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб, у випадку стягнення у наказному провадженні заборгованості з солідарних боржників, воно може бути звернено лише на того з боржників, з яким укладено письмовий договір.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Пункт 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України визначає, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Згідно з пунктом 9 даної Постанови відсутність документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення субєктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Враховуючи, що договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 10 квітня 2014 року укладено лише з ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо є наявні обставини, зазначені у п.п. 2-5 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України, - у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 96, 100, п. 5 ч. 2 ст.122 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради в прийнятті заяви про видачу судового наказу про солідарне стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3