Справа № 204/6707/15-ц
Провадження № 2/204/2763/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1В,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 3 031,85 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1 218,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ПАТ «Дніпрогаз» надає фізичним особам споживачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за їх місцем проживання. Правовідносини між ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_3 були оформлені шляхом видачі розрахункової книжки та відкриттям особового рахунку № 275473 (НОМЕР_1). Згідно п.п. 11, 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, і повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В порушення зазначених вище приписів відповідачем не виконується належним чином зобов`язання, зокрема, оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та в неповному обсязі, про що свідчить наявність заборгованості за період з 30.06.2005 року по 31.08.2015 року у розмірі 3 031,85 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду.

29 жовтня 2015 Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву від 14.09.2015 року, в яких посилається на те, що ПАТ «Дніпрогаз» вказує що надає їй послуги, але вона не має фізичної змоги їх отримувати , бо не під`єднана до системи газопостачання. Позивач спирається на постанови по постачанню комунальних послуг та не надає ніякого правочину (на довгострокову співпрацю з позивачем вона не укладала і до справи ніякий правочин Позивача з нею не доданий). Позивач у позовній заяві називає себе «кредитором» та жодного правочину про надання їй кредиту не надає, а також не надано ліцензію Позивача на здійснення подібної діяльності. У додатку до позовної заяві наявний борг за 2012 рік, якого вона не має. Позивач з 27.08.2010 року нарахував їй за послуги газопостачання з розрахунку на п`ятьох мешканців, в той час як проживають у квартирі тільки два чоловіки. Крім того, просила суд застосувати строк позовної давності до виниклих між ними правовідносин.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, просила суд застосувати строк позовної давності та стягнути з неї заборгованість в межах строку тільки за останні три роки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, та цей факт сторонами не оспорюється, що Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» здійснювало послуги з надання газопостачання ОСОБА_2 за адресою її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Для здійснення оплати послуг позивачем відкрито особовий рахунок на імя відповідача № НОМЕР_1.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких Позивач надавав Відповідачу послуги з газопостачання, а Відповідач був зобовязаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо щомісячної оплати наданих позивачем послуг виникла заборгованість за період з 30.06.2005 року по 31.08.2015 року у розмірі 3 031,85 грн., яку відповідач добровільно на вимогу позивача не погашає, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 34-36).

У звязку з виниклою заборгованістю Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогами про сплату заборгованості та попередженням про припинення газопостачання.

Так, згідно акту претензії № 66 від 02.07.2014 року ОСОБА_2 відмовилася від отримання та підписання повідомлення про наявність заборгованості у розмірі 3 113,09 грн. (а. с. 21).

Згідно до попередження про припинення газопостачання, 18.07.2014 року ОСОБА_2 відмовилася в отриманні вищевказаного попередження (а. с. 16).

Відповідно до акту претензії № 70 від 18.07.2014 року ОСОБА_2 категорично відмовилася від отримання та підписання повідомлення про відключення від мережі газопостачання за наявну заборгованість у розмірі 3 113,09 грн. (а. с. 20).

Згідно акту претензії № 352 від 29.07.2014 року ОСОБА_2 відмовила в доступі до газових приборів для відключення від газопостачання (а. с. 19).

Відповідно акту претензії № 361 від 04.08.2014 року ОСОБА_2 повторно відмовила в доступі до газових приборів для відключення від газопостачання за борги (а. с. 18).

Згідно з актом про припинення газопостачання від 12.08.2014 року, абоненту ОСОБА_2, за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Новокримська, 42/73 відключено газові прилади, у зв`язку з порушенням строків сплати за наданні послуги газопостачання (борг 3 018,00 грн.) (а. с. 51).

Після відключення представники ПАТ «Дніпрогаз» виходили на адресу Відповідача для укладення з нею договору про надання послуг з газопостачання, але як вбачається з акту претензії № 1085 від 11.09.2014 року ОСОБА_2 відмовилася укладати договір з надання послуг з газопостачання (а. с. 17).

Відповідно до листа майстра дільниці ОСОБА_4 від 09.04.2015 року, ОСОБА_2 до 19.04.2015 року необхідно було з`явитися на дільницю для перерахунку, укладення договору на надання послуг з газопостачання та проведення звірки виплат (а. с. 22).

Згідно списку замовлених листів, лист майстра дільниці ОСОБА_4 від 09.04.2015 року був направлений ОСОБА_2, за адресою вул. Новокримська, б. 42, кв. 73 (а. с. 23), що також підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та конвертом (а. с. 24). Відповідно до інформації, конверт був повернутий, у зв`язку з закінченням терміну зберігання та неявки адресата за отриманням.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї та місце реєстрації № 24620 від 22.08.2013 року, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська, б. 42, кв. 73 зареєстровані: ОСОБА_2 (дата реєстрації 03.02.1983 рік), ОСОБА_5 (дата реєстрації 31.01.2003 року) (а. с. 52).

Згідно довідки про склад сім`ї та місце реєстрації № 9004 від 28.04.2015 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, (дата реєстрації 03.02.1983 року) та ОСОБА_5, (дата реєстрації 31.01.2003 року) (а. с. 14).

Згідно довідки № 1221 від 22.01.2015 року зазначено, що за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська, 42/73 були зареєстровані та значилися: ОСОБА_2 (дата реєстрації - 03.02.1983 року); ОСОБА_5 (дата реєстрації - 31.01.2003 року); ОСОБА_6 (дата реєстрації - 18.06.1999 року, дата зняття з реєстрації 27.08.2010 року); ОСОБА_7 (дата реєстрації - 28.07.2008 року, дата зняття з реєстрації 27.08.2010 року); ОСОБА_8 (дата реєстрації - 27.10.2003 року, дата зняття з реєстрації 27.08.2010 року) (а.с. 65).

Згідно довідки № 1220 від 22.01.2015 року зняті з реєстрації 27.08.2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були зареєстровані в цей же день за іншою адресою, а саме: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, б. 14-А, кВ. 65 (а.с.64).

Згідно п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 9 грудня 1999 року споживач зобовязаний у разі відсутності лічильника газу письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку, та видів споживання природного газу.

В судовому засіданні встановлено та цей факт не оспорюється сторонами, що Відповідач письмово повідомила Позивача про зміну кількості зареєстрованих у квартирі осіб лише у листопаді 2013 року, що підтверджується копією листа № 15/11 від 15.11.2013 року, яке було отримано Позивачем 18.11.2013 року (а.с. 50).

У звязку з чим, нарахування Відповідачу було змінено та проводилося у розрахунку на двох осіб лише з 25.09.2013 року.

Судом також встановлено, що Відповідач неодноразово зверталася до Позивача з заявами про надання їй розгорнутого акту звірки розрахунків.

Так, згідно заяви Відповідача до ПАТ «Дніпрогаз» № 1 від 05.08.2014 року ОСОБА_2 просила надати їй розгорнутий акт звірки за період з 01.01.2010 року по 31.07.2014 року. Зазначений лист було отримано Позивачем 07.08.2014 року, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції (а.с. 47).

08.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася з заявою № 7 до ПАТ «Дніпрогаз», з проханням надати (помісячний) акт звірки з 01.09.2010 року з урахуванням довідки про склад сім`ї. Заява була отримана позивачем 08.08.2014 року, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції (а. с. 48).

Згідно заяви № 1/3 від 13.08.2014 року Відповідач звернулася до ПАТ «Дніпрогаз» повідомляла, що 12.08.2014 року нею був отриманий акт про припинення газопостачання у звязку з наявною заборгованістю, яку вона не визнає. Також просила надати їй в десятиденний строк розвернутий (помісячний) акт звірки. Заява була отримана позивачем 14.08.2014 року, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції (а. с. 49).

Зазначені заяви Відповідача залишилися без відповідного реагування зі сторони ПАТ «Дніпрогаз». Відповіді на свої заяви Відповідач не отримував. Позивачем не надано суду доказів, на підтвердження того, що ПАТ «Дніпрогаз» надавав відповіді на заяви ОСОБА_2

Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

У відповідності до п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 9 грудня 1999 року (у редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Згідно п. п. 11, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року, плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, і повинна вноситися споживачами не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у звязку з неналежним виконанням Відповідачем зобовязань щодо сплати за отримані послуги з газопостачання, в нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Позивача, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з Відповідача на корить Позивача, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, та цей факт не оспорюється сторонами, що Позивач вже звертався до суду у червні 2010 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Відповідача заборгованості за природний газ. На підставі заяви про видачу судового наказу судом було видано судовий наказ від 10 червня 2010 року про стягнення заборгованості з Відповідача солідарно з іншими боржниками.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2010 року судовий наказ від 10.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз» заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 1 279,75 грн., та судового збору в розмірі 25,50 грн. та 30,00 грн. скасовано (а. с. 53).

Пізніше, 19 червня 2015 року Позивач знов звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Відповідача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 3 031,85 грн. На підставі заяви про видачу судового наказу судом було видано судовий наказ від 10 липня 2015 року про стягнення заборгованості з Відповідача.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року судовий наказ від 10.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 3 031,85 грн., суми судового збору в розмірі 121,80 грн. скасовано (а. с. 54).

Позивачем в позовній заяві зазначено, що заборгованість за спожитий природний газ утворилася за період з 30.06.2005 року по 31.08.2015 року у розмірі 3 031,85 грн.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та заявив про застосування строку позовної давності до виниклих між сторонами правовідносин. З приводу цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, строк позовної давності за даним позовом про стягнення заборгованості з Відповідача переривався подією - зверненням ПАТ "Дніпрогаз" 19 червня 2015 року із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу 10 липня 2015 року, при цьому суд приймає до уваги, що відповідач не належним чином виконував зобов'язання щодо оплати заборгованості за спожиті послуги з газопостачання кожного місяця на протязі останніх трьох років, тобто момент прострочення відповідачем виконання зобов'язання встановлюється щодо кожного платежу, починаючи з 19 червня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість, яка підлягає стягненню з Відповідача, повинна бути стягнута за період з 19 червня 2012 року по 19 червня 2015 року, з урахуванням строку позовної давності, оскільки позовна давність обчислюється з того дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права. Судом встановлено, що Позивач був обізнаний про порушення своїх прав ще з 2005 року та мав можливість звернутися до суду у будь-який момент за їх захистом. В той же час, після першого свого звернення до суду у червні 2010 року, Позивач вдруге звернувся до суду лише у червні 2015 року. У звязку з чим, суд вважає, що заява Відповідача про застосування строків позовної давності підлягає застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі вищевикладеного суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Відповідача, щодо застосування загального строку позовної давності у три роки. Таким чином, наслідки пропуску строку позовної давності слід застосувати до вимог за період з 30.06.2005 року по 18.06.2012 року, та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на наведене суд зазначає, що розмір заборгованості який підлягає стягненню з Відповідача становить:

Період розрахунку: з 19.06.2012 року по 19.06.2015 року.

Згідно детального розрахунку заборгованості наданого Позивачем (а.с. 79-83) вбачається, що за червень 2012 року позивач повинен був сплатити 73,02 грн. Таким чином, за 12 днів червня місяця 2012 року (з 19.06.2012 по 30.06.2012 року) розмір заборгованості склав 30,62 грн. (73,02 / 30 = 2,43 грн. на день. 2,43 х 12 = 29,16 грн.).

Отже, за 2012 рік:

За червень 2012 року 29,16 грн.

За липень-вересень 2012 року (73,02 х 3) = 219,06 грн.

За жовтень 2012 року 39,10 грн.

За листопад 2012 року 47,02 грн.

За грудень 2012 року 39,10 грн.

Всього разом за 2012 рік 373,44 грн.

Оплачено за цей період 146,00 грн.

За 2013 рік:

За січень-березень 2013 року (39,10 х 3) = 117,30 грн.

За квітень 2013 року 61,71 грн.

За травень-серпень 2013 року 292,08 грн.

(З 25.09.2013 року розрахунок проведено у відповідності до 2-х зареєстрованих осіб).

За вересень 2013 року 64,25 грн.

За жовтень 2013 року 29,21 грн.

За листопад 2013 року 24,23 грн.

За грудень 2013 року 15,64 грн.

Всього разом за 2013 рік 604,42 грн.

Оплачено за цей період 278,44 грн.

За 2014 рік:

За січень-квітень 2014 року (29,21 х 4) = 116,84 грн.

За травень- червень 2013 року (47,54 х 2) = 95,08 грн.

За липень 2014 року 42,94 грн.

(З 29.07.2014 року газопостачання припинено).

Всього разом за 2014 рік 254,86 грн.

Оплачено за цей період 239,19 грн.

Таким чином, всього за період з 19.06.2012 року по день відключення Відповідача від газопостачання за спожиті послуги було нараховано 1 232,72 грн.

Судом встановлено, що за період з 19.06.2012 року по день відключення від газопостачання сплачено, Відповідачем було оплачено послуги з газопостачання на загальну суму 663,63 грн., що підтверджується копіями квитанцій наявних в матеріалах справи (а.с. 56-62).

Таким чином, сума яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача становить 569,09 грн. (1 232,72 663,63 = 569,09).

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з газопостачання підлягають частковому задоволенню, та з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 569,09 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

На підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 11, 17, 29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», ст. 509, 526 ЦК України, ст. 67 ЖК України, та керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 30 березня 1956 р. н., (ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5, р/р 94 в АБ «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647, ОКПО 20262860) суму боргу за надані послуги з газопостачання у розмірі 569,09 грн. (п`ятсот шістдесят дев`ять гривень, 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, 30 березня 1956 р. н., (ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5, р/р 94 в АБ «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647, ОКПО 20262860) судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень, 00 копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез