РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л.,

при секретареві - Д'якович О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шоробура О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління освіти Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення компенсації за невикористану відпустку, недоотриманої допомоги по безробіттю, компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні, моральної шкоди -

встановив:

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом з урахуванням уточнення та збільшення до управління освіти Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення компенсації за невикористану відпустку, недоотриманої допомоги по безробіттю, компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні, моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що з 1998 року працював на посаді методичного комітету управління освіти Хмельницької міської ради. 25.02.2014 року позивач подав заяву про звільнення із займаної посади та про направлення трудової книжки поштою за місцем свого проживання. Проте трудову книжку та завірену копію наказу про звільнення позивач отримав лише 04.07.2014р. Після отримання трудової книжки, позивач звернувся до відповідача для отримання довідки про середній заробіток з метою отримання допомоги по безробіттю, проте внаслідок неправильного відображення заробітної плати в довідці позивач недоотримав допомогу по безробіттю, крім того відповідач неповністю виплатив позивачу компенсацію за невикористану відпустку, безпідставно стягнув з сум отриманої компенсації за невикористану відпустку єдиний соціальний внесок, такими діями позивачу завдано моральну шкоду, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача надати довідку про заробітну плату з урахуванням рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2014р., стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1420,04грн., недоотримані кошти за допомогою по безробіттю в розмірі 5259,08грн. компенсацію за не проведення повного розрахунку в день звільнення в розмірі 21142,62грн. та моральну шкоду в розмірі 10000грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали повністю, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі наказу № 3-к від 20.01.1998 року прийнятий на посаду методиста методичного кабінету управління освіти Хмельницької міської ради. Згідно поданої заяви від 25.02.2014р. позивач просив звільнити його із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з 25.02.2014р. 04.07.2014р. позивач отримав трудову книжку і копію наказу про звільнення із займаної посади 27.06.2014р. на підставі п.1 ст. 36 КЗпП. При цьому позивачу булі виплачена компенсація за 11 днів невикористаної відпустки (за період з 04.01.2014р. по 17.03.2014р.) в розмірі 853,28грн. за вирахуванням податків (3,6%-37,95грн., 15% 152,44грн., 1% -10,54грн.).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2014р. з управління освіти Хмельницької міської ради на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 6592,86грн.

Вказані обставини визнаються сторонами.

Позивач вказує, що відповідач безпідставно не виплатив компенсацію за 14,2 календарних дні відпустки та не врахував в стаж роботи, що дає право на відпустку період з 17.03.2014 по 27.06.2014., у зв'язку з чим не виплатив компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1382,09грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про відпустки» до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 6 цього Закону), зараховуються:

1) час фактичної роботи (в тому числі на умовах неповного робочого часу) протягом робочого року, за який надається відпустка;

2) час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу);

3) час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому виплачувалася допомога по державному соціальному страхуванню, за винятком частково оплачуваної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

4) час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому не виплачувалася заробітна плата у порядку, визначеному статтями 25 і 26 цього Закону, за винятком відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі якщо дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, а якщо дитині встановлено категорію "дитина-інвалід підгрупи А" - до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку;

5) час навчання з відривом від виробництва тривалістю менше 10 місяців на денних відділеннях професійно-технічних навчальних закладів;

6) час навчання новим професіям (спеціальностям) осіб, звільнених у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, скороченням чисельності або штату працівників;

7) інші періоди роботи, передбачені законодавством.

З врахуванням вищезазначених положень закону період з 17.03.2014 по 27.06.2014р. не зараховується до стажу який дає право на відпустку, а отже управлінням освіти Хмельницької міської ради правомірно не включено вказаний період для розрахунку компенсації за невикористану відпустку позивачеві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

Відповідно до п. 2.2.12 Інструкції зі статистки заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 N 5 до фонду додаткової заробітної плати включається також оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Враховуючи вищевикладене, на суму компенсації за невикористану відпустку нараховується єдиний соціальний внесок, а отже відповідач правомірно утримав з виплаченої компенсації за невикористану відпустку єдиний соціальний внесок в розмірі 3,6%, що становить 37,95грн.

Оскільки відповідачем при звільненні розрахунок проведено в повному обсязі, вимоги щодо сплати компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.9 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26 вересня 2001 р. N 1266 (із змінами та доповненнями) до середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) включається заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування .

У разі коли застрахована особа частину місяця в розрахунковому періоді не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), для обчислення середньої заробітної плати заохочувальні та компенсаційні виплати, що мають разовий характер, та виплати, що не передбачені актами законодавства або що провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, в такому місяці враховуються пропорційно відпрацьованому часу.

У разі поновлення на роботі працівника, який був звільнений з роботи без законної підстави (незаконно переведений на іншу роботу) з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу (різниці в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи), середня заробітна плата обчислюється виходячи із сум, що припадають на місяці розрахункового періоду.

Враховуючи, що позивачем не ставилося питання про поновлення на роботі, відсутні підстави, з урахуванням приписів п. 9 вищезазначеного Порядку, для включення середнього заробітку, стягнутого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2014 року для обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. А тому вимоги щодо стягнення недоотриманої допомоги по безробіттю в розмірі 5259,08грн. та видачі нової довідки із включенням суми в розмірі 6592,86грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, не здобуто таких доказів і судом, у зв'язку з чим вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати по справі належить віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК України, ст. 83,237-1 КЗпП України, Законом України «Про відпустки», Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26 вересня 2001 р. N 1266 (із змінами та доповненнями), Інструкцією зі статистки заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 N 5, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління освіти Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення компенсації за невикористану відпустку, недоотриманої допомоги по безробіттю, компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні, моральної шкоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: