ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/758/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"12" січня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності, позбавлення права користування квартирою, в якому просила позбавити ОСОБА_3 права користуватися квартирою за адресою АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У спірній квартирі зареєстрований лише відповідач ОСОБА_3 З дня реєстрації відповідач в даній квартирі не проживає та не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується актами.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався (а.с.23-24; 27-30).
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Як зазначає ч.1, ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1, ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як установлено у судовому засіданні, власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.05.2005 року (а.с.7).
Спірна квартира є приватизованою, ізольованою, однокімнатною квартирою жилою площею 17,4 м2, розташованою на 2 поверсі 16-ти поверхового будинку. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстрований лише відповідач. Вказані обставини підтверджуються довідками Ф-3 (а.с.10).
Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_3 з моменту реєстрації, тобто з 13.03.2009 року, та по день звернення до суду в зазначеній квартирі не проживає, в ній мешкає лише позивач, що підтверджується актом про опитування сусідів квартири АДРЕСА_1 від 22.07.2014 року (а.с.11).
У відповідності до ч.1, ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно ч.2, ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що поскільки відповідач ОСОБА_3 не є співвласником або власником спірної квартири, з моменту реєстрації не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, за весь час не ставив питання та не намагався вселитись, позивач відповідачу не чинила перешкод у користуванні житлом, тому відповідач був відсутній в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав і його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, задовольнивши вказаний позов.
Згідно ст.88 ЦПК України поскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 226 ЦПК України, на підставі ст.317; 319; 361; 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК