Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2/0606/8/2012 Головуючий у 1-й інст. Криницький Л.В.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Кочетова Л.Г.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган опіки та піклування Володарсько-Волинської селищної ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», назву якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обгрунтування позовних вимог зазначало, що 19.07.2007 року ОСОБА_2 уклав з ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір №ZRZ0GK00003955, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 66950 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2037 року. Того ж дня, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір № ZRZ0GК00003955. Відповідно до умов іпотечного договору ОСОБА_2 в іпотеку було передано належні йому житловий будинок площею 190,8 м.кв. та земельну ділянку площею 0,3434 га. на якій розташований житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, смт.Володарськ-Волинський, Житомирська обл. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 17.04.2009 року утворилась заборгованість в розмірі 52927,25 доларів США, з яких: 49626,18 доларів США - заборгованість за кредитом, 2839,94 доларі США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 159,87 доларів США - пені. Враховуючи вищевикладене, просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на будинок площею 190,8 кв.м., земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1, в смт.Володарськ-Волинський, Житомирська обл., шляхом продажу вказаних предметів іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZRZ0GК00003955 від 19.07.2007 року) ЗАТ КБ « ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у будинку, розташованому по АДРЕСА_1, в смт.Володарськ-Волинський, Житомирська обл., зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в смт. Володарськ-Волинський. Під час розгляду справи було залучено третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган опіки та піклування Володарсько-Волинської селищної ради.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0GK00003955 від 19.07.2007 року в розмірі 52927,25 доларів США, з яких : 49626,18 доларів США - заборгованість за кредитом, 2839,94 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,26 долара США - заборгованість по комісії, 159,87 долара США - пеня, звернуто стягнення на будинок загальною площею 190,8 кв.м, земельну ділянку площею 0,3434 га., які розташовані в смт. Володарськ-Волинський, АДРЕСА_1, Володарсько-Волинського району Житомирської області, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZRZ0GK00003955 від 19.07.2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_2 з будинку по АДРЕСА_1 в смт.Володарськ-Волинський, Житомирської області зі зняттям його з реєстраційного обліку в секторі Міграційної служби України у Володарсько-Волинському районі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, та не повне дослідження обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», назву якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір №ZRZ0GK00003955, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 66950 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2037 року. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 546,94 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, сторони уклали іпотечний договір №ZRZ0GК00003955 від 19.07.2007 року, за яким ОСОБА_2 в іпотеку було передано належні йому житловий будинок площею 190,8 м.кв. та земельну ділянку площею 0,3434 га. на якій розташований житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, смт.Володарськ-Волинський, Житомирська обл.

Зазначені договори у встановленому законом порядку не визнанні недійсними та є чинними.

Відповідно до п.2.3.1 кредитного договору, 21.10.2008 року банком в односторонньому порядку була збільшена відсоткова ставка з 10,08% до 13,2%.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 17.04.2009 року утворилась заборгованість в розмірі 52927,25 доларів США, з яких: 49626,18 доларів США - заборгованість за кредитом, 2839,94 доларі США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 159,87 доларів США - пені. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи, що боржник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов банку про зверненя стягнення на предмети іпотеки.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку»,так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановив спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу житлового будинку, земельної ділянки банком шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. При цьому суд не зазначив в оскаржуваному рішенні початкову ціну предметів іпотеки. У звя'зку з наведеним судове рішення в цій частині підлягає зміні.

Посилання апелянта на те, що не наступив момент до якого ОСОБА_2 повинен остаточно розрахуватися з банківською установою, так як відповідно до кредитного договору кінцевий строк повернення грошових коштів закінчується у 2037 році, є безпідставними враховуючи наступне.

Як вбачається з кредитного договору №ZRZ0GK00003955 від 19.07.2007 року, ОСОБА_2 взяв на себе обов'язок здійснювати щомісячні платіжі у сумі 546,94 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором. Останній належним чином не виконував взяте на себе зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про іпотеку").

На правильність судового рішення не впливає реєстрація у спірному будинку ОСОБА_3 разом з малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 177 Сімейного кодексу України (далі - СК Україн), ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки або особи, які їх замінюють, без дозволу органу опіки та піклування, є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься і право користування жилим приміщенням.

У п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Враховуючи ці положення, суд першої інстанції правильно виходив із того, що малолітній ОСОБА_6 право власності чи право користування на предмет іпотеки на момент укладення договору іпотеки не мав, зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 в смт. Володарськ-Волинський 28.09.2009 року, тобто значно пізніше ніж був укладений договір іпотеки.

Судове рішення в частині задоволення вимог про виселення ухвалено з дотримання вимог ст.40 Закону України „Про іпотеку". Підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2014 року змінити, викласти другий абзац рішення в такій редакції: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0GK00003955 від 19.07.2007 року в розмірі 52927,25 доларів США, з яких : 49626,18 доларів США - заборгованість за кредитом, 2839,94 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,26 долара США - заборгованість по комісії, 159,87 долара США - пеня, звернути стягнення на будинок загальною площею 190,8 кв.м, земельну ділянку площею 0,3434 га., які розташовані в смт. Володарськ-Волинський, АДРЕСА_1, Володарсько-Волинського району Житомирської області, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZRZ0GK00003955 від 19.07.2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною продажу встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді