Справа № 755/4815/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючої судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. № 32817045 від 10.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. № 32817045 від 10.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до заявлених вимог, просив скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. № 32817045 від 10.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язати державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. поновити виконавче провадження, мотивуючи свою скаргу тим, що в провадженні державного виконавця відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. знаходиться виконавчий лист № 2-206/1-2010 виданий 09.05.2010 р. Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 285193,22 грн. 27.02.2015 року йому стало відомо, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, однак він вважає, що виконавчі дії проведені лише частково, оскільки державним виконавцем не отримана інформація з ДПІ щодо наявності особових рахунків боржника в банківських установах, не отримана інформація ДПІ щодо уточнення місця роботи боржника, не проведено опису та арешту особистого майна боржника за місцем його проживання в АДРЕСА_1, не здійснено примусовий привід боржника до відділу ДВС, не застосоване тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, а тому вважає, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 просив задовольнити скаргу, з підстав викладених в скарзі, долученій до матеріалів справи.

В судовому засіданні головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. просила відмовити у задоволенні скарги, з підстав викладених у письмових запереченнях на скаргу, долучених до матеріалів справи, додатково пояснила, з приводу примусового виконання виконавчого листа № 2-206/1-2010 виданого 09.05.2010 р. Дніпровським районним судом м. Києва проведені всі виконавчі дії, згідно Закону України "Про виконавче провадження". (а.с. 24-25)

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-206/1-2010 від 29.04.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму коштів 285163,22 грн. та судові витрати в сумі 30,00 грн. (а.с. 34-35)

Державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП №32817045 на підставі виконавчого листа № 2-206/1-2010 виданого 06.04.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 285193,22 грн. (а.с. 36)

07.06.2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову ВП № 32817045 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3. (а.с. 43)

11.06.2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві надіслано до ВРЕВ-4, БТІ м.Києва, Адресного бюро м. Києва, ДПІ у Дніпровському районі м. Києва запит про надання інформації щодо об'єктів нерухомого майна, рухомого майна, розрахункових рахунків боржника та в якому відділенні банку їх було відкрито, місце знаходження, реєстрації боржника - ОСОБА_3. (а.с. 41)

Згідно отриманих відповідей на запити встановлено наступне.

Згідно довідки УДАІ м. Києва за боржником транспортні засоби на праві приватної власності не зареєстровані. (а.с. 45)

Відповідно до довідок ДПС України та Пенсійного фонду України інформація відсутня. (а.с. 47,70,72)

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру іпотек, квартира за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться в заставі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". (а.с. 51-52)

Також, на запит державного виконавця з приводу інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно ОСОБА_3, державним реєстратором встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо запитуваної інформації. (а.с. 50)

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, на запит державного виконавця з приводу володіння ОСОБА_3 пакетами акцій емітентів, повідомлено, що станом 30.09.2013 року серед власників зазначених в запиті, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) відсутні. (а.с.48-49)

21.02.2013 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві складено акт, за яким встановлено, що державним виконавцем здійснений виїзд за адресою АДРЕСА_1, двері квартири відкрила мати боржника, яка повідомила, що місцезнаходження боржника їй не відоме, у вказаній квартирі майна боржника немає. (а.с. 53)

12.02.2014 року державним виконавцем здійснений виклик ОСОБА_3, в якому зобов'язано останнього з'явитися до державного виконавця 28.02.2014 року для сплати боргу. (а.с. 54)

12.02.2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову ВП № 32817045 про примусовий привід боржника, в якій постановлено застосувати до ОСОБА_3 примусовий привід в приміщення ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. (а.с. 56)

Також, 06.05.2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову ВП № 32817045 про примусовий привід боржника, в якій постановлено застосувати до ОСОБА_3 примусовий привід в приміщення ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. (а.с. 58)

За рапортом ДІМ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Брук В.В. від 29.05.2014 року встановлено, що в ході виконання постанови про примусовий привід боржника, двері квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, ніхто не відкрив, місця перебування ОСОБА_3 не відоме. (а.с. 61)

Також, державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві звертався до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, однак ухвалою суду від 21.10.2014 року в задоволенні подання було відмовлено. (а.с. 63-69)

Згідно акту державного виконавця 27.11.2014 року встановлено, що майно, що належить боржнику на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє.

10.12.2014 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. винесено постанову ВП № 32817045 про повернення виконавчого документа стягувачеві, де державним виконавцем встановлено, що відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, що підтверджується відповідями УДАІ м. Києва, Державної реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної податкової служби України, Пенсійним фондом України, актом державного виконавця від 27.11.2014 року, відомості щодо місця утримання прибутків, вжитими державним виконавцем заходів встановити неможливо та повідомлено про те, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 10.12.2015 року. (а.с. 74)

При цьому, скаржник при зверненні до суду, вказав, що вважає, що за весь час за виконавчим провадженням ВП № 32817045, державним виконавцем не отримана інформація з ДПІ щодо наявності особових рахунків боржника в банківських установах, не отримана інформація ДПІ щодо уточнення місця роботи боржника, не проведено опису та арешту особистого майна боржника за місцем його проживання в АДРЕСА_1, не здійснено примусовий привід боржника до відділу ДВС, не застосоване тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, а тому вважає, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначений вичерпний перелік прав та обов'язків державних виконавців, а ст. 12 цього Закону визначені права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Як передбачено у п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїм вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що скарга є не обґрунтованою, а скаржником не доведено, що державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в межах виконавчого провадження ВП №32817045 на підставі виконавчого листа № 2-206/1-2010 виданого 06.04.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 285193,22 грн. порушені вимоги ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та не здійснені дії у повному обсязі, оскільки державним виконавцем вжиті необхідні заходи з примусового виконання рішення суду визначеного Законом України "Про виконавче провадження", а саме отримана інформація від державних органів з приводу рухомого та нерухомого майна боржника, винесені постанови про примусовий привід боржника, про арешт його майна, проведені виходи за місцем проживання боржника, проводилося звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, а тому, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. № 32817045 від 10.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до статті 388 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 20, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. № 32817045 від 10.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я