У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживача та визнання частково недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») про захист прав споживача та визнання частково недійсним кредитного договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 серпня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ним укладено договір № 50005860, згідно з умовами якого він отримав кредит у розмірі 117 226 грн 08 коп. строком на 60 місяців на придбання транспортного засобу. Позивач вважав, що окремі умови цього договору є несправедливими у розумінні пункту 2 частини 5, частини 8 статті 11, частини 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень цивільного кодексу України, зокрема, положення: п. 1.7 - щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням; п. 3.1 - щодо можливості дострокового повернення кредиту за ініціативою позичальника; п. 5.5 - щодо обов'язку позичальника забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання його зобов'язань протягом усього строку дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією відповідача; п. 5.6 - щодо права відповідача у випадку, коли позивач не укладе договір страхування або якщо такий договір не буде чинним, укласти від свого імені чи від імені позивача договір страхування зі страховою компанією, яка авторизована компанією відповідача. При цьому позивач зобов'язаний компенсувати відповідачу витрати, які понесені ним у зв'язку із укладенням договору страхування; п. 8.4 - визначає, що у випадку будь-якого порушення позивачем вимог п. 5.5 договору, він зобов'язаний сплатити відповідачеві штраф у розмірі 15 % від суми кредиту. Окрім цього, даний пункт не передбачає відповідальності відповідача щодо невиконання умов кредитного договору.

Посилаючись на те, що вказані пункти кредитного договору суперечать принципу добросовісності, наслідком порушення якого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачеві, позивач просив визнати недійсними п. 1.7, 3.1, 5.5. 5.6, 8.4 додатку до укладеного кредитного договору «Загальні умови кредитування».

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Так, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з того, що ОСОБА_2 не довів відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, наявність правових підстав для визнання пунктів 1.7, 3.1, 5.5, 5.6, 8.4 кредитного договору недійсними, зокрема, їх невідповідність вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2015 року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживача та визнання частково недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова