Справа № 609/604/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Ящук Т.М.

за участю секретарів Кравчук Л.М., Лірської Д.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , цивільну справу за позовом ДЗИЦЮКА ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги позивача. Позивач при цьому пояснив, що відповідачка до народження сина ОСОБА_5, який народився 04 липня 2013 року вела спосіб життя, який при настанні її вагітності, викликав у нього сумніви в тому, що він є батьком дитини, а саме, вона, працюючи в смт Ямпіль Білогірського району , часто відлучалася із робочого місця на 10 хвилин , про що йому розповідали співробітники відповідачки , тому він підозрює, що вона мала зустрічі із іншими чоловіками , а відповідно і могла йому зраджувати . Інтимні стосунки із відповідачкою він припинив ще за рік до народження дитини , разом із тим і в цей період мав із нею близькі стосунки , хоч і не часто , а тому , коли син ОСОБА_5 народився він його не визнав і не бажав, щоб йому було присвоєно його прізвище та по батькові. Реєстрацію дитини, як йому стало відомо від відповідачки, було проведено сільською Радою та присвоєно дитині саме його прізвище та по батькові, хоч він не давав такого дозволу. Ще до народження дитини він припинив шлюбні відносини із відповідачкою, перейшов проживати до своїх батьків в Білогірський район, дитини не визнавав , хоч і сплачує аліменти на її утримання. Особисто ніколи не бачив фактів зради зі сторони відповідачки, не підозрює, які в неї могли бути інші чоловіки, бо він їх не бачив, про можливі зради він чув від інших осіб , яких не бажає пояснювати , вважає, що тільки генотипоскопічна експертиза може підтвердити його сумніви в батьківстві, однак, відповідачка ухилилася від її проходження вмисно, боячись підтвердження того, що він не є батьком. Просять позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовних вимог не визнала, пояснила, що дитина народжена в законному шлюбі із позивачем, він є її батьком і вона ніколи не допускала фактів подружньої зради. На експертизу в м. Київ не змогла прибути через малолітній вік дитини, жарку погоду, незадовільний стан здоров»я дитини, якій важко переносити таку далеку відстань, а позивач , як батько не створив належних умов щодо перевезення дитини.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення і в позові слід відмовити із наступних підстав:

Відповідно до ст.. 136 СК України ооба, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

3. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

4. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

5. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої 6. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на усні висловлювання невідомих йому осіб про те, що він не є біологічним батьком сина ОСОБА_5 , оскільки відповідачка під час роботи в смт Ямпіль інколи відлучалась на десять хвилин , а також, що був один випадок, що вона відлучилась із дому , а він залишився із дочкою , коли це було не пам»ятає , а також, що протягом року до народження дитини він не мав інтимних стосунків із нею. Однак, наведені доводи жодними доказами не стверджуються, позивач не назвав осіб, хто б йому про це говорив , покази свідка ОСОБА_6 взагалі не можна оцінити , оскільки цей свідок ніколи не працював із відповідачкою та не проживав в одному населеному пункті, а , що стосується інтимних стосунків , то позивач щодо них висловився двозначно , а саме, що він їх із відповідачкою не мав за рік до народження дитини та, що мав, але не регулярні , а тому ці посилання позивача є голослівними. Відповідачка заперечує такі пояснення, настоює, що батьком сина є позивач і вважає, що даний позов спрямований на уникнення від сплати аліментів.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач та його представник суду не надали.

Судом за клопотанням позивача призначалась судово-генотипоскопічна експертиза , однак, така не проведена із об»єктивних причин - дитина сторін - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитині всього два рочки , часто хворіє, як ствердила відповідачка важко переносить таку далеку відстань в дорозі, а це понад 400 км в одну сторону, відповідачка перебуває на обліку в Шумській ЦРЛ з приводу вагітності, що також суд вважає перешкоджає їй прибути на експертизу.

Судом пропонувалось позивачу належним чином забезпечити відповідачку та малолітню дитину всім необхідним в дорогу , основне, щоб дитині було комфортно подолати таку далеку дорогу, адже її необхідно і годувати, і положити спати , і , щоб автомобіль був обладнаний таким чином, щоб дитині не було жарко та холодно. Однак, як ствердив сам позивач , таких умов він не забезпечив, автомобіль не був обладнаний так, як цього хотіла відповідачка , з приводу чого в день, коли він приїхав за відповідачкою та дитиною між ними стався скандал і вона відмовилася їхати тим автомобілем, яким він їй пропонував .

Суд немає підстав вважати, що відповідачка ухиляється від участі у експертизі, відбір біологічних зразків для проведення такого виду експертизи проводиться експертною установою у батьків та дитини. В даному випадку позивач є одним із батьків дитини і не тільки відповідачка зобов»язана була забезпечити явку дитину на відбір зразків , а й він.

Будь- яких дій позивач, як батько дитини, не здійснив щодо забезпечення дитини на експертизу, разом із тим він не спростував пояснення відповідачки щодо того, що дитині через свій стан здоров»я та малолітній вік, важко перенести відстань із місця проживання до Києва , не представив доказів, зокрема, медичних документів від лікарів, які б засвідчили, що дитина сторін без будь - якої шкоди для її здоров»я зможе доїхати і для цього не обов»язково забезпечувати їй комфортні умови в дорозі та автомобіль .

Суд погоджується із тим, що дитина сторін занадто малого віку , щоб без шкоди для її здоров»я могла прибути на експертизу без належного створення їй необхідних умов зі сторони своїх батьків і в першу чергу позивача, як батька , оскільки відповідачка вагітна, вона одна виховує своїх дітей після розірвання шлюбу із позивачем і саме їй, як матері відомо , який стан здоров»я в їх дитини. Двохрічна дитина це не іграшка в руках її батьків, яку можна покласти в будь- яке місце та безперешкодно перенести чи перевезти без будь- якої для неї шкоди. В даному випадку суд враховує інтереси малолітньої дитини, стан її здоров»я залежно від віку і вважає, що позивач не має права нехтувати здоров»ям дитини і зобов»язаний був створити такі умови щодо перевезення дитини в м. Київ, які б схвалила відповідачка, як мати дитини і погодилася із дитиною туди прибути.

А тому підстав застосувати привід до відповідачки та малолітньої дитини на експертизу суд не мав .

Крім цього, висновок експерта для суду не є обов»язковим і оцінюється судом за правилами ст.212 ЦПК України , в якій зазначається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Тому посилання позивача, що єдиним доказом у справі буде лише висновок генетипоскопічної експертизи , є безпідставним.

З врахуванням наведених суду доводів, встановлених обставин справи, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.. 136 СК України , ст.ст.212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ДЗИЦЮКА ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька ОСОБА_1 з актового запису про народження № 1 від 11 липня 2013 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого Шкроботівською сільською Радою Шумського району Тернопільської області відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8