АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6550/15 Головуючий 1 інстанції - Танасевич О.В.
Справа № 633/429/14-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В.,Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області

на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року

за позовом Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» до Печенізької селищної ради Харківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту про право власності на землю та повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

18 листопада 2014 року Чугуївський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення Печенізької селищної ради ХХ сесії V скликання від 09.08.2007 року «Про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови під будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,1500 га, та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1500 га за адресою: смт.Печеніги, туп.Кам'яний,3, для подальшої передачі останній у приватну власність»; рішення Печенізької селищної ради ХХХХ сесії V скликання від 30.01.2009 року «Про затвердження матеріалів технічної документації по встановленню меж для передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3 під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1500 га, та із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га за адресою: смт.Печеніги, туп.Кам'яний,3, та передачі у власність ОСОБА_3 вищевказаних земельних ділянок».

Визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, які видані на ім'я ОСОБА_3 та розташовані за межами населеного пункту.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути вищевказані земельні ділянки ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у придатному для використання стані.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Чугуївською міжрайонною прокуратурою Харківської області проведено перевірку щодо додержання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства при прийнятті рішень у сфері земельних відносин.

Так, у ході проведення перевірки встановлено, що рішенням Печенізької селищної ради XX сесії V скликання від 09.08.2007 року надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови під будівництво та обслуговування жилого будинку та господарчих споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,15 га, та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,15 га, за адресою: смт. Печеніги, туп. Кам'яний, 3, для подальшої передачі останній у приватну власність.

Рішенням Печенізької селищної ради ХХХХ сесії V скликання від 30.01.2009 року затверджено матеріали технічної документації по встановленню меж для передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3 під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею - 0,15 га та із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею - 0,15 га за адресою: смт. Печеніги, туп. Кам'яний, 3. Передано у власність ОСОБА_3 вищевказані земельні ділянки.

Крім того, на підставі рішення Печенізької селищної ради ХХХХ сесії V скликання від 30.01.2009 року ОСОБА_3 в подальшому отримано державний акт серії НОМЕР_1, який зареєстровано 08.05.2009 року за № 73, на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер - НОМЕР_3 та державний акт серії НОМЕР_2, який зареєстровано 08.05.2009 року за № 73, на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, яка має кадастровий номер НОМЕР_4.

Згідно з інформацією, наданою Відділом Держземагенства в Печенізькому районі Харківської області та даних Публічної кадастрової карти, вказані земельні ділянки знаходяться та завжди були за межами населеного пункту, що суперечить статті 38 Земельного кодексу України, відповідно до якої землями житлової та громадської забудови є земельні ділянки, що перебувають в межах населених пунктів, та використовуються відповідно до генерального плану населеного пункту і іншої містобудівної документації.

Крім того, згідно з інформацією, наданою ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» вищевказані земельні ділянки, які мають кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4, згідно з лісовпорядкувальною документацією відносяться до категорії земель лісогосподарського призначення та знаходяться в користуванні лісгоспу, а надання земельних ділянок у власність із земель лісогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд чи інших потреб без розроблення проекту відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та вилучення із земель лісогосподарського призначення, є порушенням вимог статті 20 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок).

Згідно зі статтею 20 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Таким чином, рішенням Печенізької селищної ради XX сесії V скликання від 09.08.2007 року, рішенням Печенізької селищної ради ХХХХ сесії V скликання від 30.01.2009 року, у порушення вимог статті 20 Земельного кодексу України змінено цільове призначення вищевказаних земельних ділянок, а саме: з земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови, сільськогосподарського призначення.

В порушення вимог частин 6,7 статті 118 Земельного кодексу України, статті 50 Закону України «Про землеустрій», пункту 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677, пункту 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 Печенізькою селищною радою погоджено та затверджено саме матеріали технічної документації по встановленню меж для передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3 JI.I. під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га та із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, а не проекти відведення земельних ділянок, та передано у власність ОСОБА_3 вищевказані земельні ділянки.

Таким чином, вказані рішення Печенізької селищної ради підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням вимог статей 20, 118 Земельного кодексу України, статті 50 Закону України «Про землеустрій», пункту 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677, пункту 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43.

Крім того, державний акт на право власності на земельну ділянку є лише посвідчувальним документом права власності, та сам по собі не може бути підставою виникнення права власності, тому державні акти на спірні земельні ділянки, видані на ім'я ОСОБА_4, підлягають визнанню недійсними, оскільки видано вказані державні акти на підставі рішень Печенізької селищної ради, які прийняті з порушенням вимог земельного законодавства. Також, записи про державну реєстрацію вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки підлягають визнанню недійсними, а спірні земельні ділянки підлягають поверненню державі.

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року позовні вимоги Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області залишені без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, Прокуратура Харківської області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер НОМЕР_3 та на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер НОМЕР_4, що належать ОСОБА_3; скасувати рішення Печенізького районного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалась на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають суттєве значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2015 року заяву Прокуратури Харківської області про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер: НОМЕР_3 та на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер: НОМЕР_4, що належать ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_5 від 08 травня 2009 року та Серії НОМЕР_6 від 08 травня 2009 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у позові Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 64, 83, 116, 118, 122, 173, 176 Земельного кодексу України, статті 48, Перехідних положень Лісового кодексу України, Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про планування і забудову територій», Земельного кодексу УРСР, Лісового кодексу УРСР, Інструкції з впорядкування лісового Фонду України, ухваленої протоколом № 2 від 30 жовтня - 1 листопада 2006 року науково-технічної ради Державного комітету лісового господарства України, статей 10, 60 ЦПК України та тих обставин, що на момент виникнення спірних правовідносин спірні земельні ділянки знаходилися в межах смт. Печеніги, Харківської області, відповідно до меж, прийнятих для обліку земель у складі державного земельного кадастру, що згідно з пунктом 1 Розділу ІІІ «Перехідних положень» Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» № 1457-ІУ від 05 лютого 2004 року є законною підставою для розпорядження ними, як комунальними землями. Суд дійшов висновку про прийняття Печенізькою селищною радою Харківської області оскаржуваних прокурором рішень без перевищення повноважень, оскільки на момент їх прийняття межі та площа смт. Печеніги були визначені рішенням компетентного органу - Харківською обласною радою, та встановлені в натурі з виготовленням необхідної землевпорядної документації, а тому Печенізька селищна рада надаючи з земель комунальної власності у приватну власність ОСОБА_3 спірні земельні ділянки, діяла відповідно до вимог статті 122, пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, статті 21 Закону України «Про основи містобудування» № 2780-ХІІ від 16 листопада 1992 року, частини 2 статті 12 Закону України «Про планування і забудову територій». ОСОБА_3, як громадянин України, мала гарантоване державою право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, а тому суд вважав, що не може бути підставою для порушення цього права неузгодженість дій органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади у сфері лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища, а також органів землеустрою. Позивачами не було надано рішення компетентного органу про надання ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у постійне користування спірних земельних ділянок, а надану суду лісовпорядкувальна документація має розбіжності та не погоджена з органами землеустрою, органами виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 10 та статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених, статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд, вважає, що доводи прокурора та представника ДП «Чугуєво-Бабачанське лісове господарство» щодо знаходження спірних земельних ділянок в постійному користуванні цього підприємства як земель лісогосподарського призначення (Печенізьке лісництво №2, квартал 126, виділ 23) є недоведеними та необґрунтованими належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 154 ЦПК України суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали судді Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2015 року про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1500 га та на земельну ділянку площею 0,1500 га, що належать ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 154, 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області - відхилити.

Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року - залишити без змін.

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали судді Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2015 року про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер: НОМЕР_3 та на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер: НОМЕР_4, що належать ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_5 від 08 травня 2009 року та Серії НОМЕР_6 від 08 травня 2009 року - скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-