Провадження № 2-з/201/397/2015
У Х В А Л А

10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування. Разом з позовною заявою позивачем подане клопотання про забезпечення позову в якому позивач просить забезпечити позов, накласти арешт на судно з бортовим реєстраційним номером «ДНІ-0664-К», заборонити ОСОБА_2, ОСОБА_3 здійснювати відчуження вказаного судна, Заборонити Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті знімати з реєстрації та проводити перереєстрацію права власності вказаного судна.

При вивчені заяви виявлено порушення заявником ст.ст.151,152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК України та зазначені розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд не находить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а також, слід зазначити що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2009 року вже розглянуто вказане питання та накладено арешт на вказане судно, доказів скасування вказаного арешту суду також не надано.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно з бортовим реєстраційним номером «ДНІ-0664-К», заборони ОСОБА_2, ОСОБА_3 здійснювати відчуження вказаного судна, заборони Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті знімати з реєстрації та проводити перереєстрацію права власності вказаного судна.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська В.В. Батманова