Провадження № 2/235/2840/15
Справа № 235/5879/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Задерей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання осіб втративши ми право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб втративши ми право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що згідно витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно № 17536440 від 29.01.2008 року їй на праві приватної власності належить двокімнатна квартира загальною площею 46 кв. м. жилою площею 26,8 кв. м., розташована за адресою : Донецька область м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 144/107. Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у вищезазначеній квартирі, хоча з липня 2014 року в ній не проживають. Посилаючись на ст. 72 ЖК України, просить визнати відповідачів такими , що втратили право користування жилим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, просила справу слухати без її участі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири, що розташована за адресою: Донецька область м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 144/107 , що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно № 17536440 від 29.01.2008 року ( а. с. 7).

В спірній квартирі значаться зареєстровані позивачка по справ, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( а. с. 4).

Згідно акту, складеним ПП «Ріал-Сервіс» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 144/107 не проживають з липня 2014 року. ( а.с. 5).

Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", а саме що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім'ї, суд повинен врахувати, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилається на положення статтей 71,72 ЖК України.

Відповідно до статей 71, 72 ЖК наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Разом з тим, судом встановлено, що спірна квартира має інший правовий статус приватного житлового фонду, користування жилими приміщеннями в якому регулюється главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.

Права членів сім'ї власника на користування жилим приміщенням урегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 119 ЦПК підставами позову, які відповідно до статей 31, 212 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не посилання на певну норму закону. Тому якщо позивач посилається не на ту норму закону, суд уточнює підстави позову й застосовує відповідну норму закону незалежно від того, чи отримано на це згоду позивача.

Причиною звернення до суду з даним позовом є порушення її права здійснювати своє право володіння, користування та розпорядження майном , оскільки вимушена саме нести витрати за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Факт реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою, про що зазначено в довідці з місця проживання ( а. с. 4) не визначає статус відповідачів як наймачів спірного житла або членів сім»ї власника.

Докази про те, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є наймачами жилого приміщення у спірній квартирі, а не знаходяться у родинних відносинах з позивачкою ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а отже відсутні і підстави для визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням з підстави, передбаченої ст.71 ЖК.

Враховуючи, що правовою підставою звернення до суду позивачкою вказана ст.. 71 ЖК України, незважаючи на то, що вона є власницею житла, доказів стосовно визначення статусу відповідачів , а саме наймачів чи членів власника житла позивачем не надано, уточнюючи позовні вимоги позивачем не надано, а відповідно до ст. 27 ЦПК України участь в судовому процесі є правом сторони, а не обовязком, суд на підставі ст.. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв»язку з неправильним визначенням позивачкою правової підстави звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", ст.. ст.

6,10,11,213,214,215,216,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання осіб втративши ми право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: