Номер провадження: 22-ц/785/3183/15
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

встановила:

У жовтні 2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000 грн..

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 12.09.2008 році. Від шлюбу мають двох дітей.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою, відповідач надає нерегулярну допомогу на утримання дітей, що змусило позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 13.10.2014 року, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але оскільки відповідач працює сторожем у "Ясла-садок №21" та його оклад становить 1218 грн., то суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнув з останнього на утримання дітей по 250 грн..

Але колегія суддів повністю не може погодитись з рішенням суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду є порушення судом норм матеріального або процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, та не спростовується сторонами, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 березня 2011 року розірвано (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5).

Відповідно до довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку від 13.10.2014 року за № 1239 діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з матір'ю (а.с.8).

З листа-відповіді завідувача Одеського ДНЗ № 21 від 25.12.2014 року за № 321 вбачається, що ОСОБА_4 працював у садочку з 05.07.2013 року по 15.12.2014 року, спочатку робітником з комплексного обслуговування й ремонту будинків з окладом 1172 грн., а з 01.01.2014 року сторожем оклад якого становив 1218 грн. на місяць (а.с.21).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 надав до суду довідку Одеського ДНЗ № 21 від 06.03.2015 року за № 42, з якої вбачається, що ОСОБА_4 у зазначеному закладі не працює з 15.12.2014 року по теперішній час.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Дійсно, з матеріалів справи видно, що офіційно відповідач ніде не працює, але як зазначила позивачка, та й не заперечував сам відповідач у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 працює не офіційно, ремонтує квартири та кладе плитку, тобто має постійний підробіток.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини судом першої інстанції при ухвалені рішення не були враховані.

Стягнута судом сума у розмірі 500 грн. на утримання двох дітей, одному із яких 10 років, а другому 4 роки, є дуже замала та недостатня для утримання дітей. Зазначена сума є менша 30% прожиткового мінімуму, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_4 є молодою, здоровою людиною, яка не має на утриманні ні інших дітей, ні непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він ніде не працює, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази неможливості працевлаштування відповідача.

Вищезазначене не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку утримувати своїх дітей.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку щодо ухвалення по справі рішення про стягнення з ОСОБА_4 на утримання дітей по 600 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення повноліття.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на усі зазначені обставини уваги не звернув, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, яке підлягає зміні.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивачки, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судові витрати по справі: судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанціях у розмірі 365,40 грн. (243,60 грн. + 121,80 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 3, ст. 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення наступним чином: "Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн., починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 13.10.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн., починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 13.10.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 365,40 грн.".

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко