Провадження № 2/127/815/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування та просив визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а саме ? частину ? частки квартири АДРЕСА_1, що складає ? від загальних 100% вищевказаної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлений можливості оформити спадщину іншим шляхом (у нотаріальному порядку) після смерті матері, оскільки спадкове нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку і видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину неможлива.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року та від 04 лютого 2015 року (без винесення окремих процесуальних документів) було залучено до участі у справі як співвідповідача Вінницьку міську раду та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, виключивши її зі складу відповідачів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Вінницької міської ради - за довіреністю Гордійчук А.М. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 419/2013, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які врегульовані нормами ЦК України, зокрема нормами спадкового права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.11.2012 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.03.1974 року. Третя особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 15.05.1984 року.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №419/2013, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 прийняли спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідні заяви про прийняття спадщини (відповідно від 29 квітня 2013 року та від 24 квітня 2013 року) до Першої вінницької державної нотаріальної контори.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом померлої ОСОБА_3 у рівних частках (по 1/2); інших спадкоємців у останньої немає.

На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27 січня 2009 року №114 було видано Свідоцтво про право власності на житло від 27.01.2009 року щодо права власності ОСОБА_6 (1/2 частка) та ОСОБА_3 (1/2 частка) на квартиру АДРЕСА_1.

Однак, як вбачається з повідомлення КП «ВМБТІ» від 15.07.2013 року № 3536, згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 51229 реєстрація права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 не проводилася.

З огляду на вказану обставину, державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2013 року № 3351/02-31.

Згідно ст. 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України 11 грудня 2013 року (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року № 6-121цс13), у тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати за ними права власності на таку квартиру.

Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, увійшла до складу спадщини ОСОБА_3 (інше спадкове майно, яке увійшло до складу спадщини, було оформлене спадкоємцями у нотаріальному порядку).

При цьому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2013 року, яке набуло законної сили 13 грудня 2013 року, у цивільній справі № 127/23705/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно було визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року її матері ОСОБА_3.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 3607 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: