АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6967/15 Головуючий 1 інст. - Цвіра Д.М.
Справа № 638/2704/14
Категорія : трудові Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради, Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради, Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що 16 березня 2009 року Наказом №7-к він був звільнений з посади педагога-організатора в Комітеті у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради на підставі рішення ХХІV сесії V скликання Дзержинської районної в місті Харкові ради «Про затвердження структури виконавчих органів Дзержинської районної в місті Харкові ради, їх кількісний склад» у зв'язку з необхідністю приведення штатної чисельності виконавчих органів ради у відповідність до затверджених міською радою бюджетних асигнувань на виконання рішення Харківської міської ради від 30.12.2008 р. № 401/08 «Про міський бюджет міста Харкова на 2009 рік». Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2011 року визнано незаконним його звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено, бо ним не надано було доказів того, що Харківська міська рада та Комітет у справах сім'ї, молоді та спорту по Дзержинському району Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради є правонаступником ліквідованої установи Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради.

Позивач зазначає, що відповідно до листа адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради від 15 березня 2012 року адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради є правонаступником Дзержинської районної в місті Харкові ради, однак питання щодо утримання клубів перебуває у віданні Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради.

Крім того,відповіді від 29 травня 2013 року вбачається, що правонаступником Дзержинської районної у місті Харкові ради є адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради, що є підзвітною та підконтрольною Харківській міській раді, підпорядкована виконавчому комітетові Харківської міської ради та Харківському міському голові й діє на правах самостійного департаменту. Тому, адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради є правонаступником ліквідовано установи, а Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради підзвітна та підконтрольна адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради.

Тому, ОСОБА_1, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд стягнути солідарно з адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради та Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 153 590,75 грн.

У судовому засіданні представник Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що Департамент у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради не є правонаступником ліквідованого Комітету у справа сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в м. Харкові ради.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає доведеним факт правонаступництва Дзержинської районної у місті Харкові ради саме адміністрацією Дзержинської районної у м.Харкові ради, що є підставою для стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що комітет у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради був ліквідований, а не реорганізований, тому відповідачі не є правонаступниками Комітету.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 працював на посаді педагога - організатора Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради (а.с.6).

16 березня 2009 року Наказом №7-к ОСОБА_1 було звільнено з посади педагога-організатора в Комітеті у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради на підставі рішення ХХІV сесії V скликання Дзержинської районної в місті Харкові ради «Про затвердження структури виконавчих органів Дзержинської районної в місті Харкові ради, їх кількісний склад» у зв'язку з необхідністю приведення штатної чисельності виконавчих органів ради у відповідність до затверджених міською радою бюджетних асигнувань на виконання рішення Харківської міської ради від 30.12.2008 р. № 401/08 «Про міський бюджет міста Харкова на 2009 рік» (а.с.70).

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Харкіської міської ради, Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту по Дзержинському району Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради про визнання звільненння незаконним та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2011 року визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади педагога - організатора Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради за п. 1 ст. 40 КЗпП України за наказом № 7-к від 16 березня 2009 року у зв'язку з ліквідацією Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної у місті Харкові ради. В іншій частині позову відмовлено (а.с.18).

Суд відмовив ОСОБА_1 у стягненні з відповідачів заробітної плати за час вимушеного прогулу з підстав не надання доказів стосовно того, що відповідачі по справі є правонаступниками ліквідованої установи.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 240-1 КЗпП України вказано ,що у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".

Матеріали справи свідчать, що Комітет у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ліквідований на підставі рішення Дзержинської районної у місті Харкові ради від 13 січня 2009 року №25/3 про затвердження структури виконавчих органів Дзержинської районної в місті Харкові ради, їх кількісний склад. Департамент є виконавчим органом Харківської міської ради, що утворений Харківською міською радою.(а.с.73-74).

Відповідно до пунктів 1.1.-1.3. положення про Адміністрацію Дзержинського району Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24 листопада 2010 року №07/10 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» (в редакції рішення Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року №602/11), Адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради є виконавчим органом ХМР і діє на правах самостійного департаменту.

Адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради є правонаступником Дзержинської районної в м.Харкові ради, виконавчого комітету Дзержинської районної в м.Харкові ради у зв'язку з їх реорганізацією шляхом приєднання.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки правонаступником Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради є Адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум (правова позиція Верховного Суду України у справі 6-144цс13).

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його розгляду справи - по день постановлення рішення. Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день від не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Матеріали справи свідчать, що після визнання незаконним звільнення позивача з 16 березня 2009 року у зв язку з ліквідацією Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові ради на підставі рішення суду від 14 квітня 2011 року та набраня ним законної сили. Рішення суду не було виконано, відповідний запис до трудової книжки позивача не внесено та остаточний розрахунок до теперішнього часу наразі не проведений(а.с.6-9).

Судова колегія відповідно до наданих доказів сторонами, вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради, оскільки є правонаступником Дзержинської районної в м.Харкові ради, виконавчого комітету Дзержинської районної в м.Харкові ради на підставі рішень яких, як створено так ліквідовано було Комітет у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної в місті Харкові.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Виходячи із наведеного, судова колегія приходить до висновку, що з правонаступника ліквідованого Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної у місті Харкові ради - Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради необхідно стягнути середній заробіток за весь період затримки розрахунку до розгляду справи - по день постановлення рішення про задоволення вимог позивача.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, якою затверджений Порядок обчислення заробітної плати, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню з роботи, тобто середньоденний розмір заробітної плати позивача становить 59,90 грн. (а.с.14).

Нарахування відшкодування проводиться відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8.02.95р. №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Період не виплати позивачу належної заробітної плати з 17 березня 2009 року (наступного дня після звільнення) по 04 листопада 2015 року (включно) становить 1 666 робочих днів.

Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки, який підлягає стягненню з відповідача, складає 99 793,40 (59,90 грн. х 1666 робочих днів).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнувши з Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу розміром 99 793,40 грн., а також судові витрати.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у справах даної категорії, то судовий збір, згідно ч.3,5 ст. 88 ЦПК України за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції в загальній сумі 1 496,90 грн. (997,93 грн. сума судового збору за подачу позовної заяви та 498,97 грн. - за подачу апеляційної скарги) підлягає стягненню з Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради в дохід держави.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами закону.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, задовольнивши частково позовні вимоги..

Керуючись ст. ст. 303 304, п.2ч.1ст.307, ст.ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради, Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Стягнути з Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 99 793 грн. 40 коп.

Стягнути з Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 1496 грн. 90 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: