Справа № 375/1790/14 Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1380/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 18 15.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна-Агро» та реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його реєстрації,-

встановила:

у листопаді 2014 року позивачі звернулися із вказаними позовами до суду.

Посилались на те, що 25.12.2012 року між ними та відповідачем був укладений договір оренди належних їм на праві Державних актів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 земельних ділянок, розташованих на території Острівської сільської ради площами 2,0981га., та 2,0983га., призначених для ведення сільськогосподарського виробництва.

Вказані договори зареєстровані відповідачем 21.05.2014 року у реєстраційній службі Рокитнянського РУЮ, строк дії їх складає 5 років з дати реєстрації, тобто до 21.05.2019 року.

Зауважили, що якщо договори укладені 25.12.2012 року на 5 років, то і термін дії їх закінчується 21.05.2017 року, а реєстрація їх пізніше збільшує строк дії договору оренди на 2 роки.

Крім того, після підписання договорів позивачі були переконані, що відповідач у 2013 році приступить до використання належних їм земельних ділянок та сплатить орендну плату у 2013 році, чого зроблено не було.

Вважали, що відповідач навмисно ввів їх в оману і тому у відповідності до ст.229 ЦК України такий договір повинен бути визнаний недійсним.

Позивачі вважають, що дані договори необхідно визнати недійсними та скасувати їх реєстрацію, так як в договорах відсутня така істотна умова, як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання договорів оренди недійсними.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в якій просили скасувати рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року та ухвалити нове, яким визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Озерна-Агро» від 25.12.2012 року.

Зобов»язати Реєстраційну службу Рокитнянського району скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Озерна-Агро» від 25.12.2012 року, земельна ділянка загальною площею 2,0981га., кадастровий номер НОМЕР_3. Визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Озерна-Агро» від 25.12.2012 року.

Зобов»язати Реєстраційну службу Рокитнянського району скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Озерна-Агро» від 25.12.2012 року, земельна ділянка загальною площею 2, 0983га., кадастровий номер НОМЕР_4.

Зазначили, що рішення першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

В доводах апеляційної скарги посилаються на те, що спірні договори були зареєстровані відповідачем через два роки після їх підписання сторонами, а також те, що в спірних договорах відсутня обов»язкова умова, як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання договорів оренди недійсними.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2012 року між позивачами та відповідачем були укладені договори оренди належних тим на праві Державних актів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 земельних ділянок, розташованих на території Острівської сільської ради площами 2,0981га., та 2,0983га., призначених для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.41 спірних договорів, вони набирають чинність після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Вказані договори зареєстровані відповідачем 21.05.2014 року у реєстраційній службі Рокитнянського РУЮ, строк дії їх складає 5 років з дати реєстрації.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ввів позивачів в оману, зареєструвавши спірні договори через два роки не заслуговують на уваги виходячи із наступного.

07.10.2013 року позивачі надали керівнику ТОВ «Озерна-Агро» довіреність на представлення їх інтересів в реєстраційній службі з питань, пов»язаних зі здійсненням всіх необхідних дій для державної реєстрації договорів оренди належних їм земельних ділянок, тобто знали про те, що спірні договори не зареєстровані і орендної плати за 2013 рік вони не отримують від даного орендаря.

Причиною не реєстрації спірних договорів стала та обставина, що позивачі 19.05.2009 року уклали договори оренди з ТОВ «Агроінвестпродукт» терміном на 5 років, на ці ж самі земельні ділянки.

До закінчення дії зазначених договорів, відповідач по справі не міг зареєструвати оспорювані позивачами договори про що позивачі були повідомлені.

В договорах оренди, укладених між позивачами та ТОВ «Озерна-Агро», відсутня умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, передбачена ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до матеріалів справи позивачі, після укладення спірних договорів 25.12.2012 року, не зверталися до позивача з вимогою про внесення до оспорюваних договорів такої істотної умови, як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, передбачена ст.15 Закону України «Про оренду землі».

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Проте позивачами не доведено, яким чином дане порушення порушує право позивачів, так як відсутність в договорі такої умови позбавляє можливості орендатора передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки без згоди власника земельної ділянки на це. В разі порушення даної умови орендар має право визнати договір передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки недійсним.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Тобто, доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задовольнивши позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити, рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді