Номер провадження: 22-ц/785/4801/15
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2011 року,

ВСТАНОВИЛА :

18.11.2009 року ВАТ „Державний ощадний банк України" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач обгрунтовував свій позов тим, що згідно договору про іпотечний кредит № 2425-Н від 28 серпня 2008 року ВАТ „Державний ощадний банк України" надав ОСОБА_2 кредит в сумі 520 000,00 гривень, строком до 28.06.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 28.08.2008 року позивач уклав з ОСОБА_3 договір поруки, відповідно якого вона зобов'язалась відповідати по кредитному договору № 2425-Н від 28 серпня 2008 року як солідарний боржник з ОСОБА_2

Позивач вказує, що ОСОБА_2 у встановлені строки зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 841952 грн. 60 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність.

Справу розглянуто у відсутність відповідачів.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2011 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 452641,35 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 67358,65 - прострочена заборгованість за кредитом, 251499,53 грн. - заборгованість за відсотками, 55454,14 грн. - заборгованість за пеню по відсоткам, 14998,93 грн. - заборгованість за пеню по кредиту, а всього 841952 грн. 60 коп.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» сплачене державне мито в розмірі 1700,00 грн. судові витрати в розмірі 120,00 грн., витрати, пов'язані з наданням інформації про реєстрацію права власності в сумі 193, 00 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2011 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2011 року залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржує ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за кредитними коштами відсотків, що є підставою для дострокового стягнення солідарно з позичальника та поручителя отриманих позичальником коштів, відсотків за користування кредитом та пені.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" , в теперішній час Публічне акціонерне товариство « Держаний ощадний банк України», та ОСОБА_2 укладений договір про іпотечний кредит № 2425-Н, згідно з яким ОСОБА_2 надано кредит в сумі 520 000,00 гривень, строком до 28.06.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 28 серпня 2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно якого вона зобов'язалась відповідати по кредитному договору № 2425-Н від 28 серпня 2008 року як солідарний боржник з ОСОБА_2.

Відповідачі належним чином не виконують умови договору про іпотечний кредит № 2425-Н від 28 серпня 2008 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом 03.02.2011 року складає: 452 641,35 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 67 358,65грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 251499,53грн. - заборгованість за відсотками, 55 454,14 грн. заборгованість по пені за відсотками, 14 998,93 грн. - заборгованість по пені за кредитом , а всього 841952 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов;язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору , укладеного між позивачем та ОСОБА_2 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в цілому, або у визначеній банком частині у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов;язань за цим договором. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення сум кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30( тридцяти) календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку.

Отже, сторони договору встановили порядок, за умови дотримання якого у позичальника виникає обов;язок дострокового повернення боргу.

З матеріалів справи не вбачається, що банк надсилав на адресу відповідачів письмову вимогу про дострокове повернення кредиту та інших платежів у зв;язку з несвоєчасним виконанням зобов;язання.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову і не взяв до уваги, що позивачем порушено умови договору щодо застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту.

Колегія суддів вважає, що відсутність в матеріалах справи вимоги банку про дострокове повернення кредиту свідчить про те, що встановлена договором умова дострокового повернення кредиту не настала, тобто у позичальника не виникло зобов;язання дострокового виконання договору іпотечного кредиту, який було укладено до 28 червня 2016року.

Посилання банку на повідомлення від 17.12.2008року, яке було надано до суду апеляційної інстанції є необгрунтованим, оскільки в даному повідомленні банк не вимагає дострокового повернення кредиту, а тільки повідомляє про виникнення заборгованості по черговим платежам в сумі 32973грн. та їх повернення ( а.с.3 т.2) .

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про повернення кредиту після виконання умов п.3.4 договору іпотечного кредиту.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.3,4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

А.М. Кварталова