Категорія 27 Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015р.м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М.В, суддів ПанасюкаО.С. та БереговогоО.Ю, з участю секретаря ТопольськоїВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Вінницького міського суду від 11 листопада 2014р. у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору припиненим, зобов'язання вчинити дії щодо державної реєстрації припинення іпотеки та зняття обтяження, відшкодування моральної шкоди і витрат на правову допомогу, --

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2014р. ОСОБА_3. звернулася в суд з позовом до ПАТ«Укрсоцбанк» про визнання припиненим іпотечного договору, зобов'язання вчинити дії щодо державної реєстрації припинення іпотеки та зняття обтяження, відшкодування моральної шкоди і витрат на правову допомогу. Зазначила, що в серпні 2013р. вона у повному обсязі виконала свої зобов'язання перед ПАТ«Укрсоцбанк» по поверненню коштів в сумі 100000 доларів США і сплаті відсотків в загальній сумі 33571,85 доларів США за кредитним договором №069/50-066 від 04.08.2008р. З огляду на зміну в 2008 році курсу валют виконання вказаного зобов'язання потребувало від неї неабияких зусиль.

У зв'язку з повним виконанням нею зобов'язань за кредитним договором, відповідно до положень ч.3 ст.5; п.1ч.1ст.17 Закону України «Про іпотеку» припиняється і дія укладеного між сторонами іпотечного договору від 04.08.2008р, яким забезпечено належне виконання зазначеного вище договору кредиту (за вказаним іпотечним договором предметом іпотеки є належний позивачці на праві приватної власності нотаріальний офіс загальною площею 62,7кв.м в будинку АДРЕСА_1 у м.Вінниці).

Незважаючи на повне виконання нею зобов'язань, забезпечених іпотечним договором, ПАТ«Укрсоцбанк» безпідставно не вживав відповідних дій для реєстрації припинення іпотеки, хоча згідно ч.9ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки. При цьому сама ОСОБА_3. вже подавала державному реєстратору відповідну заяву від свого імені, однак їй було відмовлено у зв'язку з неподанням нею усіх необхідних документів, повним набором яких володіє лише ПАТ«Укрсоцбанк». Незважаючи на те, що 22.11.2013р. та 17.07.2014р. ОСОБА_3. надсилала письмові звернення до ПАТ«Укрсоцбанк» з вимогою подати відповідну заяву для державної реєстрації припинення іпотеки, відповідач таких дій своєчасно не вчинив.

Позивачка вважає, що цим ПАТ«Укрсоцбанк» заподіяв їй моральну шкоду, яка полягає у «цинічному та несправедливому» ставленні до неї. Внаслідок такого ставлення позивачка переживає відчуття «безсилості та неймовірного жалю, розчарування та зневіру як в принципах невідворотності покарання так і в правовій культурі в цілому». Розмір заподіяної їй моральної шкоди позивачка вважає рівгим 3000грн. Вказану суму просила стягнути з відповідача.

Також ОСОБА_3. просила стягнути з ПАТ«Укрсоцбанк» 1004грн.85 коп. у відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу.

Рішенням Вінницького міського суду від 11 листопада 2014р, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2014р, позов було задоволено частково. Вказаним рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. про визнання іпотечного договору припиненим, зобов'язання відповідача до вчинення дій щодо державної реєстрації припинення іпотеки та зняття обтяження було відмовлено, оскільки за вказаних обставин цей договір і так вважається припиненим відповідно до положень ст.17 Закону України «Про іпотеку» у зв'язку з припиненням основного зобов'язання. При цьому судом встановлено, що державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяження було здійснено 16.10.2014р. Цим же рішенням стягнуто з ПАТ«Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3. 3000грн. у відшкодування моральної шкоди і 1004грн.85коп у відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015р. зазначену вище ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2014р. було скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3. про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу і питання у цій частині за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» передано на новий апеляційний розгляд (а.с.136-138).

У зазначеній апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення Вінницького міського суду від 11 листопада 2014р. у вказаній частині та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. про відшкодування моральної шкоди і стягнення витрат на правову допомогу. Апелянт вважає, що при ухваленні даного рішення суд неповно з'ясував обставини справи, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права (а.с.59-61).

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Укрсоцбанк» ЗабродськийО.С. підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав. Тривале неподання заяви про реєстрацію припинення обтяження він пояснив відсутністю на це у банку коштів.

ОСОБА_3. та її представник ОСОБА_5. просять відхилити апеляційну скаргу як безпідставну. При цьому ОСОБА_3. пояснила, що ставлення відповідача до виконання свого обов'язку було таким безвідповідальним, що він, незважаючи на її неодноразові звернення, замість визначених законом п'яти днів з дня припинення іпотеки не подавав державному реєстратору відповідну заяву більше ніж протягом року. Це її обурює до такої міри, що вона готова не шкодувати ні часу, ні зусиль для того, щоб ПАТ«Укрсоцбанк» поніс відповідальність за цю свою протиправну бездіяльність.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав :

Правовідносини між сторонами, які випливають з кредитного договору, укладеного 04.08.2008р. між позивачкою і ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.4-7), припинилися в серпні 2013р. у зв'язку з повним і своєчасним виконанням позичальником ОСОБА_3. взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Правовідносини, які випливають з укладеного між сторонами іпотечного договору від 04.08.2008р (а.с.9,10), припинилися відповідно до його пункту 6.3 разом з припиненням основного зобов'язання (договором кредиту) і ст.17 Закону України «Про іпотеку», тобто також у серпні 2013р.

Таким чином, договірні правовідносини між сторонами вичерпалися в серпні 2013р.

Обов'язок відповідача протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки подати заяву про проведення Державної реєстрації припинення іпотеки передбачено не договором, а чинною ч.9ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому у даній нормі Закону такий обов'язок іпотекодержателя щодо подання у визначений строк вказаної заяви зазначено у категоричній формі (дана норма за своїм змістом є імперативною). Тобто, спірні правовідносини вже не є договірними, а випливають з невиконання відповідачем дій, які після припинення договору іпотеки він був зобов'язаний вчинити на підставі конкретної норми Закону. І невиконання відповідачем у строк понад п'ять днів вимог даної норми є протиправною бездіяльністю, і цим вже порушуються законні права позивача. Посилання представника ПАТ «Укрсоцбанк» на те, що ним такі дії не були вчинені протягом більше ніж річного строку у зв'язку з відсутністю передбачених на це коштів, до уваги братися не можуть.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У даному випадку позивачка зазначила, що заподіяна їй відповідачем моральна шкода полягає у «цинічному та несправедливому» ставленні до неї. Внаслідок такого ставлення позивачка переживає відчуття «безсилості та неймовірного жалю, розчарування та зневіру як в принципах невідворотності покарання так і в правовій культурі в цілому». В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. та її представник пояснили, що суть завданої моральної шкоди ними невдало сформульована. Під зневірою у «невідворотності покарання» вони мали на увазі відчуття того, що відповідач легко і свідомо знехтував вимогою ч.9ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не поніс за це ніякої відповідальності, хоча протягом тривалого строку порушувалися права позивача. Колегія суддів вважає, що у даному випадку позивачці дійсно з вини відповідача була завдана моральна шкода. Суд першої інстанції вказану позовну вимогу ОСОБА_3. задовольнив повністю і стягнув з відповідача на її користь 3000грн. Разом з тим позивачка не довела, що порушення відповідачем її прав призвело до якихось тяжких наслідків. У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що сума відшкодування має бути удвічі зменшена і на користь позивачки слід стягнути 1500грн. Тобто, у цій частині апеляційна скарга має бути задоволена частково.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_3. про відшкодування витрат на правову допомогу, яку їй надавав ОСОБА_5. При цьому колегія суддів не може взяти до уваги розрахунок вартості правової допомоги на а.с.17, та факт перерахування позивачкою відповідних коштів згідно квитанції на а.с.18, оскільки позивачка не надала договору, у якому були б визначені умови надання їй правової допомоги громадянином ОСОБА_5. При цьому, незважаючи на наявність у ОСОБА_5. диплома (а.с.48), суду не було надано підтвердження, що він є адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, діяльність якого відповідним чином оподатковується і дозволяє йому надавати правову допомогу на оплатній основі.

Зазначеним обствинам суд першої інстанції належної оцінки не дав.

Згідно ст.309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення у зазначеній частині і ухвалення у цій частині нового рішення, згідно з яким позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню.

Витрати ОСОБА_3. по сплаті судового збору при поданні позовної заяви підлягають частковому відшкодуванню (відповідно до задоволеної частини позовних вимог про відшкодування немайнової шкоди).

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.84ч.1, 88ч.1, 209, 218, 303, 304, 307ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 11 листопада 2014р. у даній справі скасувати (в частині вирішення питання про відшкодування моральної шкоди і витрат на правову допомогу).

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 1500грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.

Стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 121грн.80коп. у часткове відшкодування витрат по сплаті судового збору при зверненні в суд з даним позовом.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :