У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У квітні 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, обґрунтовуючи його тим, що він є сином та спадкоємцем за законом ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 страждала на стійкі хронічні психічні розлади, внаслідок чого не була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними весь час з моменту захворювання до самої смерті. Після смерті матері позивач дізнався про існування заповіту від 18 січня 2008 року, згідно з умовами якого ОСОБА_6 заповіла все належне їй майно ОСОБА_4 Посилаючись не те, що 18 січня 2008 року психічний стан ОСОБА_6 перешкоджав їй усвідомлювати значення своїх дій, позивач просив визнати вказаний заповіт недійсним.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Так, вирішуючи спір, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходили з того, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_6 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, що встановлено актами посмертних судово-психіатричних експертиз від 2009, 2012 та 2014 років.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргу ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова