Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/177/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі Онисько С.С., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи: Беланинець Є.О., прокурора прокуратури Виноградівського району Сита Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 заклала позов до до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав. Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що відповідач с батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Беручи до уваги, що батько дитини, починаючи з лютого 2010 року, проживає окремо в іншому місті та не виконує покладені законом на батьків обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина.

Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості.

Крім оплати аліментів, на виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач ОСОБА_5 не надавав і не надає по цей час.

Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: фактично з лютого 2010 року, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Дитина не знає відповідача ОСОБА_5 як свого батька, не має до нього родинних почуттів.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Названі дії у відповідності до ст, 70 Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст. 164 Сімейного кодексу України) є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно відповідача ОСОБА_6,

Позивачка ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_2, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_5, який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання, не з"явився, однак будучи допитаний в порядку окремого судового доручення заявлений до нього позов не визнав та заперечив проти позбавлення його батьківських прав.

Представник служби у справах дітей Виноградівської РДА - Беланинець Є.О. в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримала та просила суд такий задоволити.

Прокурор прокуратури Виноградівського району Сита Ю.Ю., у судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримав та просив суд такі задоволити повністю, поскільки це буде відповідати дійсним інтересам неповнолітньої дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідач с батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Беручи до уваги, що батько дитини, починаючи з лютого 2010 року, проживає окремо в іншому місті та не виконує покладені законом на батьків обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина.

Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості.

Крім оплати аліментів, на виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач ОСОБА_5 не надавав і не надає по цей час.

Відповідач ніяким чином не піклуєчься про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: фактично з лютого 2010 року, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Дитина не знає відповідача ОСОБА_5 як свого батька, не має до нього родинних почуттів.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 заперечував проти виїзду позивачки із дитиною, до її сестри в Сполучені Штати Америки.

Між тим дана подорож до США має велике значення для духовного та фізичного розвитку дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку надає сестра позивачки, позивачка матиме можливість оздоровити сина. Крім того позивачка матиме можливість влаштуватись на працевлаштування за кордон.

Працевлаштування за кордоном за контрактом забезпечило б матеріальну базу для всебічного розвитку дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Названі дії у відповідності до ст, 70 Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст. 164 Сімейного кодексу України) є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно відповідача ОСОБА_6.

Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток» той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України).

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини я вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

09 грудня 2014 року, позивачка ОСОБА_1 звернулась до органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області. 31 грудня 2014 року, позивачку листом за №01-08-10/3585 повідомлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав людини прийнято рішення щодо надання письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_3, відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з ч. 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також па підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 214, 215-218 ЦПК України, ст.164 СК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_3, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

.

ГоловуючийА. А. Надопта