ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8902/14-ц
провадження № 2/753/235/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарях Леонтьєву В.В.,

Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група", ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" про відшкодування вартості відновлювального ремонту та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування вартості відновлювального ремонту та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 вимоги позову збільшив, збільшені підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 22.03.2014 року близько 12-15 годин водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на Столичному шосе в м. Києві, перед початком руху заднім ходом не переконалась у безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, пошкодивши обидва транспортні засоби, та порушивши при цьому вимоги п.10.1; 10.9 ПДР України. 24.03.2014 року він з дружиною, яка є власником автомобілю, звернулись до ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" з заявою про виплату страхового відшкодування, працівники якого, сфотографувавши пошкодження, пообіцяли протягом 10 днів розрахувати та виплатити страхове відшкодування. Того ж дня позивач з дружиною звернулись до СТО ТОВ „Автомир", де був придбаний та обслуговувався по сервісній книзі даний автомобіль, працівники якої нарахували 10 711 грн. 40 коп. вартості відновлювального ремонту. Поскільки ця сума для виплати була великою для позивача, тому він звернувся до вказаної страхової компанії ОСОБА_5 для виплати йому цієї суми. Однак працівники ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" не бажали її виплачувати, тому всіляко намагались зменшити зазначений розмір, тричі оглядаючи та фотографуючи пошкоджений автомобіль. 6.05.2014 року позивач отримав звіт №5904 про оцінку вартості відновлювального ремонту свого автомобілю, яка склала 10 501 грн. 66 коп., і була виконана ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги", однак страховик заявив, що сплатить тільки 6677,67 грн., поскільки строк експлуатації автомобіля в звіті зазначено 7,33 років, що не відповідає дійсності. Насправді цей строк становить 6,76 років, що менше 7 років. Вказаний строк впливає на коефіцієнт фізичного зносу, тому при меншому строку, ніж 7 років експлуатації, не застосовується понижуючий коефіцієнт, який зменшує розмір відновлювального ремонту. Таким чином, ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" сфальсифікувала вказаний звіт, надумано збільшивши строк експлуатації автомобіля позивача. В подальшому 27.05.2014 року страховик сплатив позивачу 6 167 грн. 67 коп. матеріальної шкоди за мінусом 510 грн. франшизи (6677,67 грн. - 510 грн.). Але позивач ОСОБА_3 не згоден з розміром сплаченої суми і зазначає, що розмір 10 501 грн. 66 коп. відновлювального ремонту його автомобілю на момент ДТП в подальшому збільшився в зв'язку з ростом цін на послуги і становить 13 924 грн. 82 коп. на час розгляду справи. Тому просить стягнути з ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" на його користь 7757 грн. 15 коп. вартості частини несплаченого відновлювального ремонту, 5000 грн. моральної шкоди, завдану внаслідок фальсифікації та затягування терміну виплати страхового відшкодування та моральних знущань; з ОСОБА_5 на його користь - 5000 грн. моральної шкоди в наслідок створення нею ДТП, неприйнятті участі у своєчасній виплаті страхового відшкодування, для зняття стресу йому та його дружині; з ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" на його користь - 5000 грн. моральної шкоди за фальсифікацію звіту №5904.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що зразу ж після ДТП вона надала позивачу всі дані свого страхового полісу. Постійно тримала з ним телефонний зв'язок, а після виплати йому страхового відшкодування її страховиком вона сплатила позивачу 510 грн. франшизи. Кілька разів просила у нього пробачення за скоєне ДТП, включаючи і в судовому засіданні, тому підстав для стягнення з неї на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди немає.

Представник відповідача ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" в судове засідання не з'явився, а у направленому запереченні до суду просив розглянути справу у його відсутність та відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що 16.01.2014 року між ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" та ОСОБА_4 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8365614, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу „Toyota Land Cruiser Prado", д.н.з. НОМЕР_3. 24.03.2014 року до ПАТ звернулась власниця автомобілю НОМЕР_2 ОСОБА_6 з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Однак визначена у звіті №5904 вартість відновлювального ремонту в сумі 10 501 грн. 66 коп. приймається до уваги із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 42,29%. Тому після розрахунку матеріальна шкода, завдана автомобілю позивача, склала 6677,67 грн. Після відрахування з цієї суми 510 грн. франшизи, позивачу і було направлено 6 167 грн. 67 коп. страхового відшкодування. Таким чином, ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" свої зобов'язання по зазначеному договору страхування виконала. Що стосується моральної шкоди, то вона підлягає відшкодуванню страховиком потерпілому згідно ст.23 та ст.26-І Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у випадку ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин представник відповідача ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні позову відносно ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" в повному обсязі (а.с.44-47; 56; 83).

Представник відповідача ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" в судові засідання не з'явився жодного разу, про розгляд справи юридична особа була тричі повідомлена належним чином (а.с.36; 81-82), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника відповідач не звертався.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини.

Автомобіль „Volkswagen Touran", д.н.з. НОМЕР_4, 2007 року випуску, сірого кольору, належить на праві власності дружині позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 27.11.2007 року, що підтверджується безпосередньо свідоцтвом (а.с.91-92) та довідкою УДАІ м. Києва (а.с.37).

Автомобіль „Toyota Land Cruiser Prado", д.н.з. НОМЕР_3, належить на праві власності відповідачці ОСОБА_4, що також підтверджується довідкою УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.37).

Згідно ч.1, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

16.01.2014 року між ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" та ОСОБА_4 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8365614, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу „Toyota Land Cruiser Prado", д.н.з. НОМЕР_3. Строк дії даного договору тривав з 27.01.2014 року по 26.01.2015 року. Ліміт відповідальності - страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 510 грн. (а.с.52).

22.03.2014 року близько 12-15 годин водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на Столичному шосе в м. Києві, перед початком руху заднім ходом не переконалась у безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, пошкодивши обидва транспортні засоби, порушивши при цьому вимоги п.10.1; 10.9 ПДР України.

У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 9.04.2014 року ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави (а.с.8). Постанова набрала законної сили 22.04.2014 року. Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі.

За змістом п.3, ч.1, ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як передбачає ч.1, ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно п.33.1.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено у судовому засіданні, 24.03.2014 року до ПАТ звернулась власниця автомобілю НОМЕР_2 ОСОБА_6 з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.51).

Згідно п.22.1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається зі звіту №5904 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_2 від 29.04.2014 року, складеного ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля дорівнює 6677 грн. 67 коп. (а.с.10-14). Даний звіт складався на підставі протоколу огляду транспортного засобу - автомобілю НОМЕР_2 (а.с.15), в якому відображені всі пошкодження, що утворились при ДТП, в присутності позивача ОСОБА_3, який будь-яких зауважень або заперечень до протоколу не мав.

За змістом п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Як наголошує п.6.3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року за рік виготовлення КТЗ приймається календарна дата його виготовлення з обов'язковим зазначенням при цьому дня та місяця цього року. Якщо календарну дату визначити неможливо, то за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN-кодом, з урахуванням календарної дати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ, тощо). У разі відсутності даних про календарну дату першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ або виникнення сумнівів щодо її достовірності, коли встановлений модельний рік виготовлення КТЗ збігається з роком виготовлення, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію, під час оцінки за дату виготовлення береться 1 січня встановленого за VIN-кодом модельного року.

Ствердження позивача про те, що ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" не вірно вказала строк експлуатації його автомобіля - 7,33 року, який становить тільки 6,76 року, суд не може покласти в основу рішення, поскільки вказаний термін розраховувався на підставі п.6.3.3 Методики товарознавчої експертизи і відраховувався з 1.01.2007 року як дати виготовлення автомобілю, поскільки встановлений модельний рік виготовлення КТЗ збігається з роком виготовлення, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію, і до дати проведення оцінки 29.04.2014 року.

В подальшому розпорядженням ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" від 27.05.2014 року було прийнято рішення перерахувати страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_6 в розмірі 6 167 грн. 67 коп. за мінусом 510 грн. франшизи (а.с.48). А за платіжним дорученням №12689 від 27.05.2014 року вказана сума була їй перерахована (а.с.53).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 сплатила позивачу та його дружині 510 грн. франшизи. Вказані проплати підтвердив також і позивач у судовому засіданні. І як пояснив він у подальшому, поскільки він бажав здійснити ремонт свого автомобіля СТО ТОВ „Автомир", але нараховані суми відновлювального ремонту 24.03.2014 року в розмірі 10 711 грн. 40 коп. (а.с.6) та 16.09.2014 року в сумі 13 924 грн. 82 коп. (а.с.42; 66) були для нього досить значним, тому відремонтував автомобіль господарським способом у приватних автомеханіків, не маючи при цьому будь-яких документів про оплату ремонту.

Як зазначають ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що поскільки винність відповідачки ОСОБА_4 у пошкоджені автомобіля ОСОБА_6 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме її неправомірні дії призвели до зіткнення вказаних вище автомобілів, при цьому вини водія ОСОБА_3 в цьому зіткненні не було доведено суду, тому оплата ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група", де була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, страхового відшкодування в розмірі 6177,67 грн. та 510 грн. франшизи ОСОБА_4 ОСОБА_6 є повним і доведеним розміром відшкодування відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю НОМЕР_2. Інших даних щодо витрат відновлювального ремонту позивача судом не встановлено. Крім того, як описано вище, власником пошкодженого автомобіля є ОСОБА_6, з якою позивач перебуває в шлюбі (а.с.93). Однак він не надав будь-яких доказів перебування вказаного майна в їх спільній сумісній власності подружжя, при цьому позивач сам підтвердив, що з заявами про визнання страхового випадку та виплати страхового відшкодування до страховика зверталась саме вона. Тому на підставі описаних вище обставин в задоволенні позову в частині стягнення 7 757 грн. 15 коп. в рахунок вартості відновлювального ремонту необхідно відмовити.

У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини нанесення позивачу моральної шкоди відповідачами ОСОБА_4 та ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група", при цьому ОСОБА_4 двічі в судовому засіданні просила пробачення у позивача за скоєне нею ДТП, тому в задоволенні частини позову про стягнення на користь позивача з вказаних відповідачів по 5000 грн. моральної шкоди необхідно відмовити.

За змістом п.23.1, ст.23 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або

іншим ушкодженням здоров'я.

Стаття 26-І цього ж Закону України наголошує, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Поскільки позивачу під час ДТП не було завдано будь-яких ушкоджень його здоров'ю, що він і підтвердив у судовому засіданні, тому підстав для стягнення з ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" на користь ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди немає.

Згідно ст.88 ЦПК України поскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, який був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, тому розмір судових витрат необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст.22; 23; 631; 979; 988; 1167 ЦК України, ч.4, ст.60 ЦПК України, п.23.1, ст.23; 26-І Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", п.1.6; 6.3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група", ТОВ „Асистанська компанія „Українська служба допомоги" про відшкодування 7 757 грн. 15 коп. в рахунок вартості відновлювального ремонту, 5 000 грн. моральної шкоди з кожного відповідача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :