АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 856/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Фролова І.В.
Доповідач: Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Шиманського В.Й., Семенюк Т.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до ОСОБА_1 про відшкодування переплати пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 рокупредставник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача шкоду в сумі 1154 грн.81 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що починаючи з 01 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року виникла переплата пенсії в сумі 1 154,81 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача УПФ України в Шевченківському районі м. Києва подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Крім того, про факт переплати свідчить лист управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.11.2011 р. № 2356.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 проти скарги заперечувала просила рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва м. Києва відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За період з 01 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року виникла переплата пенсії в сумі 1 154,81 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність, про що свідчить лист управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30 листопада 2011 року № 2356.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не довів факт недобросовісності з боку відповідача.

Переплата по пенсії нараховувалась відповідачу через недбалість працівників Пенсійного фонду.

Без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинна довести сторона позивача, твердження апелянта про наявність підстав, передбачених ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії не можна вважати обґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що оскільки нарахування пенсійних виплат у більшому розмірі відбулось не з вини пенсіонера, то правові підстави для стягнення надмірно сплаченої суми пенсії з відповідача відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді