"12" листопада 2015 р. Справа № 363/4883/15-ц
УХВАЛА

12 листопада 2015 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є. розглянув цивільний позов ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Глядин», третя особа Хотянівська сільська рада Вишгородського району Київської області, про визнання недійсним свідоцтва, державної реєстрації та припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

даний позов розгляду в порядку цивільного судочинства, за правилами якого його подано, не підлягає, виходячи з наступного.

Так, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним свідоцтво №4 від 23 травня 2002 року Про реєстрацію обєднання громадян СТ «Глядин», видане Хотянівською сільською радою народних депутатів, визнати недійсною державну реєстрацію вказаного садового товариства та постановити рішення про припинення цієї юридичної особи.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав у сфері лише тих правовідносин, розгляд яких не проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно розяснень даних в п.п. 7, 7.1 та 7.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 року державна реєстрація є одним із способів впливу держави на формування та розвиток публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі Закон № 755-IV) дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб-підприємців.

Частина друга цієї норми містить застереження про можливість встановлення законом особливостей державної реєстрації обєднань громадян (у тому числі професійних спілок, організацій роботодавців, їх обєднань), політичних партій, державних органів та органів місцевого самоврядування, асоціацій органів місцевого самоврядування, банків, торгово-промислових палат, фінансових установ (у тому числі кредитних спілок), бірж, інших установ та організацій.

Зазначені вище субєкти, для яких законом встановлено особливості державної реєстрації, набувають статусу юридичної особи лише з моменту їх державної реєстрації у порядку, встановленому Законом № 755-IV (частина третя статті 3 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За визначенням, наведеним в абзаці четвертому статті 1 цього Закону, державний реєстратор - це посадова особа, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Частиною першою статті 5 Закону № 755-IVдержавна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи-підприємця.

Виходячи з повноважень державного реєстратора, визначених статтею 6 цього Закону, підлягають розгляду адміністративними судами спори з приводу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, змін до установчих документів юридичних осіб та зміни імені або місця проживання фізичних осіб-підприємців, припинення юридичних осіб та підприємницької діяльності фізичними особами-підприємцями, зміни мети установи у встановленому законом порядку тощо.

З 1 липня 2013 року наберуть чинності підпункти 14 та 78 пункту 28 розділу I Закону України від 16 жовтня 2012 року № 5461-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України» в редакції від 3 лютого 2013 року. Однак варто враховувати, що в цьому разі юрисдикція адміністративних судів не зміниться.

Особливості реєстрації громадських обєднань визначені статтею 12 Закону України від 22 березня 2012 року № 4572-VI «Про громадські обєднання».

Відповідно до частини двадцять другої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність уповноваженого органу з питань реєстрації, прийняті (вчинені) на підставі цієї статті, можуть бути оскаржені до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про громадські обєднання» припинення діяльності громадського об'єднання здійснюється за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об'єднання.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про громадські обєднання» припинення діяльності громадського об'єднання зі статусом юридичної особи має наслідком припинення цієї юридичної особи у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Виходячи з викладених вимог Закону, питання про примусове припинення юридичної особи не належить до цивільно-правових спорів та не може бути розглянуто в порядку цивільного судочинства.

Таким чином з позову вбачається спір, для якого встановлено вирішення в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15 та 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

у відкритті провадження в даній цивільній справі відмовити.

Копію цієї ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: