Провадження №2-з-19/15
В справі 760/6581/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за заявою ОСОБА_1; заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ РАЦС Солом'янського РУЮ м. Києва про встановлення факту батьківства

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду і просить встановити факт батьківства, а саме: факт, що він є рідним батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 03 квітня 2015 року зазначену заяву було повернуто заявнику у зв'язку з її непідсудністю Солом'янському районному суду м. Києва.

Цього ж дня на адресу суду від заявника надійшла заява про забезпечення позову по даній справі.

В своїй заяві заявник посилається на те, що заінтересована особа на день подачі заяви до суду створила сімейні відносини з іншим чоловіком та має намір виїхати з малолітнім ОСОБА_4 за кордон.

У зв'язку з цим просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України заінтересовану особу ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_3.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні останньої, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядається цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Враховуючи викладене вище, а також те, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, що розглядається в порядку окремого провадження та не має за собою спору про право, а також те, що заява про забезпечення позову має подаватися лише у випадках виникнення спору та у разі якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, суд не знаходить підстав для задоволення даної заяви.

Виходячи з цього та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя :