Справа № 159/7337/14-ц
Провадження № 2/159/128/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

м. Ковель 09 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 790/07 від 26 грудня 2007 року в розмірі 12968,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.12.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 10 000 грн. під 27% річних, з кінцевим терміном повернення до 25.12.2009 року, зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати щомісячних платежів згідно Додатку № 1, однак, належним чином свої зобов'язання не виконала, останній платіж здійснила у 2008 році, внаслідок чого станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 12968,60 грн., яка складається з 7916,65 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3161,95 грн заборгованості за відсотками, 1890,04 грн. пені. Враховуючи те, що кредитні зобов'язання забезпечені порукою, банк просить стягнення заборгованості проводити солідарно з боржника та поручителя ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача Мельник В.М. не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення за № 717 та за № 709.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, керуючись положеннями ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з такого:

Відповідно до ст. ст 526, 599 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та припиняються проведеним виконанням.

Статтями 1048, 1050, 1054 цього Кодексу передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи 26 грудня 2007 року між АБ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №790/07, за умовами якого (п.1.1) банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн. на строк з 26.12.2007 р. по 25.12.2009 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 27 % річних для ремонту житла. Кредит надається в готівковій формі (п.1.2 Договору). Позичальник повинен здійснювати повернення кредиту в готівковій або у безготівковій формі згідно з графіком, наведеним у Додатку №1 (п.2.1 Договору). Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом на суму фактичного залишку із розрахунку фактичної кількості днів, проценти за поточний календарний місяць сплачуються не пізніше 10 числа наступного місяця (п.2.3.1 та п.2.3.4). Щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 0,1 % від суми кредиту (п.2.2). За порушення строків погашення заборгованості за Кредитом та /або строків сплати процентів та /або комісії банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.1.1 цього Договору, від суми простроченої заборгованості (п.7.1). Строк позовної давності по вимогах за договором становить 10 років (п.8.5).

Згідно розрахунку заборгованості позичальник ОСОБА_1 скористалась кредитом на суму 10000 грн. та протягом січня-липня 2008 року здійснювала платежі на його повернення, також сплачувала відсотки за користування кредитом, останній платіж мав місце у листопаді 2008 року. Після чого, виникла заборгованість в розмірі 12968,60 грн, яка станом на 01.10.2014 року складається з 7916,65 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3161,95 грн заборгованості за відсотками, 1890,04 грн. пені.

Нарахована сума боргу є вірною та підтверджена матеріалами справи. В свою чергу, відповідачем ОСОБА_1 не подано суду доказів на спростування суми боргу. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Що стосується вимог банка про стягнення вказаної суми заборгованості в солідарному порядку з поручителем ОСОБА_2, то вони задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2007 року з метою забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого вона несе солідарну відповідальність з боржником по виконанню кредитних зобов'язань, договір діє з моменту підписання і до повного його виконання сторонами, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання не пред'явить позов до поручителя (п.1.4, 3.1, 3.2 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту 25 грудня 2009 року.

За таких обставин у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 26 грудня 2009 року, протягом наступних шести місяців.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

На день пред'явлення позову - 09 грудня 2014 року порука вже припинила свою дію. Тому вимоги до поручителя ОСОБА_2 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про судові витрати по справі, суд приймає до уваги положення п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", в силу якого уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банків, звільнена від сплати судового збору, та керуючись ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1, позов щодо якої задоволено, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 212-218, 224 ЦПК України, ст. ст. 251, 252, 526, 553, 559, 599, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" ( рахунок 1, МФО 321024, , отримувач - ліквідатор ПАТ "Боркбізнесбанк") заборгованість за кредитним договором №790/07 від 26 грудня 2007 року в розмірі 12968,60 грн., яка утворилась станом на 01.10.2014 року та складається з 7916,65 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3161,95 грн заборгованості за відсотками, 1890,04 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті позову відмовити.

Відповідачами протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може бути подано заяву про перегляд заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча: Т. В. Денисюк