Cправа № 127/6911/13-ц
Провадження № 2/127/7204/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Мироненко В.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання нежилого приміщення №3, розташованого в м. Вінниці, по вул. Хлібна, в будинку під №16 особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду знаходиться цивільна справа №127/6911/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю подружжя нежитлового приміщення №3 по вул. Хлібна, 16 в м. Вінниці та визнання за позивачем права власності на ? частини зазначеного нежитлового приміщення.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, відповідачем подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання нежилого приміщення №3, розташованого в м. Вінниці, по вул. Хлібна, в будинку під №16 особистою приватною власністю фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (на момент придбання - Сорочинсткої) ОСОБА_6.

Дослідивши зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом просить визнати нежиле приміщення №3, розташоване в м. Вінниці, по вул. Хлібна, в будинку під №16 особистою приватною власністю фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (на момент придбання - Сорочинсткої) ОСОБА_6.

Таким чином, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру.

При зверненні до суду із зустрічною позовною заявою позивачем за зустрічним позовом згідно квитанції №12909317-1 від 27.10.2015р. сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Однак, вказана квитанція не може вважатися доказом сплати судового збору у встановленому законом розмірі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. В той же час, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією із спеціалізації у межах напряму 1 Оцінка обєктів у матеріальній формі і напряму 2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України звіт про оцінку майна є чинним протягом шести місяців.

Однак, до зустрічної позовної заяви позивачем не надано доказів, які б підтверджували вартість нерухомого майна, про визнання права власності на яке ставиться вимога, у звязку з чим суд позбавлений можливості перевірити правильність обрахунку судового збору.

Як уже зазначено, належними доказами дійсної вартості нерухомого майна, крім інших, є оцінка такого майна відповідним експертом, при цьому звіт про оцінку майна є чинним протягом шести місяців, у звязку з чим ціна зазначена в договорі купівлі продажу, який укладався ще у 2010 році, при визначенні ціни позову не може братися до уваги.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі з майнової вимоги про визнання права власності на майно.

Крім того, позивачем у позовній заяві зазначено ОСОБА_2, як фізичну особу, при цьому в резолютивній частині позовної заяви ставиться вимога визнання права власності за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, що не узгоджується з приписами статті 119 ПЦК України.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання нежилого приміщення №3, розташованого в м. Вінниці, по вул. Хлібна, в будинку під №16 особистою приватною власністю, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу за зустрічним позовом строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання нежилого приміщення №3, розташованого в м. Вінниці, по вул. Хлібна, в будинку під №16 особистою приватною власністю, залишити без руху та надати позивачу за зустрічним позовом строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: