Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.,

за участю: секретаря судового засідання Каторжинської Т.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 Житомирської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі відповідачі), у якій просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 1977 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають дві дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 08.08.2009 року ОСОБА_5, помер, після чого відкрилась спадщина на спірну квартиру. Померлий за життя сплатив повністю пайовий внесок та набув право власності на квартиру, однак свідоцтво про право власності на квартиру не отримав і у встановленому законом порядку не зареєстрував. На звернення позивача та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну квартиру, державний нотаріус першої Житомирської державної нотаріальної контори відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану квартиру.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з викладених в позові підстав, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 через канцелярію суду подали заяви про визнання позовних вимог, в судовому засіданні 27.01.2015 року вказані заяви підтримали.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

22 січня 1977 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб (а.с.6).

Від шлюбу народилося дві дочки: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

08 серпня 2009 року ОСОБА_5 помер (а.с.9).

За життя, а саме - 07 серпня 1984 року на підставі ордеру № Г 012607 ОСОБА_5 отримав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та став членом ЖБК «Космос» (а.с.8).

Відповідно до довідки ЖБК «Космос» від 27 червня № 857 пайовий внесок за спірну двокімнатну квартиру сплачений ОСОБА_5, як членом кооперативу в повному обсязі в квітні 1993 року в розмірі 68 938,17 грн. (а.с.7,17).

Разом з тим, згідно інформації з Житомирського обласного міжміського БТІ Житомирської обласної ради від 11.01.2010 року право власності за померлим ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.10).

Згідно з положеннями п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Частиною 3 ст. 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Таким чином, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

За життя ОСОБА_5 заповіт не склав, отже, спадкування здійснюється за законом.

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, до спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 відноситься дружина померлого - ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством.

Так, відповідно до довідки ЖБК «Космос» № 615 від 02.09.2014 року, позивач та її дочки, які є відповідачами у справі, на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 були зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с.17).

15.10.2014 року позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до ОСОБА_4 житомирської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме, ОСОБА_1, про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку та 1/3 частку від 1/2 частини спірної квартири, ОСОБА_2 на 1/3 частку від 1/2 частини квартири та ОСОБА_3 на 1/3 частку від 1/2 частини квартири.

На вказані звернення постановами від 15.10.2014 року державним нотаріусом ОСОБА_4 житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.12-14).

За викладених обставин, ОСОБА_1 не може оформити спадщину після чоловіка ОСОБА_5 в нотаріальній конторі хоча фактично прийняла її, а тому обґрунтовано мала право звернутися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку та 1/3 частку від 1/2 частини спадкового майна (квартири), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У визнанні права власності в порядку спадкування за законом на інші частки квартириАДРЕСА_1 за ОСОБА_1, суд відмовляє, оскільки відповідачі, як спадкоємці, який постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є такими, що прийняли спадщину після померлого а тому підстав для прийняття судом визнання ними позову немає.

Оскільки, відповідачі територіальна громада м. Житомира в особі Житомирської міської ради та ОСОБА_3 звільнені від сплати судового збору, суд, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 153 грн. 19 коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (689,38 грн. - судовий збір від ціни позову; задоволена частина позовних вимог - 1/2 частки та 1/3 частки від 1/2 частин спадкового майна = 459,58 грн. : 3 = 153,19 грн).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку та 1/3 частку від 1/2 частини спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 153 грн. 19 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. С. Рожкова