УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Великобактянської сільської ради, третя особа - Управління Держземагентства у Берегівському районі, про визнання недійсним і скасування державного акта, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що у 2001 році вони з чоловіком придбали квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох квартир. ОСОБА_5 мешкає в квартирі АДРЕСА_2.

Біля кожної з квартир розташовані земельні ділянки, зокрема і біля їх квартири розташована земельна ділянка площею 0,10 га, яка не приватизована. Рішенням 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільської ради Берегівського району від 24 листопада 2006 року позивачу надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки під забудовою по АДРЕСА_1. Однак приватизувати земельну ділянку вона не може, так як на частину земельної ділянки, якою користується її сім'я, відповідачці 20 жовтня 2007 року було видано державний акт на право власності на землю.

Посилаючись на те, що рішення 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільської ради від 24 листопада 2006 року № 34, на підставі якого відповідачці ОСОБА_5 був виданий державний акт на право власності на землю від 20 жовтня 2007 року, скасовано постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2014 року, що набрала законної сили, просила визнати недійсним і скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20 жовтня 2007 року ОСОБА_5 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106; зобов'язати Управління Держземагентства у Берегівському районі зняти з державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20 жовтня 2007 року ОСОБА_5 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 за цим актом.

У листопаді 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно, який ухвалою Берегівського районного суду від 08 вересня 2014 року залишений без розгляду.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20 жовтня 2007 року ОСОБА_5 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106.

Зобов'язано Управління Держземагентства у Берегівському районі зняти з державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20 жовтня 2007 року ОСОБА_5 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 за цим актом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2014 року рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2014 року скасовано в частині зобов'язання Управління Держземагентства у Берегівському районі зняти з державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20 жовтня 2007 року ОСОБА_5 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 за цим актом, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просила скасувати рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 2 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2014 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постановою Берегівського районного суду від 19 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, скасовано рішення 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільської ради Берегівського району від 24 листопада 2006 року № 34 «Про надання дозволу на виготовлення нового державного акта ОСОБА_5 АДРЕСА_2» згідно із зведеним планом землекористування та встановлення меж землекористування наданого МПП «Зеніт» в зв'язку з технічними помилками при виготовленні державного акта на землю від 4 січня 2000 року № 106.

Таким чином встановивши, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 20 жовтня 2007 року серії НОМЕР_1, площею 0,1456 га, яка розташована по АДРЕСА_2, був виданий на підставі скасованого рішення, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про визнання його недійсним та скасування.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково зобов'язав Управління Держземагентства у Берегівському районі зняти з державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, оскільки управління до участі в даній справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні первісного відповідача.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня