РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Лобановської С.М,

за участю секретаря Шевченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, третя особа - Реєстраційна служба Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_2.

В обґрунтування позову зазначає, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку літ. «А-1», житловою площею - 32,7 кв.м, загальною площею - 76,2 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями майна померлого є позивач та ОСОБА_3, згідно заповіту, посвідченого 29 вересня 2004 року Уплатнівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, за реєстром №105. ОСОБА_3, як спадкоємець за законом і заповітом від прийняття спадщини відмовилася на її користь. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні у спадкодавця немає.

Спадщину після смерті батька позивач прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області. 26 листопада 2013 року за реєстром № 1790 державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в межах згідно з планом, розташовану на території Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. В даний час позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою : АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю.

Зазначає, що за життя ОСОБА_2 був головою колгоспного двору та побудував вказаний житловий будинок. Довідкою Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області підтверджується, що житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 Для будівництва та обслуговування вказаного будинку ОСОБА_2 була надана земельна ділянка площею 0,37 га. Для перевірки наявності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, нотаріусом було зроблено запит до Близнюківського державного комунального підприємства технічної інвентаризації. Згідно листа Близнюківського ДКП технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, не оформлено і не зареєстровано. Запис в електронному реєстрі прав власності про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відсутній тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями їй було відмовлено, що підтверджується листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії 12 лютого 2014 року.

Посилаючись на те, що іншим шляхом встановити право власності на вказаний житловий будинок вона не має можливості, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить його задовольнити.

В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує і просить його задовольнити.

Відповідач - Уплатнівська сільська рада Близнюківського району Харківської області та третя особа - Реєстраційна служба Близнюківського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання надали заяви про розгляд справи без участі їх представників, вказавши, що проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин справа розглянута без участі сторін.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Уплатне Близнюківського району Харківської області, її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( а.с.10,11).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом по смерть НОМЕР_1 від 11.03.2013, виданим виконавчим комітетом Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області ( а.с. 8).

Позивач по справі разом із ОСОБА_3, згідно заповіту від 29 вересня 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в рівних долях є спадкоємицями померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_2 (а.с.35).

Із спадкової справи № 152/2013, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно заяви № 350 від 08.08.2013, від належної їй частини спадщини відмовилась на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.58).

ОСОБА_1 26 листопада 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 5, 6205 га, яка розташована на території Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області ( а.с. 12).

Згідно довідок Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області №364-02-29 від 02.12.2013 та №363-02-29 від 02.12.2013, запису в погосподарській книзі Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за № 18/1 особового рахунку за 2011-2013 роки, господарство, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 (а.с. 25,26,27,28).

Згідно довідки № 362-02-29 від 02.12.2013, виданої Уплатнівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, ОСОБА_2 проживав і був зареєстрований в домоволодінні за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.37).

За даними Близнюківського ДКМПТІ зазначени й будинок в експлуатаціцю не здавався та правовстановлюючий документ щодо нерухомості не видавався, право власності щодо нього не зареєстровано (а.с.29).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалися підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 ( з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтв про право на спадщину.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у сакмиї спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року №533-ХII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Постановою Ради Міністрів СРСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним Управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним Управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26,ІЦнструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5 та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, пере5дбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Зважаючи на те, що в по господарській книзі є запис про належність житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 є всі підстави для задоволення позову.

А тому, керуючись ст.ст. 10,11,57,60,174,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст..ст.1216,1217,1218 ,1222 ЦК України,суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошенн я судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Лобановська