АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7462/15 Головуючий 1 інст. - Боговський Д.Є.
Справа № 641/1509/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» листопада 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 2» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 2».

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 13 жовтня 2014 року на тролейбусній зупинці «вул. Кірова», коли вона виходила з тролейбусу, його водій раптово зачинив двері, та тролейбус почав рухатись, дверима притиснувши її ліву ногу. Вона впала, втратила свідомість та отримала тілесні ушкодження. Тролейбус зупинився приблизно через 50 м. На місце пригоди приїхали працівники швидкої медичної допомоги, які забрали її до лікарні та після первинного огляду її виписали з рекомендацією про амбулаторне лікування у хірурга за місцем мешкання.

Зазначила, що на другий день стан її здоров'я погіршився, тому у подальшому вона проходила лікування у медичних закладах.

Вказала, що при проходженні лікування вона витратила на ліки на суму 9247,86 грн. В період з 20 жовтня 2014 року по 20 листопада 2014 року вона пройшла судово-медичне обстеження, за результатами якого отримала висновок, що в результаті вказаної пригоди їй заподіяно легкі тілесні ушкодження. По вказаній пригоді працівниками Червонозаводського РВ ГУ МВС України у Харківській області проведена відповідна перевірка, але досудове розслідування не розпочато.

Вважала, що дії відповідача призвели до її моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і є такими, що вимагають додаткових зусиль для організації її життя. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 20000,00 грн.

Просила стягнути з Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 2» на її користь майнову шкоду в розмірі витрачених грошових коштів на лікування у розмірі 9247,86 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що доказів того, що саме відповідачем спричинено шкоду ОСОБА_1 вона не надала.

Частиною 1 статі 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року о 20.24 до ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, тролейбусна зупинка «Кірова» виїжджала бригада екстреної медичної допомоги № 305 на чолі з лікарем ОСОБА_4, яка в суді першої інстанції пояснила, що від ОСОБА_1 тхнуло алкоголем, на стегні була рана, однак після такої травми не потрібно додаткового лікування.

Із повідомлення адміністрації КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. ОСОБА_5" від 28 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 доставлена ШМД-305 до кабінету травмпункту приймального відділення. Діагноз: травматолог - забій, садна правого стегна; нейрохірург - даних за ЧМТ не виявлено; хірург - на момент огляду даних за торакоабдомінальну травму не виявлено. Алкотест показав, що в крові ОСОБА_1 - 2, 67 % алкоголю. Підстав для проходження стаціонарного лікування із зазначеним діагнозом немає.

Із повідомлення адміністрації КП «Тролейбусне депо № 2» № 141 від 31.03.2015 року вбачається, що на тролейбусах марки «SKODA» 14 TRM конструктивно виключена можливість руху з незачиненою до кінця однією або всіма дверима салону. Якщо двері не зачинені, рух тролейбуса заблоковано.

Із висновку Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 06 грудня 2014 року, який надано за заявою КП «Тролейбусне депо № 2» вбачається, що прийнятими мірами розшуку встановити свідків та очевидців, які б могли об'єктивно пояснити обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не надалось можливим. З заявою до правоохоронних органів ОСОБА_1 не зверталась.

На підставі звернення ОСОБА_1 від 04 березня 2015 року проводилося службове розслідування керівництвом КП «Тролейбусне депо № 2», в результаті якої не встановлено факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 саме тролейбусом КП «Тролейбусне депо № 2». Так, у цей проміжок часу на зупинці «вул. Кірова» у напрямку центру по проспекту Гагаріна рухалися тролейбуси маршрутів №№ 3, 5, 6 з бортовими номерами 2205, (час проходження - 19.59) 2110, (час проходження - 20.05), 2226, (час проходження - 20.10), 2408, (час проходження - 20.11), 2111, (час проходження - 20.13), 858, (час проходження - 20.22), 2106, (час проходження - 20.26), 2402, (час проходження - 20.29), 2103, (час проходження - 20.34), 2304, (час проходження - 20.40), 2350, (час проходження - 20.46), 2401, (час проходження - 20.53), 2305, (час проходження - 20.56), 2219, (час проходження - 21.02). Водій тролейбусу бортовий номер 2205 ОСОБА_7 та кондуктор ОСОБА_8 пояснили, що під час роботи на лінії 13 жовтня 2014 року ніяких пригод не було. Пасажири до водія та кондуктора зі скаргами не зверталися. Водій тролейбусу бортовий номер 2110 ОСОБА_9 пояснив, що 13 жовтня 2014 року він працював на маршруті № 6 . На зупинці «вул. Кірова» по проспекту Гагаріна ніяких позаштатних ситуацій не було. Водій ОСОБА_10 та кондуктор ОСОБА_11 бортовий номер 2226 пояснили, що за період роботи в цей день по 3-му маршруту ніяких пригод не було, зі скаргами ніхто не звертався, вказали на відсутність будь-яких позаштатних ситуацій. Водій тролейбусу бортовий номер 2408 ОСОБА_12 пояснив, що протягом робочого дня ніхто зі скаргами не звертався. У вказаний час він проїжджав зазначену зупинку, але нічого не помітив. Більш детальних свідчень надати не може. Кондуктор ОСОБА_13 пояснила, що працювала на 5-му маршруті без пригод, скарг не надходило. Водій ОСОБА_14 та кондуктор ОСОБА_15, що працювала на лінії на тролейбусі бортовий номер 2111 в телефонній розмові пояснили, що ніяких дорожньо-транспортних пригод в цей день не траплялося. Водій ОСОБА_16, що керувала тролейбусом бортовий номер 858 пояснила, що 13 жовтня 2014 року працювала на 6-ому маршруті без кондуктора і за час роботи ніяких пригод не траплялося, зі скаргами ніхто не звертався. Водій тролейбусу бортовий номер 2106 ОСОБА_17 пояснив, що працював на 3-му маршруті, скарг не надходило, пригод на дорозі не було. Водій ОСОБА_18 бортовий номер 2402 пояснив, що він працював без кондуктора на маршруті № 3, будь - яких нестандартних ситуацій не вібувалося. Водій ОСОБА_19 бортовий номер 2103 працювала без кондуктора, будь - яких нестандартних ситуацій, скарг не було. Водій ОСОБА_20 бортовий номер 2304 пояснив, що за час роботи 13 жовтня 2014 року скарг та зауважень від пасажирів він не отримував, позаштатних ситуацій не було. Водій ОСОБА_21 бортовий номер 2350 пояснив, що він працював на маршруті № 6, ніяких нестандартних ситуацій ні на лінії, ні в салоні тролейбусу він не бачив, пасажири зі скаргами не зверталися. Водій ОСОБА_22 та кондуктор ОСОБА_23 бортовий номер 2401 пояснили, що в ході робочого дня ніяких пригод не було. Водій ОСОБА_24 та кондуктор ОСОБА_25 бортовий номер 2305 пояснили, що до них ніхто з претензіями та скаргами 13 жовтня 2014 року не звертався. Водій ОСОБА_26 та кондуктор ОСОБА_27 пояснили, що 13 жовтня 2014 року вони працювали на маршруті № 3, ані в салоні, ані на дорозі нічого незвичайного не відбулося. Диспетчер парку по випуску ОСОБА_28 пояснила, що вона працювала з 08.00 13 жовтня 2014 року до 08.00 14 жовтня 2014 року. За період роботи ніяких пригод не відбулось, скарг від пасажирів, водіїв та кондукторів, дорожньо-транспортних пригод та обривів на лінії не було. Хоча суд першої інстанції і оцінив ці пояснення водіїв та кондукторів критично, вони все ж таки підтверджують, що починаючи з 19.59 до 21.02 будь - яких дорожньо-транспортних пригод за участю відповідача на зупинці «вул. Кірова» не зафіксовано і це не суперечить іншим доказам, які містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 цей факт не спростувала.

Із матеріалів справи вбачається, що на дорожньо-транспортну пригоду від 13 жовтня 2014 року, яку вказала ОСОБА_1 в позові, працівники ДАЇ не виїжджали та її не зафіксовано. ОСОБА_1 не зазначила ані час, ані номер тролейбусу, за участю якого, як вказала ОСОБА_1, відбулась дорожньо-транспортна пригода. До лікарні ОСОБА_1 звернулася 21 жовтня 2014 року. Записи, зроблені в медичній картці хворої, свідчать про легке недомагання. Призначено очищувальна процедура, протизапальне та знеболювальне.

До КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_1 звернулася тільки 20 жовтня 2014 року. Із акту судово-медичного обстеження вбачається, що зазначені обставини записано з її слів. На рентгенологічному обстеженні та магнітно-резонансній комп'ютерної томографії поперекового відділу хребта, крижово-куприкового відділу хребта, які, як зазначила ОСОБА_1 вона ушкодила, кістково-травматичних пошкоджень не виявлено. Через 3 місяця після пригоди 16 січня 2015 року по 30 січня 2015 року ОСОБА_1 лікувалася в НПМЦ ХНМУ з хронічними хворобами, які не пов'язані з подією від 13 жовтня 2014 року.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 57-59 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, виходячи з вимог закону, судова колегія вважає, що оскільки належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 саме відповідачем спричинено тілесні ушкодження 13 жовтня 2014 року близько 20.00 вона не надала, суд першої інстанції правомірно відмовив їй у задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, з урахуванням обставин справи, надавши належну оцінку доказам у справі, зазначив у рішенні про недоведеність заявлених позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У зв'язку з чим судова колегія вважає, що висновок суду відповідає зазначеним вище обставинам справи, наявним у справі доказам, зроблений відповідно до норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни або скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п.2 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії