АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6417/15 Головуючий 1 інстанції: Слурденко О.І.
Справа № 636/1251/15-ц Доповідач: Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Коваленко І.П. Довгаль А.П.

при секретарі - Огарьовій О.В..

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Приват Банк» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Приват Банк» про визнання договору іпотеки недійсним та виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна , -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору іпотеки укладеного 25.04.2005 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»», за яким вона передала в іпотеку житловий будинок і земельну ділянку на якій він розташований, що знаходяться в селі Коробочкине Чугуївського району по вулиці Жовтневій,237. Договіром іпотеки забезпечено договір кредиту укладений між банком та її сином ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що між ним та ОСОБА_2 25.03.2005 року був укладений договір купівлі-продажу вказаного будинку, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Гусейновою Е.Г. Згідно договору купівлі-продажу він продав, а ОСОБА_2 купила будинок та земельну ділянку у розстрочку. Цей правочин вони уклали двома договорами, за умовами другого договору ОСОБА_2 повинна була протягом певного часу рівними частками сплатити йому вартість будинку. Але вона так і не сплатила йому вартість домоволодіння, тому він був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення суми боргу. При розгляді справи ОСОБА_2 заявила зустрічний позов про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 03.12.2009 року в позові ОСОБА_1 було відмовлено, а зустрічний позов був задоволений, договір купівлі - продажу будинку був визнаний недійсним і сторони повернуті у первісне положення, ОСОБА_1 повернуто у власність будинок та земельну ділянку, а ОСОБА_2 звільнена від сплати боргу у виді вартості будинку. Рішення суду набрало законної сили.

Таким чином він є власником будинку фактично з 1998 року по наступний час, зареєстрований у ньому у якості жильця, користується ним, протягом останніх років здійснив перебудову будинку та побудував господарські будівлі. Але у зв'язку з тим, що після укладання договору-купівлі продажу будинку, ОСОБА_2 25.04.2005 року уклала договір іпотеки з банком в порядку забезпечення кредиту сина, то є заборона відчуження домоволодіння, яка діє по наступний час. За наявності вказаної заборони він не може здійснити введення в експлуатацію перебудови будинку та збудовані господарські споруди, не може здійснювати вільне володіння та розпорядження своїм нерухомим майном.

Оскільки банк у добровільному порядку відмовляється скасувати заборону відчуження об'єктів нерухомого майна, то просив суд визнати недійсним договір іпотеки будинку і земельної ділянки з виключенням з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»» про визнання договору іпотеки недійсним та виключення з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна - задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки ВСВ №479874 та ВСВ №479875 від 25.04.2005 року укладені між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк»».

В порядку застосування недійсності договору іпотеки скасовано заборону, щодо відчуження нерухомого майна - житлового будинку (домоволодіння) і земельної ділянки розташованих в Харківській області Чугуївському районі по вулиці Жовтневій,237, яке було внесено за реєстраційним номером запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі Договору іпотеки від 25.04.2005 року.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «КБ» Приватбанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та відмовити в позові в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушенні вимог матеріального та процесуального права, під час укладання договору іпотеки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, що в свою чергу свідчить про те, що права та законні інтереси позивача при укладені іпотечного договору ніяким чином не порушені. На день підписання договору іпотеки єдиним власником була ОСОБА_2 та нотаріусом перевірено надані документи для укладення договору іпотеки відповідно до закону.

Суд не врахував ту обставину , що рішення суду від 03.12.2009 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку не зареєстроване в передбаченому законом порядку в органах БТІ, навіть не пред'явлено до виконання. Посилання на те. що право власності на майно поновлено судовими рішеннями є безпідставним, адже Позивач звертаючись до суду, за захистом начебто порушеного права, не надав доказів зареєстрованого за ним права власності на спірний житловий будинок

Заслухавши доповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області. (а.с.6). За домовленістю сторін виплата за придбане майно повинна була здійснюватися за графіком погашення боргу. Будучи власником зазначеного будинку та земельної ділянки ОСОБА_2 з метою забезпечення Оскільки ОСОБА_2 порушила умови договору і не виконувала зобов'язання по оплаті за придбаний будинок , ОСОБА_1 звернуся до неї з позовом про стягнення заборгованості а вона із зустрічним позовом про визнання договору купівлі продажу недійсним.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 03 грудня 2009 року у позові ОСОБА_1 відмовлено, а зустрічний позов задоволено і визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 у с. Коробочкіно Чугуївського району Харківської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.03.2005 року. судом допущена двохстороння реституція та сторони повернути у первісне положення. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2010 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на зазначене рішення суду закрито.

На підставі зазначеного рішення суду, згідно реєстраційним матеріалами Чугуївського міжміського БТІ, станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 у с. Коробочкіно Чугуївського району Харківської області, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.1998 року. При цьому враховано, що договір купівлі-продажу цього будинку від 25.03.2005 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано недійсним рішенням суду від 03.12.2009 року (а.с.51). Таким чином після поновлення права власності позивача на будинок, який за час володіння ОСОБА_2 було передано в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк» права власника порушувалися договором іпотеки ВСВ №479874 та ВСВ № 479874 від 25.04.2005 року, які укладено між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначені договори базуються на договорі купівлі продажу будинку та правовстановлюючих документах про право власності на будинок за ОСОБА_2 Згідно ст.11 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_2 є майновим поручителем за умовами наявності права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки договір купівлі продажу будинку визнано недійсним і право власності ОСОБА_2 на спірний будинок припинено і будинок повернуто попередньому власникові, то не може існувати іпотека зазначеного будинку, яка укладена з ОСОБА_2, як майновим поручителем отриманого її сином кредиту.

Наявність заочного рішення Чугуївського міського суду від 21.08.2007 року про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_5 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на їх майно на правовідносини які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно спірного будинку не впливає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав договір іпотеки недійсним. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.303, 304, 305, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Приват Банк» відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -