Справа № 697/269/15-ц
№ пров. 2/697/223/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Хорошун О.В.

за участю секретаря Десятник О.А.

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представника відповідача Шепіль О.В.

представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Міцури А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» про відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що з 25.11.2009 року по 07.10.2013 року позивач працювала підсобним робітником на ПрАТ «Миронівська птахофабрика». 16 квітня 2013 року о 10 годин 30 хв. на ПрАТ «Миронівська птахофабрика» трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Обставини, за яких стався нещасний випадок згідно п. 6 Акта №1 Форми Н-1 від 16.08.2013р.: «ОСОБА_1 16 квітня 2013 року працювала в першу зміну. В цей день вона була черговою по дільниці. В обов'язки чергової входило постійно слідкувати за чистотою підлоги після випадкового випадання з лінії потрошіння на підлогу внутрішніх органів та голів курей чергова повинна підняти рештки і вкинути їх в спеціальний ящик для подальшої утилізації) промивати її водою жирні місця, стягуючи шваброю воду в стічні канавки. Приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 нахилилась, щоб підняти курячу шийку, яка випала з лінії, і вкинути її спец ящик ( в лівій руці вона тримала водопровідний шланг). В цей момент вона оступилася впала на решітку стічної канавки, вдарившись сідницею. Після падіння потерпіла піднялась і працювала до закінчення зміни. До лікаря травматолога ОСОБА_1 звернулась 18.04.2013 року. З 29.04. 2013 року вона знаходиться на лікуванні у лікаря - невролога з діагнозом: післятравматична люмбоішелгія, поперековий остеохондроз, ускладнений протрузіями дисків L2, LЗ, L4, L5. За результатами розслідування нещасного випадку на виробництві було складено Акт форми Н-5 від 16 серпня 2013 року, а також Акт №1 по формі Н-1 від 16 серпня 2013 року. Відповідно до п. 9 Акту №1 форми Н-1 в результаті нещасного випадку на виробництві мені було поставлено діагноз: післятравматична люмбоішелгія, поперековий остеохондроз, ускладнений протрузіями дисків L2, LЗ, L4, L5. Відповідно до п. 6 Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості травма відноситься до категорії - тяжких (довідка ЛКК Канівської ЦРЛ від 19.07.2013 № 14/30904). Відповідно до п. 6 Акту форми Н-5 висновок комісії є наступним: «Нещасний випадок з підсобним робітником ПрАТ «Миронівська птахофабрика» ОСОБА_1 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом відповідно до п.15, абзацу 1, 2 „Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232, складається акт за формою Н-1 та береться на облік підприємством.» Внаслідок цього нещасного випадку позивач була змушена тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури. Відповідач довгий час уникав проведення розслідування нещасного випадку який трапився на виробництві і позивачу довелося самостійно добиватися правди в усіх інстанціях, і у серпні 2013 року нарешті провели розслідування нещасного випадку та склали Акти форми Н-1 та Н-5. У зв'язку з травмою було порушено її нормальні життєві зв'язки, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, в неї постійно виникають складнощі у зв'язку загальною слабістю, втомою, головокружінням. Перебуваючи на лікуванні, вона не могла вести повноцінний спосіб життя, відчувала фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю травми та особливостями її лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на її душевному стані. Порушені опорно-рухливі функції, що підтверджується письмовими висновками лікарів. За результатами висновків останнього обстеження медико-соціальної експертної комісії 05.11.2014 року позивачу було встановлено 30% стійкої втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності. Вважає, що за таких обставин з боку роботодавця їй має бути відшкодована моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я.

Беручи до уваги тяжкість травми та її наслідки, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму, яка дорівнює 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди отриманої у зв'язку з нещасним випадком, пов'язаним з виробництвом та ушкодженням здоров'я. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові та просили їх задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 100000 грн. у зв'язку з нещасним випадком, пов'язаним з виробництвом та ушкодженням здоров'я. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені на проведення експертизи.

Представник відповідача Шепіль О.В. в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог та вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Каневі - Міцура Ю.А. в судовому засіданні пояснив, що він був членом комісії по розслідуванню нещасного випадку, який став з ОСОБА_1 на виробництві 16.04.2013р. Зазначив, що підприємством з часу коли йому стало відомо про нещасний випадок було вчасно повідомлено про Фонд про нещасний випадок та проведено розслідування.

Заслухавши пояснення представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала з 25.11.2009 року по 07.10.2013 року підсобним робітником на ПрАТ «Миронівська птахофабрика».

В судовому засіданні встановлено, що згідно Акту від 16.08.2013 р. про розслідування нещасного випадку, що стався 16.04.2013р. о 10 год. 30 хв. в ПрАТ «Миронівська птахофабрика» проведено розслідування та встановлено обставини події, зокрема, ««ОСОБА_1 16 квітня 2013 року працювала в першу зміну. В цей день вона була черговою по дільниці. В обов'язки чергової входило постійно слідкувати за чистотою підлоги після випадкового випадання з лінії потрошіння на підлогу внутрішніх органів та голів курей чергова повинна підняти рештки і вкинути їх в спеціальний ящик для подальшої утилізації) промивати її водою жирні місця, стягуючи шваброю воду в стічні канавки. Приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 нахилилась, щоб підняти курячу шийку, яка випала з лінії, і вкинути її спец ящик ( в лівій руці вона тримала водопровідний шланг). В цей момент вона оступилася впала на решітку стічної канавки, вдарившись сідницею. Після падіння потерпіла піднялась і працювала до закінчення зміни. До лікаря травматолога ОСОБА_1 звернулась 18.04.2013 року. З 29.04.2013 року вона знаходиться на лікуванні у лікаря - невролога з діагнозом: післятравматична люмбоішелгія, поперековий остеохондроз, ускладнений протрузіями дисків L2, LЗ, L4, L5.»

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров"я.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до загальних підстав відповідальності, встановлених ст. ст. 1167 ЦК, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", пунктом 5 якої передбачено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

За змістом вказаних норм зобов'язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов'язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.

Висновком комісії викладеним у Акті від 16.08.2013р. форми Н-5 (а.с. 20-21 т.1) констатовано, що нещасний випадок з підсобним робітником ПрАТ «Миронівська птахофабрика» ОСОБА_1 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом відповідно до п.15, абзацу 1,2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 р. №1232, складається Акт за формою Н-1 та береться на облік підприємства.

Крім цього, комісією встановлено осіб дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку: Підсобний робітник ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5. Інструкції з охорони праці для підсобного робітника №204, затвердженої наказом ПрАТ «Миронівська птахофабрика» від 18.05.2011р. №59-ОП, де сказано: п.2.5. підсобний робітник зобов'язаний обережно пересуватися в приміщенні, враховуючи слизькість підлоги, чим убезпечити себе від падіння». (а.с.20-21 т.1).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було ознайомлено з Інструкцією з охорони праці для підсобного працівника та проведено відповідний інструктаж про що свідчать її підписи в журналах (а.с.206,209, 213-217 т.1)

ст. 159 КЗпП покладає обов'язок на Працівника виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці. Працівник зобов'язаний:

- знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;

- додержуватися зобов'язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором та правила правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації;

- співробітничати з власником або уповноваженим ним органом у справі організації безпечних та нешкідливих умов праці, особисто вживати посильних заходів щодо усунення будь-якої виробничої ситуації, яка загрожує його життю чи здоров'ю або людей, які оточують, і навколишньому природному середовищу, повідомляти про небезпеку свого безпосереднього керівника або іншу особу.

На підставі Акту від 16.08.2013р. було складено Акт № 1 форми Н-1 від 19.08.2013р. (а.с.219-222 т.1) в якому зазначено причини настання нещасного випадку - невиконання вимог інструкції з охорони праці.

Дані Акти не оскаржувалися позивачем та є дійсними на момент розгляду справи в суді.

Згідно первинної довідки МСЕК серії 10 ААА № 025188 (а.с.60 т.1 ) від 14.11.2013р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності ОСОБА_1 встановлено 25 % втрати професійної працездатності та констатовано ІІІ групу інвалідності загальне захворювання.

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 259717 від 05.11.2014 р. (а.с. 61 т.1) при повторному огляді встановлено, ОСОБА_1 30 % втрати професійної працездатності, ІІІ групу інвалідності, трудове каліцтво.

Ухвалою суду від 04.03.2015р. в справі було призначено судово-психологічну експертизу та відповідно надано суду висновок експерта № 204/15-23 від 30.06.2015р. (а.с.96-101)

Згідно висновку експерта встановлено, що для ОСОБА_1 ситуація нещасного випадку та отриманої травми, пов'язаної з виробництвом, що сталася 16.04.2013р. на виробництві ПрАТ «Миронівська птахофабрика» - є психотравмуючою та була нанесена моральна шкода з психологічної точки зору.

В той час суд не може погодитися з таким висновком експерта, оскільки з подальшої відповіді на поставлені питання експертом зроблено висновок, що можливий розмір компенсації завданої моральної шкоди ОСОБА_1, розмір якої приймається рівному розміру мінімальної заробітної плати на Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом, можна визнати тільки після встановлення, що відповідач ПрАТ «Миронівська птахофабрика» причетний до отриманих травм (порушив законні права працівника) на виробництві від 16.04.2013р., які привели до моральних страждань та проведення додаткової судово-психологічної експертизи, з урахуванням результатів експертизи з охорони праці. (а.с.101-101 т.1), тобто фактично експертом не встановлено, що саме спричинило моральну шкоду ОСОБА_1 (які неправомірні дії відповідача стали психотравмуючими) та призвели до моральних страждань.

У судовому засіданні був допитаний експерт, який склав висновок експерта № 204/15-23 від 30.06.2015р., який показав, що обстеження підекспертної (ОСОБА_1.) відбувалося методом психологічного аналізу вихідних даних, які бралися в комплексі (трудова діяльність, сімейне життя, здоров'я) та індивідуально-психологічних особливостей підекспертної. Визначити розмір моральної шкоди можливо лише після встановлення ступеня вини відповідача в отриманні травми позивачем.

При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що моральна шкода позивачу заподіяна внаслідок отриманої нею травми оскільки було порушено нормальні життєві зв'язки позивача, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, вона відчуває постійний дискомфорт та біль. Це заподіює їй моральні страждання, тому що вона змушена докладати додаткових зусиль для утримання себе і своєї родини, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна.

В той же час у суду відсутні підстави для покладення відшкодування позивачеві моральної шкоди на відповідача, так як під час судового розгляду не доведено факту протиправності дій ПрАТ «Миронівська птахофабрика» щодо подій, які сталися з ОСОБА_1 16.04.2013р. на виробництві, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, доведення яких покладається на позивача.

Зважаючи на встановлені обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

З огляду на те, що в позовних вимогах ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю, то суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача судових витрат, понесених на проведення експертизи слід також відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» про відшкодування моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О . В . Хорошун