Дата документу 06.04.2015
Провадження № 2/334/281/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі - Піка А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «ЗСУ-585» ВАТ «Укргідроспецфундаментбуд» про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної в якому вказує, що він працював в ДП «ЗСУ-585» ВАТ «Укргідроспецфундаментбуд».

18 жовтня 1984 року з ним стався нещасний випадок на виробництві. З 1984 року він вимушений постійно лікуватися стаціонарно, амбулаторно, проходити діагностики, внаслідок чого порушені його звичайні соціальні зв'язки, що спричиняє йому моральну шкоду.

Просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ДП «ЗСУ-585» ВАТ «Укргідроспецфундаментбуд» в судове засідання не з'явився двічі, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - ФСС надав заперечення, в яких зазначив, що позивач на обліку у Фонді не перебуває, отримав травму у 1984 році. На момент травми були чинними правила відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 690 від 03.07.1984 року. Відповідно до цих правил, працівники мали право на відшкодування виключно матеріальної шкоди заподіяної їх підприємством, з яким вони перебували у трудових відносинах. Зазначені Правила не передбачали відшкодування моральної шкоди.

Вислухавши пояснення позивача, дослiдивши матерiали справи та надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.10.1984 року ОСОБА_1 отримав травму на виробництві. 18.10.1984 за фактом отримання травми складено акт №7-1-84р. про нещасний випадок на виробництві а.с.6-7). 25 грудня 1984 року позивач був направлений для проходження медико-соціальної експертизи. Згідно довідки від 11.02.1985 року підстав для визнання ОСОБА_1 інвалідом не встановлено. Ці обставини встановлені у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2015 у справі 808/9587/14.

На момент травми на жовтень 1984 року були чинними Правила відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 690 від 03.07.1984 року, які не передбачали відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до зазначених вище нормативно правових актів, працівники мали право на відшкодування виключно матеріальної шкоди заподіяної їм підприємствами з якими вони перебували у трудових відносинах. Відповідно до п. 2 Правил відшкодування, «Возмещение ущерба состоит в выплате потерпевшему денежных сумм в размере заработка (или соответствующей его части), которого он лишился вследствие утрати трудоспособности или снижения ее, за вычетом пенсии по инвалидности или с трудовим увечьем, а также в компенсации дополнительныхрасходов, вызваных повреждением здоровья».

Можливість відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, за рахунок роботодавця передбачалася п.11 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ від 23.06.1993 року №472. Відповідно до п.11 Правил, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат.

Посилання позивача на ст.237-1 КЗпП України та ст.1167 ЦК України неспроможні, оскільки відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 13.05.1997 року та 09.02.1999 року про офіційне тлумачення ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Виходячи з наведеного, позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст. ст.23, 1167 ЦК України, 237-1 КЗпП України, Правилами про відшкодування моральної шкоди, Правилами відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 690 від 03.07.1984 року -

В и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «ЗСУ-585» ВАТ «Укргідроспецфундаментбуд» про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Лисенко Л. І.