Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 09 листопада 2015 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В. , з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що вона на праві приватної власності має житловий будинок, в АДРЕСА_1. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач. Відповідач порушує правила співжиття, чинить насильство в сім»ї, застосовує щодо неї фізичну силу. Відповідач добровільно виселитися та знятися з реєстрації місця проживання відмовляється. Цим самим він порушує право вільно розпоряджатися власністю. А тому ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 права користування належним їй житловим будинком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити по вищевикладеним мотивам. Пояснила, що останні вісім років проживає з відповідачем як чоловік і дружина, але без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 2009 року народження. У 2011 році, під час проживання з відповідачем однією сім»єю, за власні кошти придбала будинок у с. Атюша. У даному будинку зареєструвала відповідача в якості свого співмешканця. Одного разу, під час сварки відповідач її побив, а тому не бажає проживати з ним далі в одному будинку і просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Повністю підтвердив факт проживання з позивачем однією сім»єю протягом останніх восьми років і наявність спільної дитини, яка народилася під час проживання з позивачем однією сім»єю. Підтвердив факт сварки з позивачкою, який виник через ревнощі. За вказаним фактом відносно нього працівники міліції склали адміністративний протокол, а в суді наклали стягнення - попередження. Вважає, що будинок не є лише власністю позивачки, так як після його придбання вкладав у його ремонт власні кошти і працю: провів електрику, воду, каналізацію, облаштував вбиральню і т. ін.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 61 ЦПК України: Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок в с.Атюша, Коропського району, вул. Леніна, 44, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів.

Вказаний будинок було придбано під час проживання позивача та відповідача однією сім»єю.

У позові зазначено дві самостійні обставини на його обґрунтування, які, у разі їх доведення, можуть бути окремими підставами для задоволення позову.

Однією з обставин зазначено порушення права позивача як власника розпоряджатися належним їй житлом.

Право розпорядження - це можливість власника визначати подальшу фактичну і юридичну долю власності.

Але позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач чинить перешкоди у розпорядженні належним їй майном.

Іншою обставиною вказано порушення правил співжиття через насильство в сім»ї.

Відповідно до ст. 156 ЖК України: Члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 157 ЖК України, виселення членів сім»ї власника жилого будинку можливе у випадках, передбачених ст. 116 цього Кодексу.

Статтею 116 ЖК України передбачено: Якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання чи громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Аналіз даної норми Закону показує, що передумовами виселення в даному випадку є: систематичне порушення правил співжиття; застосування до порушників заходів впливу і відсутність позитивних результатів від таких заходів, і як наслідок, повторення порушень правил співжиття після застосування заходів впливу.

В судовому засіданні було встановлено, що 08.10.2015 року співробітником Коропського РВ УМВС відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП - вчинення насильства в сім»ї. 05.11.2015 року за результатами розгляду даного протоколу, Коропським районним судом було винесено постанову про оголошення ОСОБА_2 усного зауваження. Доказів наявності інших фактів порушення правил співжиття з боку відповідача, стороною позивача суду не надано.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 116, 150, 156-157 Житлового кодексу України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212- 215, ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Грушко О. П.