Справа № 502/1422/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Кітреску О.М.,

з участю представників позивача Ухаркіної Н.М., Владимирець О.В., прокурора Порущенко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

Кілійської районної державної адміністрації Одеської області

до

ОСОБА_3

про

позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування - Кілійська районна державна адміністрація Одеської області 07.07.2015 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі ? від усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина, передання ОСОБА_4 органу опіки та піклування для вирішення його подальшої долі.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини вказані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач постійного місця проживання не має, часто його змінює, офіційно не працевлаштована. Останнє відоме її місце проживання - АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 188 від 26.05.2014 року малолітній ОСОБА_4 був влаштований до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини терміном на шість місяців за заявою матері через тяжке матеріальне становище в сім'ї, відсутністю умов проживання.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 470 від 19.12.2014 року на підставі заяви відповідача було продовжено термін перебування малолітнього ОСОБА_4 в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини ще на шість місяців через те, що матеріальне становище сім'ї та житлові умови не покращились.

Під час перебування дитини в спеціалізованому будинку дитини мати його не провідувала, не цікавилась його здоров'ям, не вжила жодних заходів для повернення сина в сім'ю.

З ОСОБА_3 неодноразово проводились бесіди, під час яких їй роз'яснювалось, що вона повинна приймати активну участь у вихованні дитини, цікавитись його станом здоров'я, вона попереджалась про відповідальність за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків.

Комісією у складі представників ССДРДА, КРЦСССДМ, зав. сектором соціального захисту та профілактики правопорушень серед дітей ССДРДА проводились обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Під час цих обстежень було встановлено, що відповідач постійного місця проживання не має й постійно переїжджає, а в помешканнях, де вона проживала, непридатні для перебування дитини санітарно- побутові умови.

Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області 01.07.2015 року було винесено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності - суду не надав.

Представники позивача Ухаркіна Н.М., Владимирець О.В, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак надали заяви, відповідно до яких позов підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечують.

Прокурор прокуратури Кілійського району Одеської області Порущенко Є. В. в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує.

На підставі письмових заяв представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 10.04.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до вищезазначеного свідоцтва батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_6, відомості про якого записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 188 від 26.05.2014 року за заявою матері ОСОБА_4 було влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини терміном на шість місяців на повне державне забезпечення так, як мати ніде не працює, є ученицею 2-го курсу ДНЗ «Татарбунарський професійний ліцей», проживає у третіх осіб, не має самостійного права користування житлом, в сім'ї тяжке матеріальне становище.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 470 від 19.12.2014 року за заявою матері було продовжено перебування малолітнього ОСОБА_4 в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини на повному державному забезпеченні ще на шість місяців через те, що умови для проживання та утримання дитини не покращилися.

З довідки-попередження від 21.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 була належним чином сповіщена про перебування її сина в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини та попереджена про відповідальність за ухилення від утримання та виховання дитини.

Відповідно до акту про результати відвідування та піклування дитиною № 02/26-24 від 27.05.2015 року було встановлено, що малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на повному державному забезпеченні в Будинку дитини з 12.06.2014 року ніхто не провідував, не цікавився станом здоров'я, його розвитком, вихованням та утриманням.

Згідно довідки № 02/07-259 від 02.07.2015 року, наданою Кілійським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, ОСОБА_3 з 27.03.2014 року була взята під соціальний супровід з приводу вагітності. Під час соціального супроводження спеціаліст центру один раз на тиждень відвідував її за місцем знаходження. Практично завжди вона була відсутня вдома. Рекомендації спеціалістів ОСОБА_3. не виконувала, одразу після народження дитини виявила бажання написати заяву про тимчасове влаштування сина до державного закладу. Надалі вона відмовилась від соціального супроводу і в подальшому була знята з обліку КРЦСССДМ.

З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 18.12.2014 року за адресою: АДРЕСА_1, комісією у складі представників ССДРДА, КРЦСССДМ, зав. сектором соціального захисту та профілактики правопорушень серед дітей ССДРДА було встановлено, що за вищезазначеною адресою, де проживала ОСОБА_3, не було створено ніяких умов для проживання малолітньої дитини, адже там незадовільні санітарно-побутові умови.

З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 19.05.2014 року за адресою: АДРЕСА_2, комісією у складі представників ССДРДА було встановлено, що за вищезазначеною адресою ОСОБА_3 тимчасово проживала та не створила ніяких умов для належного проживання малолітнього ОСОБА_4

З протоколів бесід від 29.04.2014 року, від 19.05.2014 року та від 18.12.2014 року вбачається, що представниками ССДРДА неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_3 з приводу невиконання нею своїх батьківських обов'язків стосовно її сина.

Кілійською районною державною адміністрацією винесено висновок № 20/1574 від 01.07.2015 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 та стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя

В п. 2 ч. 1 ст. 164 СК встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір'ю малолітньої дитини, фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дитини і не бажає змінити своє ставлення до його виховання, незважаючи на неодноразові бесіди стосовно необхідності змінити відношення до виховання, а також повернення дитини зі спеціалізованого державного закладу. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її малолітнього сина.

В частині стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку з відсутністю стягувача, на чию користь будуть стягуватись з відповідача присуджені суми аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Кілійської районної державної адміністрації Одеської області - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передавши малолітнього органу опіки та піклування.

У задоволенні позову в частині решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Роз'яснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан