Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/895/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В. Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

15.04.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Кодрула М.А., Черненко В.В.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

12 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до Філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2015 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з філією Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» та працювала з 05.09.2013 року на посаді інженера з вентиляції, оклад згідно тарифної ставки 2469 грн. (а.с.5).

Крім того, ОСОБА_2 дала згоду на виконання додаткової роботи - діловода у порядку суміщення посад, що закріплено наказом № 231 від 18.11.2013 року. (а.с7,8).

Проте, 15.08.2014 року подала заяву про звільнення і Наказом № 164-к від 15.08.2014 року, за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади (а.с.6, 89).

19.08.2014 року, ОСОБА_2 звернулася до Кіровоградського міського центру зайнятості з питання працевлаштування, отримала статус безробітної та допомогу по безробіттю (а.с.127).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення відбулося за угодою сторін в строк, визначений сторонами спору, а відтак вимоги визнання незаконним наказу про звільнення № 164-к від 15.08.2014 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України, поновлення позивача на роботі та за сумісництвом, стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заробітної плати за сумісництво є безпідставними та необґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовну.

При цьому суд зазначив, що суду не надано доказів на підтвердження наявності тиску на позивача з боку керівництва щодо написання зави про звільнення її за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Звернення працівників підприємства (філії) до голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та інших інстанцій з листом від 14.08.2014 року, в якому висловлювались незадоволення керівництвом в особі ОСОБА_3, підтверджує лише наявність конфлікту у колективі, проте ці обставини не є беззаперечним доказом того, що заява про звільнення ОСОБА_2 була написана вимушено під тиском адміністрації.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного оформлення наказу про звільнення у зв'язку із відсутністю підпису головного юриста філії є необгрунтованими, оскільки рішення про звільнення приймає керівник підприємства і саме на підставі підписаного ним наказу ( розпорядження) відбувається звільнення працівника та проводиться виплата всіх належних йому сум від підприємства. Безпідставними є також доводи скарги стосовно того, що предметом даного спору є анулювання домовленості про припинення трудового договору за угодою сторін, оскільки така домовленість може бути анульована тільки за згодою сторін. Є необгрунтованими доводи скарги щодо доведеності позивачем факту здійснення тиску з боку керівника філії ОСОБА_3 Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи , 15.08.2014 року, ОСОБА_2, власноручно написала заяву про звільнення за згодою сторін, і за погодженням з керівником підприємства у цей же день була звільнена, а також отримані розрахунок та трудова книжка.

Докази фізичного чи психічного впливу на позивача з боку керівника філії суду не надано, відсутні будь-які звернення до правоохоронних органів. Не може бути розцінено як тиск зазначення у позовній заяві доводів наступного змісту : « Після всіх розповідей , розпитувань про той лист ОСОБА_3 мені наказав та поставив умови, що я також повинна , як і всі написати заяву на звільнення, інакше мене звільнять «за статтею». Інших доводів тиску при звільненні позовна заява не містить. Відсутні також і правові підстави для поновлення позивача на роботі за сумісництвом , оскільки вона виконувала іншу роботу за суміщенням. Звільнення працівника з основного місця роботи є також припиненням трудових правовідносин і за суміщенням та не потребує видачі роботодавцем окремого наказу. Інші доводи апеляційної скарги є також необґрунтованими.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні. Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2015 року - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :