28.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/7050/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Басової Н.В.
при секретарі Волкобоєвій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Позивач 23 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 09.06.2011 року на тяговій підстанції Сухачівка Відокремленого структурного підрозділу «Верхівцевська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. ОСОБА_2 спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 24.06.2011 року форми Н-5, ОСОБА_3, електромонтер тягової підстанції загинув під час виконання трудових обовязків. 23.09.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1, електромеханіка II, I групи тягової підстанції Сухачівка Відокремленого структурного підрозділу «Верхівцевська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця», було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2015 року позов ОСОБА_4 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи під час виконання трудових обовязків задоволено частково, стягнуто з підприємства матеріальну шкоду в розмірі 18 946 грн., моральну шкоду в розмірі 60 000 грн. ОСОБА_2 платіжного доручення від 11.08.2015 року № 897 сума боргу в розмірі 78 946,00 грн. була повністю сплачена ОСОБА_4 ОСОБА_1 наказом № 132/ОС від 26.05.2011 року від 26.05.2011 року була призначена на посаду електромеханіка II, I групи тягової підстанції Сухачівка Відокремленого структурного підрозділу «Верхівцевська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця». 12.01.2015 року ОСОБА_1 наказом (розпорядження) № 1/ОС від 05.01.2015 року про припинення трудового договору була звільнена за власним бажанням. Просили стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу суму в розмірі 78 946,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, письмових заяв від нього не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
ОСОБА_2 спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 24.06.2011 року форми Н-5, встановлено, що 09.06.2011 року на тяговій підстанції Сухачівка Відокремленого структурного підрозділу «Верхівцевська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком, ОСОБА_3, електромонтер тягової підстанції загинув під час виконання трудових обовязків (а.с.25-27).
ОСОБА_2 вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України (а.с.29-31).
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2015 року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, було вирішено стягнути з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 18 946 гривень та моральну шкоду у розмірі 60 000 гривень (а.с.32-33).

ОСОБА_2 платіжного доручення №897 від 11 серпня 2015 року Державним підприємством «Придніпровська залізниця» було перераховано на користь ОСОБА_4 суму у розмірі 78 946,00 гривень (а.с.38).

На підставі наказу № 132/ОС від 26.05.2011 року від 26.05.2011 року ОСОБА_1 була призначена на посаду електромеханіка II, I групи тягової підстанції Сухачівка Відокремленого структурного підрозділу «Верхівцевська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця».

12.01.2015 року ОСОБА_1 наказом (розпорядження) № 1/ОС від 05.01.2015 року про припинення трудового договору була звільнена за власним бажанням.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України та ч.1 ст. 1167 ЦК України майнова на моральна шкода, яка була завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

На підставі ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

ОСОБА_2 з вимогами ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначена норма міститься в главі 82 ЦК України й регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.

Пунктом третім ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, якщо шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було вчинено злочин, в результаті якого ОСОБА_4 було завдано матеріальну та моральну шкоду. Злочин було вчинено у період перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із Державним підприємством «Придніпровська залізниця» та в результаті нехтування останньою покладеними на неї трудовими обов'язками. Державне підприємство «Придніпровська залізниця» відшкодувало ОСОБА_4 шкоду, завдану їх працівником - відповідачем по справі під час виконання нею своїх трудових обов'язків, у повному обсязі у розмірі, визначеному рішенням суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 789,46 грн.

На підставі викладеного і керуючись ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. 134 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» суму в розмірі 78 946,00 грн. (сімдесят вісім тисяч девятсот сорок шість гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 789,46 грн. (сімсот вісімдесят девять гривень 46 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Басова