Справа № 296/7831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"29" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовськийи районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М. та прокурора прокуратури м. Житомира Журавель Ірини Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_2 за участі третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся Виконавчий комітет Житомирської міської ради із вказаним позовом, в якому просить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., яка є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., позбавити батьківських прав, посилаючись на те, що вона самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не приймає належної участі в його вихованні та утриманні.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не заявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечила проти їх задоволення.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування міської ради судове засідання не з»явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 11.10.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а. с. 7).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька записані за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, номер актового запису № 2942 від 11.10.2013 (а. с. 8).

ОСОБА_3, як дитина, яка проживає в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків, перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що здійснює соціальний супровід сім'ї.

13 лютого 2014 року до служби у справах дітей надійшло усне повідомлення медичного закладу персоналу Станищівської дитячої лікарні (відділення гострої травми) про те, що до їхнього закладу доставлена дитина 5-ти місячного віку із забоями голови. Працівника служби встановлено, що це був ОСОБА_3

Співробітниками СКМСД Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.184 КУ п АП. Службою у справах дітей з нею було проведено профілактичну бесіду на предмет належного виконання своїх батьківських обов'язків.

7 серпня 2014 року під час планового обстеження сім'ї працівниками центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та представником служби у справах дітей було відвідано помешкання ОСОБА_2 На момент відвідування матері не було вдома, малолітній ОСОБА_3 перебував зі сторонніми людьми, які були у нетверезому стані.

7 серпня 2014 року за місцем проживання ОСОБА_2 представниками сектору кримінальної міліції у справах дітей та службою у справах дітей було вилучено малолітнього ОСОБА_3 з сім'ї та поміщено до комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня».

За час перебування дитини в лікарні, мати, ОСОБА_2, відвідувала дитину з 07.08.2014 по 11.08.2014.

13 серпня 2014 року сім'ю ОСОБА_2 було повторно відвідано за місцем проживання. Умови проживання не змінилися, на момент обстеження в квартирі перебували сторонні люди у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2, спала в ліжку. З приводу причини невідвідування свого сина в медичній установі мати нічого не пояснила.

ОСОБА_3 не досяг однорічного віку і потребував щоденного відповідного належного догляду: дотримання режиму годування, прогулянок, сну, а мати в свою чергу не виконувала приписів дільничного лікаря, що становило безпосередню загрозу його життю та здоров'ю. ОСОБА_2 ухилялася від виконання обов'язків з виховання та утримання дитини, не піклувалася станом його здоров'я, залишала на тривалий час дитину зі сторонніми людьми, державну допомогу, яку отримувала, використовувала не за призначенням. ОСОБА_2 двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов'язків.

Оскільки позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується лише тоді, коли усі інші не дають позитивних результатів, виконавчим комітетом Житомирської міської ради було подано позов до суду про відібрання у матері малолітнього сина без позбавлення останньої батьківських прав, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2014 року було задоволено.

ОСОБА_3 з 16 жовтня 2014 року перебуває на повному державному утриманні в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків. За період перебування малолітнього ОСОБА_3 у закладі мати жодного разу сина не провідала, про життя та здоров'я не турбувалась, умовами проживання своєї дитини не цікавилася.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_2 самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина і без поважних причин не виявляє щодо нього батьківського піклування.

Згідно висновку органу опіки і піклування № 472 від 05.08.2015, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 (а. с. 39).

Частина перша ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного житті, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Аналізуючи викладені обставини та виходячи з інтересів малолітнього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки у судовому засіданні були представлені переконуючі докази того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, що встановлюється ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись Конвенцією про права дитини, що ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 3, ст.ст.19, 164-166 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 224-226, 232, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_2 за участі третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 487 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський