Провадження № 6/161/386/15
У Х В А Л А

13 жовтня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-7175, виданий 12.12.2011р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.10.2011р. і до досягнення Денисом повноліття. Виконавче провадження №30494244. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 22.12.2011р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. Боржником добровільно рішення суду не виконується, кошти на утримання дитини не сплачуються. ОСОБА_1 неодноразово з'являвся до Другого відділу ДВС Луцького МУЮ та надавав пояснення державному виконавцю, проте на вимогу державного виконавця погасити заборгованість по аліментах не реагує. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У звязку з наведеним, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість по аліментах, що відповідно до розрахунку, який складено державним виконавцем, станом момент досягнення дитиною повноліття, становить 13935,48грн. Державним виконавцем зроблено запит до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржника та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, а також про отримання пенсії. Згідно результатів обробки зазначених запитів боржник офіційно не працевлаштований, рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах відсутні, пенсії не отримує.

12.11.2015р. винесена постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою накладено арешт на все рухоме майно в межах суми боргу по виконавчому провадженню, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідні записи про заборону відчуження. Державним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби, згідно відповіді на нього боржник 13.08.2015року виїхав за кордон, при цьому має невиплачену заборгованість по сплаті аліментів.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, 1976року народження, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник заявника в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд подання за її відсутності, подання підтримує з підстав, зазначених у ньому.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані договірні зобовязання та щодо боржника подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-7175, виданий 12.12.2011р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.10.2011р. і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 22.12.2011р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №30494244, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Як встановлено судом, постанови про відкриття виконавчого провадження направлені боржнику для відому та виконання. Боржнику надано строк для добровільного виконання виконавчого листа. У наданий Законом строк для самостійного виконання боржник виконавчий документ належним чином не виконав. Жодних підтверджуючих документів, що унеможливлюють виконання рішення суду боржник не надав, хоча згідно чинного законодавства був зобов'язаний це зробити.

Не пізніше наступного дня після закінчення строку для самостійного виконання державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою примусового виконання рішення суду та перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржника та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, а також про отримання пенсії. Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України боржник офіційно не працевлаштований, рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах відсутні, пенсії не отримує.

12.11.2015р. винесена постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою накладено арешт на все рухоме майно в межах суми боргу по виконавчому провадженню, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідні записи про заборону відчуження відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім цього, державним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби, з відповіді якого вбачається, що боржник 13.08.2015року виїхав за кордон, при цьому має невиплачену заборгованість по сплаті аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 рішення суду не виконується, кошти на утримання дитини не сплачуються. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Відповідно до розрахунку державного виконавця, станом на момент досягнення дитиною повноліття, заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 13935,48грн.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Необхідність у тимчасовому обмеженні у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника, як заходу забезпечення виконання виконавчого документа випливає з наступних основних причин: боржник не виконав зобов'язання ( майнове або немайнове ) згідно виконавчого документа; боржник не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості у наданий йому строк; виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання; боржник не з'являється до державного виконавця на виклики, ігнорує їх; згідно відповіді УГІРФО УМВС у Волинській області боржнику видано закордонний паспорт; виїзд боржника за кордон унеможливить виконання рішення суду; виїзд за кордон свідчить про наявність у боржника вільних коштів; невиконанням судових рішень та рішень інших органів боржник порушує права стягувача; невиконання законних вимог виконавця свідчить про перешкоджання виконанню рішень.

Згідно ст. 377-1. ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, статтею 313 частиною 4 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України », Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України » у виїзді за кордон України громадянину України може бути тимчасово відмовлено, зокрема у випадку, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання.

Таким чином, законом передбачено обмеження у здійсненні права на пересування. Таке обмеження виникає за наступних юридичних умов: щодо боржника видано виконавчий документ майнового або негайного характеру; державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження щодо боржника; виконавчий документ у строк для самостійного виконання не виконано; державний виконавець подав до суду подання про обмеження виїзду боржника за межі України; подання погоджене начальником відділу державної виконавчої служби; військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби надається право, в т. ч. не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Станом на даний час боржником ОСОБА_1 не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі. Стягувач повідомив про наміри боржника виїхати за межі України, не виконавши зобов'язань по вищевказаному рішенні суду.

Враховуючи наведене, наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань, суд приходить до висновку про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 217, 377-1 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 11. п. 18. Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України «Про державну прикордонну службу» Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1, 02.05.1976року народження, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань перед стягувачем.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта