АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року заяву представника позивача ОСОБА_4ОСОБА_8 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним задоволено частково.

Накладено арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції про забезпечення позову є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що заявником не надано доказів в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру. Вказує також на те, що ОСОБА_9 не надано суду належних та допустимих доказів того, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3.

В судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Радянської райради м.Києва від 06.12.1194 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1.

21 грудня 2006 року Першою Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

26 вересня 2008 року між ОСОБА_5 (продавець), від імені якої діяла ОСОБА_11, та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, за реєстровим №6716. Відповідно до умов даного договору продавець передав, а покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 24 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво від 21.12.2006 року про право на спадщину за законом, яка складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом померлого 09.032006 року ОСОБА_10, право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом померлого 09.032006 року ОСОБА_10, право власності на 2/6 частини квартири АДРЕСА_1.

08 серпня 2014 року ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним.

30 жовтня 2014 року представником позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 було подано заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 про забезпечення позову та накладаючи арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, суд 1-ї інстанції виходив з положень ст.ст.151-153 ЦПК України, зазначаючи, що при невжитті заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 6 даної статті встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Накладаючи арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення даного позову зазначеним способом, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, як такого, що вчинений ОСОБА_5 без достатніх на те правових підстав, так як рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 24 березня 2014 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10, на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, видане ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину даної квартири.

Обраний судом спосіб забезпечення позову, колегія суддів вважає співмірним із заявленими позивачем вимогами та гарантує виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Не спростовують правильність висновків суду доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 не надано суду належних та допустимих доказів того, що квартира АДРЕСА_1 вже не належить на праві власності ОСОБА_3, оскільки вказані питання підлягають з'ясуванню під час слухання справи по суті, а тому для забезпечення виконання рішення суд прийняв обґрунтоване рішення про накладення арешту на 1/6 частину спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду є невмотивованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: