Справа № 4-с/489/47/2015
№ 2/489/1692/2013
УХВАЛА

18 листопада 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника ВДВС - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 р. ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ. Вказував на те, що в Ленінському відділі ДВС ММУЮ на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Ленінським районним судом по справі № 2/489/1692/13 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2П про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобовязань. Проте всупереч вимог діючого законодавства державним виконавцем протягом тривалого часу, не вжито належних та своєчасних заходів в межах компетенції з метою забезпечення виконання судового рішення.

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 в межах зведеного виконавчого № 44601963 незаконною; зобовязати державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ в межах зведеного виконавчого провадження № 44601963 вчинити необхідні виконавчі дії для повного, своєчасного та неупередженого виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.05.2014 р. по справі № 2/489/1692/13, а саме: звернутись до відповідних установ, організацій, товариств із запитами з метою виявлення належних боржнику коштів, майнових прав, корпоративних прав та майна (рухомого/нерухомого), на яке може бути звернене стягнення; здійснити виконавчі дії спрямовані на встановлення контакту із боржником; звернутися до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України; застосувати до боржника санкції за невиконання судового рішення та вимог державного виконавця; зобовязати державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 або іншого державного виконавця в разі відсутності ОСОБА_1 в межах зведеного виконавчого провадження № 44601963 винести постанову про призначення експерта або іншого спеціаліста та субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для проведення оцінки заставного майна боржника згідно Договору застави від 19.01.2012 р., а саме три окремі комплекти обладнання на основі установки Ventus VS-30-R-M/HC та кондиціонера FULITSU MEDIA MSR 54; вчинити дії щодо реалізації заставного майна Боржника згідно договору застави від 19.01.2012 р., а саме: три окремі комплекти обладнання на основі установки Ventus VS-30-R-M/HC та кондиціонера FULITSU MEDIA MSR 54, для своєчасного виконання рішення суду ; зобовязати державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 направити на адресу представника стягувача копії всіх документів винесених та отриманих в межах зведеного виконавчого провадження № 44601963.

Відповідно до заяви, представник скаржника заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі.

Представник Ленінського ВДВС ММУЮ не визнав, що наявна бездіяльність державного виконавця, посилався на вчинення ним усіх, передбачених законом дій, необхідних для виконання рішення суду.

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

В Ленінському ВДВС ММУЮ на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 44601963 про стягнення з ОСОБА_3, до складу якого входить виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/489/1692 від 13.05.2014 р. про стягнення в солідарному порядку з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 159 728 грн. 76 коп.; виконавче провадження з примусвого виконання виконавчого листа №2/489/1692 від 13.05.2014 р. про стягнення в рівних частинах з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» судовий збір в розмірі 1 597 грн. 28 коп.

Загальна сума заборгованості за вказаними виконавчими документами станом на 29.10.2015 р. становить 161 326 грн. 04 коп.

Рішення боржником добровільно в строки, встановлені державним виконавцем не виконано, після чого державний виконавець почав здійснювати заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Так, в межах зведеного виконавчого провадження 21.10.2015 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови за вих.. № 41437 від 21.10.2015 р. направлено до ВДАІ УМВС України в Миколаївській області до виконання та боржнику до відома. Дані про обтяження внесено до державного реєстру обтяжень рухомого майна та до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11.08.2014 р. державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та фізичними особами-підприємцями. Згідно відповіді боржник має розрахункові рахунки в ПАТ «Енергобанк» (МФО 300272).

03.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої за вих. № 42462 від 03.09.2014 р. направлено до ПАТ «Енергобанк» до виконання та боржнику до відома. Згідно відповіді банку у боржника відсутній залишок для виконання постанови.

11.08.2014 р. державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб. Згідно відповіді боржник працює в Комунальному підприємстві «Миколаївській овочевій базі».

03.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника, копію якої за вих. №42471 від 03.09.2014 р. направлено до головного бухгалтера КП «Миколаївська овочева база» до виконання та боржнику до відома.

Станом на 22.10.2015 р. на користь стягувача перераховано 3 120 грн. 52 коп. із заробітної плати боржника.

Згідно бази даних АІС Автомобіль та НАІС за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно відповіді управління пенсійного фонду України боржник не працює за трудовим та цивільно-правовим договором, пенсію не отримує.

Згідно даних Реєстраційної служби за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

22.10.2015 р., 29.10.2015 р. державним виконавцем направлено запити про надання інформації до РС ММУЮ з метою встановити право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, буд. 1/2. Станом на 29.10.2015 р. відповідь на запит не надійшла.

20.01.2015 р. за вих.. № 1140 державним виконавцем було направлено вимогу ОСОБА_2 27.01.2015 р. бути присутнім за адресою м. Миколаїв, вул. Кагатна, буд. 1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для здійснення опису заставленого майна.

09.02.2015 р. державним виконавцем направлено вимогу ОСОБА_2 24.02.2015 р. бути присутнім за адресою: м. Миколаїв, вул.. Кагатна, буд. 1 за адресою, зазначеною у виконавчому документі та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для здійснення опису заставленого майна.

24.02.2015 р. виходом державного виконавця з представником стягувача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, де встановлено, що боржник за даною адресою не проживає, зі слів жінки, яка відмовилася представитись, але повідомила що вона є новим власником даної квартири. За результатами виходу складено відповідний акт.

24.02.2015 р. виходом державного виконавця з представником стягувача ОСОБА_4 за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, буд. 1. Встановлено, що боржник за даною адресою відсутній.

Згідно відповіді на запит державного виконавця від 26.02.2015 р. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. кв. № 17.

25.03.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника 30.04.2015 р. та направлено до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

18.05.2015 р. до Ленінського районного ВДВС надійшов рапорт капітана міліції ОСОБА_5, в якому повідомлялось, що співробітниками міліції був здійснений вихід за адресою АДРЕСА_2 з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_2 під час виходу двері ніхто не відчинив.

15.10.2015 р. державним виконавцем направлено вимогу 05.11.2015 р. з 10.00 год до 18.00 год бути присутнім за адресою м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, буд. № 5-А. кв. № 17 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника.

15.10.2015 р. державним виконавцем здійснився вихід за адресою м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, буд. № 5-А. кв. № 17, яким було встановлено, що на неодноразовий стукіт в двері ніхто не відчинив. Державним виконавцем залишено вимогу 21.10.2015 р. зявитися до державного виконавця з 8.00 год до 16.00 год та повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення. 21.10.2015 р. до Ленінського ВДВС ММУЮ боржник не зявився.

29.10.2015 р. винесено постанову про примусовий привід боржника, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. кв. № 17. Копію постанови направлено до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області до виконання, боржнику до відома.

На цей час місце проживання боржника та місце перебування заставного майна не встановлено, через що державний виконавець не має змоги та достатніх підстав для звернення до суду із вимогою щодо обмеження права виїзду боржника за кордон або примусового входження до житлового приміщення для опису майна, його оцінки та реалізації.

Згідно ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проте, як зазначає скаржник, державний виконавець, у провадженні якого перебуває виконавче провадження, не вживає передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення суду.

З такими твердженнями скаржника суд не може погодитись, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що після відкриття провадження державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та здійснено запити до відповідних органів з метою встановлення наявності грошових коштів на банківських рахунках, встановлення місця знаходження боржника та наявності зареєстрованого рухомого та нерухомого майна. При проведенні окремих виконавчих дій був присутній представник стягувача.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, проте державний виконавець не зобовязаний направляти на адресу стягувача усі копії документів виконавчого провадження, окрім Постанов, які своєчасно ним було направлено на адресу стягувача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем своєчасно та у повному обсязі вчинялись дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду про стягнення на користь позивача грошових коштів, зокрема, своєчасно та з дотриманням установлених чинним законодавством строків виносилися процесуальні документи, направлялися запити до відповідних установ щодо виявлення рухомого та нерухомого майна, наявності банківських рахунків боржника, здійснювався вихід за місцем проживання боржника, був складений опис та арешт майна боржника, тощо.

За таких обставин, заявлені вимоги скаржника з приводу того, що державним виконавцем не вживалися заходи, спрямовані на виконання судового рішення, та щодо зобовязання судом державного виконавця вчинити певні дії, для належного виконання рішення суду, необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: