Справа № 308/144/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.,

суддів Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ «Терра Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Терра Банк» про стягнення матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності та середнього заробітку за затримку проведення виплат при звільненні працівника,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до ПАТ «Терра Банк» про стягнення матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності та середнього заробітку за затримку проведення виплат при звільненні працівника, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 грудня 2014 року ним було отримано примірник наказу тимчасової адміністрації ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 26.11.2014 року за №354-ос про його звільнення з 26.11.2014 року із займаної посади директора Закарпатської Регіонально Дирекції ПАТ «ТЕРРА БАНК», у зв'язку із скороченням штату працівників, в той час коли він з 24.11.2014 року по 03.12.2014 року перебував на амбулаторному лікуванні і на час проходження лікування був звільнений від роботи.Відповідне повідомлення про перебування на лікуванні було відправлено відповідачу 26.11.2014 року. У звязку з цим, позивач просив поновити його на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В ході судового розгляду справи позивач змінив предмет позову посилаючись на те, що 24.01.2015 року ним отримано лист ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 21.01.2015 року в якому його повідомлено про внесення змін до наказу №354-ос від 26.11.2014 року в частині дати звільнення, а саме дату звільнення вказано 04.12.2014 року. Однак, в супереч ст.116 КЗпП України, відповідачем до цього часу не виплачено йому всіх сум, що належать йому від підприємства, зокрема виплат за період тимчасової непрацездатності за період з 27.11.2014 року по 04.12.2014 року. У звязку з наведеним просив стягнути з відповідача на його користь матеріальне забезпечення у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, я також суму середнього заробітку за весь час затримки по день винесення судового рішення по даній справі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року вищевказаний позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Терра Банк» на користь ОСОБА_1 суму матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності за період з 24.11.2014 року по 03.12.2014 року; стягнуто з ПАТ «Терра Банк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку проведення виплат при звільненні працівника в розмірі 71652 грн. 43 коп.; стягнуто з ПАТ «Терра Банк» на користь держави 243,60 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідач оскаржив це рішення в апеляційному порядку, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Представник апелянта в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив, а тому суд розглянув справу за його відсутності, відповідно до ч.1 ст. 305 ЦПК України.

Представник позивача вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач розрахунку з позивачем при звільненні останнього не провів в повному обсязі, зокрема щодо виплат за період тимчасової непрацездатності позивача з 24.11.2014 року по 03.12.2014 року, і не провів такий й наданий час, то позов в цій частині підлягає до задоволення. Також підлягає до задоволення вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності позивача, згідно листка непрацездатності Серія АГИ №331842, за період з 24.11.2014 року по 03.12.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом тимчасової адміністрації ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 26.11.2014 року за №354-ос позивача звільнено з 26.11.2014 року із займаної посади директора Закарпатської Регіонально Дирекції ПАТ «ТЕРРА БАНК», у зв'язку із скороченням штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Наказом ПАТ «ТЕРРА БАНК» ліквідація №04-ос від14.01.2015 року, у звязку з надходженням 13.01.2015 року листка непрацездатності ОСОБА_1 (серія АГИ №331842 від 24.11.2014 року) дату звільнення ОСОБА_1, а саме 26.11.2014 року, визнано недійсною та звільнено його з вищевказаної посади 04.12.2014 року, у зв'язку із скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. В період з 24.11.2014 р. по 03.12.2014 р. ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні, що стверджується листком непрацездатності серія АГИ №331842 від 24.11.2014 р. При звільненні позивача відповідачем не проведено виплату всіх сум, що належать позивачу від ПАТ «ТЕРРА БАНК», зокрема виплат за період його тимчасової непрацездатності з 24.11.2014 року по 03.12.2014 року.

В апеляційній скарзі представник апелянта посилається на те, що Банком було здійснено розрахунок за лікарняний позивача. Вказане твердження апелянта приймається до уваги колегією суддів, оскільки таке визнано представником позивача в судовому засіданні.

А тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Банку суми матеріального забезпечення по тимчасовій втраті непрацездатності підлягає скасуванні та в цій частині в позові слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, оскільки не спростовують інших висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону. А тому в решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Терра Банк» - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року в частині стягнення з ПАТ «Терра Банк» на користь ОСОБА_1 суми матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності за період з 24.11.2014 року по 03.12.2014 року скасувати та в цій частині відмовити в задоволенні позову.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :