Справа № 303/1162/15-ц
№ 2/303/912/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 квітня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Іванчо Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальницької сільської ради Мукачівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Кальницької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1
Позов мотивовано тим, що будинок АДРЕСА_1 Мукачівського району належав її матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була забудовником та головою дворогосподарства, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Кальницької сільської ради №888 від 08.12.2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 померла, однак на випадок своєї смерті залишила заповіт від 21 липня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, згідно якого усе своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати по закону, заповіла дочці - ОСОБА_1. Батько позивача, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на день його смерті у господарстві була прописана і проживала його дружина ОСОБА_2. На день смерті матері позивача в будинку в АДРЕСА_1 Мукачівського району ніхто не був зареєстрований та не проживав, що стверджується довідкою №687 від 07.07.2014 року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду 29 січня 2015 року позивачу було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2. 19 лютого 2015 року позивач звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою від 19 лютого 2015 року №74/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на житловий будинок. Тому, прийнявши спадщину за померлою матір'ю, позивач позбавлена можливості оформити це право через нотаріуса, у зв'язку з чим і звернулася до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечила.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача - ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане виконкомом Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 07.06.2013 року (а.с.16).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кальницької сільської ради №888 від 08.12.2014 року, в тому, що забудовником будинку та головою дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 була ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Згідно погосподарського обліку 2011-2015 рр., будинок побудований 1961 року (а.с. 15).
На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт від 21 липня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, згідно якого усе своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати по закону, заповіла дочці - ОСОБА_1 (а.с. 17).
Батько позивача, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане виконкомом Кальницької сільської ради Мукачівського району ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 18).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кальницької сільської ради Мукачівського району №511 від 29.05.2002 року, на день смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в господарстві була прописана і проживала його дружина ОСОБА_2 (а.с. 19).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кальницької сільської ради №687 від 07.07.2014 року, на день смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в будинку в АДРЕСА_1 Мукачівського району ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 20).
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду 29 січня 2015 року позивачу - ОСОБА_1 було надано додатковий для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2.

12 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.21).

19 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 22).

Однак постановою від 19 лютого 2015 року №74/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на житловий будинок (а.с. 23).

З відповіді Мукачівської районної державної нотаріальної контори від 01.04.2015 року № 125/01-16 вбачається, що згідно інформації зі Спадкового реєстру за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 в Мукачівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа від 12 лютого 2015 року за №45. інші спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 Мукачівського району, виготовленого станом на 21.02.2015 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 (а.с. 11-13).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинний на час завершення його будівництва, відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування.

У 1961 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

За Указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не може, про що свідчить постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 215-218 ЦПК України, ст.ст.16, 1216, 1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Мукачівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року матір'ю - ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій