АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/2009/15-ц Головуючий суддя І інстанції Панаід І. В.
Провадження № 22-ц/790/7649/15 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Заява про забезпечення позову, доказів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коровіна С.Г., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними.

У травні 2015 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає що 31 березня 2015 року він та ОСОБА_3 уклали договір позики з ОСОБА_1

В іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1, у м. Харкові.

Вважає, що існує можливість відчуження спірної квартири, що може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, а тому просить накласти арешт на цю квартиру.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2015 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні заходів забезпечення позову, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Зазначає, що арешт може бути накладено лише на майно відповідача, але він не є власником спірної квартири, а є іпотекодержателем з зареєстрованим обтяженням. Зареєстрованими власниками майна є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тобто, накладено арешт на майно позивачів.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з наданих до суду виділених матеріалів по справі(контрольне провадження) ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними.

Відповідно до вимог ст.ст. 151 ч.1,3; 152 ч.3 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що існує можливість ОСОБА_1 розпорядитися цим майном, оскільки він є іпотекодержателем.

За таких обставин той факт, що ОСОБА_1 не є власником цієї квартири значення не має.

Разом з тим, колегія вважає необхідним змінити ухвалу суду, оскільки судом накладено арешт на спірну квартиру, що може позбавити позивачів можливості нею користуватися.

Колегія вважає необхідним змінити ухвалу суду, заборонивши відчуження цієї квартири у будь-який спосіб.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.3, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2015 року - змінити.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 у м. Харкові, яка належить на праві часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: