печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Писанець В.А.

при секретарі - Шалапуді В.П.

представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_11.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою , вселення та передачу дублікату ключів від квартири, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою , яка втратила право користування квартирою ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Відповідача ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та передачу дублікату ключів від квартири. В обгрунтування позову вказує на те, що з 25 березня 2006 року вона перебуває з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилися діти: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2006 року Позивач була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1, яка належить сину на підставі договору дарування. 5 березня 2015 року вона не змогла потрапити до зазначеної квартири, оскільки замки на вхідних дверях були замінені, а Відповідач вивіз усі її особисті речі. Крім того, Відповідач уклав з договір з охоронним агентством щодо охорони квартири АДРЕСА_1 та Позивач не могла до неї потрапити. Враховуючи те, що Відповідач протиправно позбавив Позивача права користування квартирою АДРЕСА_1 у м. Києві, фактично виселив її та чинить перешкоди у користуванні квартирою, Позивач просила усунути перешкоди у користуванні квартирою, вселити її та передати дублікати ключів від квартири. У судовому засіданні Позивач та його представники позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники Відповідача в судовому засіданні позов не визнали, проти задоволення позову заперечували, та подали зустрічний позов про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у лютому 2015 року ОСОБА_5 дізнався про близькі інтимні стосунки його дружини - ОСОБА_4 з іншим чоловіком, які тривають з 2013 року. Після усвідомлення того, що чоловіку відомо про близькі інтимні стосунки з іншим чоловіком, у лютому 2015 року ОСОБА_4 виїхала з квартири АДРЕСА_1, покинувши чоловіка разом із донькою, які там проживали до постійного місця проживання до квартири АДРЕСА_2 Зважаючи на те, що їх малолітній син - ОСОБА_7, у 2014 році виїхав на навчання до Великої Британії, а також у зв'язку з добровільним виїздом ОСОБА_4 до іншого місця проживання, Позивач за зустрічним позовом просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 у м. Києві. Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків,дослідивши та оцінивши письмові, а також записані Позивачем по первісному позову на електронному носії, докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні первісного та зустрічного позову необхідно відмовити виходячи з наступного. Як встановлено судом з 25 березня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилися діти: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-8). Із матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить їх малолітньому синові, ОСОБА_9 (а.с. 9, 77).

Позивач ОСОБА_4 зареєстрована у зазначеній квартирі з 03.03.2011 року. Вказані обставини не заперечуються сторонами, не спростовуються матеріалами справи, тому такі обставини відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України звільняються від доказування. З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 не є власником або співвласником квартири АДРЕСА_1. Також він не зареєстрований у цій квартирі. Таким чином відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України права на визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою у ОСОБА_5 не має, оскільки він є неналежним для цього позивачем у справі, права якого порушені бути не можуть, так як він ніякого правового відношення до квартири не має. При цьому не може бути задоволений і первісний позов ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та передачу дублікату ключів від квартири. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України ОСОБА_4 не доведено, що ОСОБА_5 створював будь-які перешкоди у доступі до квартири АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що 7 березня 2015 року ОСОБА_4 вільно потрапила до вказаної квартири (а.с. 56). Посилання Позивача на негативні особисті відносини з Відповідачем та наявність у провадженнях інших судів справ зі спорів, пов'язаних, зокрема, з фактичним припиненням їх шлюбних відносин, не мають правового значення і не можуть бути самостійною підставою для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням (а.с. 12, 43, 53, 55, 56, 134-163, 169-171). Також неспроможними є посилання Позивача ОСОБА_4 на численні заяви до правоохоронних органів щодо неправомірних дій Відповідача ОСОБА_5, так як їх зміст викладений Позивачем у довільній формі, та з цього приводу компетентними органами не було встановлено жодних обставин та не прийнято жодних рішень (а.с. 37, 40). Заява про відкриття кримінального провадження щодо не допуску її до квартири АДРЕСА_1 стосується не ОСОБА_5, а невстановлених осіб (а.с. 37).

При цьому ОСОБА_4, яка зареєстрована у квартирі і у зв'язку з цим має право вимагати усунення перешкод її житлових прав не ставить вимоги про виселення ОСОБА_5, який до квартири не має ніякого правового відношення тому останній не може бути належним відповідачем у справі, оскільки він ні власник, ні співвласник квартири, ні зареєстрований у ній. Сама присутність ОСОБА_5 у квартирі, можливе створення ним перешкод у доступі до квартири ОСОБА_4 може мати юридичну відповідальність, у разі доведення такого факту, але не в той спосіб, в який звернулася вона до суду.

Не спростовують вищевикладене, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а також відеозапис на електронному носії, наданий суду Позивачем ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215, 223, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та передачу дублікату ключів від квартири - залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, яка втратила право користування квартирою - залишити без задоволення

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києві через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.А. Писанець