Номер провадження: 22-ц/785/3493/15
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,-

встановила;

17.10.2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аванс, переданий їй в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу АДРЕСА_1 у м. Одесі у розмірі 17250 грн., що еквівалентно 1500 дол. США, та вартість двох оцінок вказаної квартири, а всього - 20000 грн. посилаючись на те, що оскільки договір купівлі-продажу не був укладений, переданий аванс підлягає поверненню.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала у повному обсязі вказуючи, що ОСОБА_3 порушила вимоги договору авансу, а тому зобов'язана за умовами цього договору сплатити їй штраф у розмірі 17250 грн.. Крім того, сторони у цьому договору визначили, що продавець квартири має право в рахунок стягнення штрафу залишити у себе виплачений покупцем аванс.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аванс у розмірі 20000 грн., так як ці вимоги доведені позивачем у встановленому законом порядку. В задоволенні вимог про стягнення вартості проведених двох оцінок АДРЕСА_1 у м. Одесі ОСОБА_3 відмовлено, оскільки ці вимоги не доведені позивачем у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі вказуючи, що позивач не заявляла вимог про стягнення авансу у розмірі 20000 грн., а просила стягнути аванс у розмірі 17250 грн.. Тому суд безпідставно стягнув більшу суму авансу ніж ту, яку заявляла ОСОБА_3.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3 та стягуючи з ОСОБА_2 на користь позивача аванс у розмірі 20000 грн. суд першої інстанції виходив з того, що на час ухвалення судового рішення переданий відповідачу авансовий платіж у розмірі 1500 дол. США був еквівалентний грошовій сумі, заявленій у позові.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення на її користь вартості проведених двох оцінок АДРЕСА_1 у м. Одесі суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги не доведені позивачем у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця - гривня.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - ч.2ст.524 ЦПК України.

Приписами ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, притриманням, завдатком.

Статтею 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 мала намір продати АДРЕСА_1 у м. Одесі, а ОСОБА_3 мала намір придбати це помешкання за визначену між ними ціну. З цією метою сторони уклали договір авансу та на його виконання ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 аванс у розмірі 1500 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти України під час передачі коштів становило суму 17250 грн..

Вказані обставини у судовому засіданні підтвердили як позивач так і відповідач.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири не був укладений, переданий аванс підлягав поверненню позивачу.

На час ухвалення судового рішення у справі курс долара США до національної валюти України становив 16 грн. 73 коп., тому поверненню підлягала грошова сума в національній валюті у розмірі 26580 грн..

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 заявила вимоги про стягнення 20000 грн., і на протязі розгляду справи їх не змінювала, суд першої інстанції на підставі вказаних вище норм матеріального права правомірно стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача аванс у розмірі 20000 грн..

В судовому засіданні позивач не надала суду доказів того, що нею були сплачені грошові кошти на оцінку квартири, яка підлягала продажу, тому суд правомірно відмовив у задоволенні цих вимог, визнавши що вони не доведені ОСОБА_3 у встановленому законом порядку. Крім того сторони в судовому засіданні визнали, що за домовленістю між ними позивач мала сплачувати витрати на оцінку майна перед укладанням договору купівлі-продажу.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду не спростовують, та не містять правових підстав, встановлених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Не заслуговують на увагу і посилання апелянта про порушення позивачем умов договору авансу та право ОСОБА_2 на залишення авансу у себе, оскільки авансовими платежами, відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань не забезпечується. А крім того, оскільки між сторонами договір купівлі-продажу укладений не був, то і зобов'язань між ними не виникло.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе