Справа № 415/4185/15-ц
Провадження № 2/415/2538/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У своєму позові позивач посилається на те, що 11.11.2011 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта) та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 007-12125-111111.

Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 6091 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками.

Відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за цим договором.

Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000, 00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 900, 00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається.

Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором.

Відповідно до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Також, відповідно до п. 3.4 держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів.

Станом на 18.05.2015 р. відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 18.05.2015 року за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Кредитному договору № 007-12125-111111 від 11.11.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 3658,71 грн., яка складається з тіла кредиту 3 658, 71 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 3 658, 71 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що ознайомившись із матеріалами позовної заяви висловлює про свою незгоду із позовною заявою за обставин пропуску позивачем строків позовної давності та невідповідного нарахування заборгованості за договором кредиту.

По-перше, згідно з наданою роздруківкою та розрахунком заборгованості відповідач здійснив останній платіж по кредиту 01.03.2012 р. в сумі 250 грн. Відповідно до п. 5.10 визначено право позивача розірвати кредитний договір за умови порушення відповідачем його умов в частині внесення грошових коштів направлених на погашення суми боргу, в разі порушення відповідачем строків сплат більше ніж 91 календарний день. Таким чином, позивач, достовірно знаючи про порушення відповідачем умов договору кредиту в частині сплати коштів, починаючи з 03.01.2012 р., повинен був за загальним правилом ЦК України звернутись до суду для захисту свого порушеного права в строки не пізніше 04.06.2015 р. Однак, виходячи із тексту позовної заяви вона була складена 11.06.2015 р., тому він вважає що позивачем був пропущений строк позовної давності.

По-друге, розрахунок заборгованості складений без врахування мораторію на нарахування всіх платежів за фінансовими договорами, які були укладені на території, яка знаходиться в зоні АТО, а місто Лисичанськ, як відомо, знаходиться саме на цій території, тому нарахування відсотків та штрафних санкцій позивачем здійснювалось незаконно.

На підставі викладеного просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2011 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 уклали договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (далі кредитний договір) № 007-12125-111111.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 6091 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Кредитна картка № 1 (МС Standard неіменна), що міститься в додатку № 1 до договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання картки і Правил.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору, банк надає келієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 900 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається.

Згідно з п.п. 3.6, 3.7 кредитного договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом.

У додатку до договору сторонами узгоджено тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна картка № 1»

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 007-12125-111111 від 11.11.2011 року, судом вбачається, що позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з встановленням на день укладання договору ліміту кредитної лінії на рахунку у сумі 2 900 грн.

Вказана обставина не оспорювалася сторонами і вважається судом такою, що визнана сторонами, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 007-12125-111111 від 11.11.2011 року, станом на 18.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» становить 3 658, 71 грн., яка складається тільки з тіла кредиту.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором перед позивачем не виконав, у звязку з чим наявна заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» у розмірі 3 658,71 грн., а також наявні законні підстави для стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку.

Щодо заяви представника відповідача про необхідність застосувати наслідки спливу позовної давності суд вважає, що в даному випадку строки позовної давності застосуванню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з п. 1.1 кредитного договору всі визначення в цьому договорі вживаються у значенні, встановленому Правилами надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті, затвердженими ОСОБА_4 Директорів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які оприлюднюються шляхом їх розміщення на інформаційних стендах Банку у приміщеннях Банку та на сайті Банку www.deltabank.com.ua, надалі за текстом Правила.

Згідно з п. 14.3 розділу 14 «Інші умови» вищезазначених Правил, розміщених на сайті Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» www.deltabank.com.ua, строк позовної давності щодо вимог повернення кредиту, сплати процентів, плат, комісій, неустойки (штрафів, пені) по договору за продуктом банку та цим Правилам складає 50 (пятдесят) років.

Крім цього, згідно з п. 5.1 кредитного договору, з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору.

Суд вважає, що зміст даного пункту договору відповідає дійсності, оскільки ані відповідачем, ані його представником жодним чином не заперечувалась наявність Правил, розміщених на сайті позивача, та не заперечувався факт ознайомлення відповідача з їх змістом.

Таким чином, враховуючи, що за умовами Правил строк позовної давності щодо вимог повернення кредиту по договору за продуктом банку складає 50 років і згідно з п. 5.1 кредитного договору сторони погодились вважати їх обовязковими до застосування, суд вважає, що в даному випадку, відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, була збільшена за домовленістю сторін до 50 років.

За таких обставин, суд вважає, що на момент звернення позивача до суду пятдесятирічний строк позовної давності щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом не сплив, у звязку з чим наслідки спливу позовної давності застосуванню не підлягають.

Щодо твердження представника відповідача про нарахування заборгованості без урахування мораторію на нарахування всіх платежів за фінансовими договорами, суд вважає, що вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція, до якого належить м. Лисичанськ Луганської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 007-12125-111111 від 11.11.2011 року, станом на 18.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» становить 3 658, 71 грн., яка складається тільки з тіла кредиту.

Оскільки позивачем у своєму позові, окрім стягнення заборгованості за тілом кредиту, не заявлено позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по пені та штрафам, які нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором після 14 квітня 2014 року, суд доходить висновку про те, що на предмет даного позову не розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», а з 03.03.2015 р. на підставі Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації. ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 03.03.2015 р. призначено уповноважену особу на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5.

Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 259, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, Законом України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 007-12125-111111 від 11.11.2011 року у сумі 3 658 (три тисячі шістсот пятдесят вісім) грн. 71 коп., яка складається з тіла кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА