Провадження № 2/537/1511/2015
Справа № 537/4687/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2015 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ТОВ «Легбудпроект» в особі директора ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, відшкодування середньомісячного заробітоку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, просила ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача оформити належним чином наказ про звільнення її за власним бажанням від 05.10.2015 року, надати копію зазначеного наказу, внести відповідний запис до трудової книжки та повернути їй трудову книжку; зобовязати відповідача відшкодувати їй середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, викликаного несвоєчасною видачею трудової книжки; зобовязати відповідача здійснити розрахунок по заробітній платі при звільненні; зобовязати відповідача відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.

Позовна заява ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 від 06.11.2015 року була залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

Згідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо у позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Частиною 5 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, крім вимоги про стягнення заробітної плати, позовна заява містить інші вимоги немайнового характеру, за подання яких справляється судовий збір, а саме: щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії та зобовязання відшкодувати моральну шкоду.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено нові ставки судового збору згідно яких за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру належить сплачувати судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відтак, позивач мала сплатити судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимогу про зобовязання вчинити дії та 487 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди або загальною сумою 974 грн. 40 коп.

11.11.2015 року позивачем ОСОБА_2 на виконання вищезазначеної ухвали було надано документ, підтверджуючий сплату судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме: квитанція №0.0.459638521.1 від 11.11.2015 року.

Як вбачається з п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказам сплати судового збору.

Позивачем надана квитанція зі змісту якої неможливо встановити за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, так як призначенням платежу зазначено «судовий збір ОСОБА_2 11.11.2015», разом з тим подана квитанція не скріплена печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення, у звязку з чим суддя приходить до висновку про неможливість ідентифікування призначення платежу від 11.11.2015 року за №0.0.459638521.1.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліки позовної заяви у визначений термін усунені не були.

За таких обставин суддя приходить до висновку по те, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 119, 120,121 ЦПК України, Законом України « Про судовий збір», суддя-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Легбудпроект» в особі директора ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, відшкодування середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення в Апеляційний суд Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Суддя: Д.О. Зоріна