Києво-Святошинський районний суд Київської області
Провадження №2/369/4502/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

09.11.2015 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Маршалковській О.Р..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачів ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки площею 0,1418га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельної ділянки площею 0,0853га, надану для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 0,0282га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 12 червня 1999 року на підставі рішення виконкому Малютянської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 07.04.1999 №6/22 та кадастрових планів, виданих ТОВ «Геодіагональ» в жовтні 2012 року.

Своїм заповітом від 08 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А., зареєстрований в реєстрі за №693, спадкодавець зробив таке розпорядження: належний йому житловий будинок разом з будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 заповів частину земельної ділянки, що складає площу 0,1418га та житловий будинок, який на ній розташований - онуці гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частину земельної ділянки, що складає площу 0,0853га - онуці гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2, без урахування інтересів спадкоємиці за законом ОСОБА_1, являється спадкоємицею за законом на земельну ділянку площею 0,0282га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 ні за законом, ні за заповітом немає.

В серпні 2015 року позивачі звернулися до Києво-Святошинської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2015, так як на спірні земельні ділянки, не було надано правовстановлюючих документів, також для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок не було надано правовстановлюючий документ.

Тому просили визнати за ОСОБА_1, право власності за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,1418 га, згідно державного акту НОМЕР_1 від 12 червня 1999 року та кадастрового плану від 2012 року, надану для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та житлового будинку, який зазначений на плані під літерою А, мас загальну площу 93,4 кв.м, житлову площу 63,6 кв.м., біля будинку є житлова прибудова, яка значиться під літерою А-1, прибудова під літерою а, веранда під літерою а-1, ганок, сарай - літня кухня, що значиться під літерою Б, сарай під літерою В, сарай під літерою Г, навіс під літерою Д, сарай під літерою Е, сарай під літерою Ж, вбиральня під літерою 3, погріб під літерою И, хвіртка під №1, ворота під №2, огорожа під № 3, колодязь під №4 відповідно до технічного паспорту від 01.02.2013 року, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,0853 га, згідно державного акту НОМЕР_1 від 12 червня 1999 року та кадастрового плану від 2012 року, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2, право власності за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,0282 га, згідно державного акту НОМЕР_1 від 12.06.1999 та кадастрового плану від 2012 року, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 без урахування інтересів спадкоємниці за законом ОСОБА_1

В судове засідання позивачі позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без представника сільської ради.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачів ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки площею 0,1418га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельної ділянки площею 0,0853га, надану для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 0,0282га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 12.06.1999 на підставі рішення виконкому Малютянської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 07.04.1999у №6/22 та кадастрових планів, виданих ТОВ «Геодіагональ» в жовтні 2012 року.

Своїм заповітом від 08.07.2013 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А., зареєстрований в реєстрі за №693, спадкодавець зробив розпорядження: належний йому житловий будинок разом з будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 заповів частину земельної ділянки, що складає площу 0,1418га та житловий будинок, який на ній розташований - онуці гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частину земельної ділянки, що складає площу 0,0853га - онуці гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2, без урахування інтересів спадкоємиці за законом ОСОБА_1, являється спадкоємицею за законом на земельну ділянку площею 0,0282га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 ні за законом, ні за заповітом немає.

Проте при зверненні до Києво-Святошинської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на спадкове майно, отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2015, так як на спадкове майно не було надано правовстановлюючих документів.

Те, що спірний будинок належить покійному ОСОБА_3 свідчить технічний паспорт житлового будинку від 01.02.2013 , будинкова книга на житловий будинок від 1984 року, де вказано, що ОСОБА_3 являється головою двору, довідка Малютянської сільської ради № 399 від 16.09.2015, в якій зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно технічного паспорту, виданого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області від 01.02.2013 будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 значиться під літерою А, має загальну площу 93,4 кв.м, житлову площу 63,6 кв.м., біля будинку є житлова прибудова, яка значиться під літерою А-1, прибудова під літерою а, веранда під літерою а-1, ганок, сарай - літня кухня, що значиться під літерою Б, сарай під літерою В, сарай під літерою Г, навіс під літерою Д, сарай під літерою Е, сарай під літерою Ж, вбиральня під літерою 3, погріб під літерою И, хвіртка під №1, ворота під №2, огорожа під № 3, колодязь під №4.

Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В ст. І31 3К України зазначено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно- правових угод.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року наголошено на тому, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Згідно з статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1220-1223 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,1418 га, згідно державного акту НОМЕР_1 від 12 червня 1999 року та кадастрового плану від 2012 року, надану для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та житлового будинку, який зазначений на плані під літерою А, мас загальну площу 93,4 кв.м, житлову площу 63,6 кв.м., біля будинку є житлова прибудова, яка значиться під літерою А-1, прибудова під літерою а, веранда під літерою а-1, ганок, сарай - літня кухня, що значиться під літерою Б, сарай під літерою В, сарай під літерою Г, навіс під літерою Д, сарай під літерою Е, сарай під літерою Ж, вбиральня під літерою 3, погріб під літерою И, хвіртка під №1, ворота під №2, огорожа під № 3, колодязь під №4 відповідно до технічного паспорту від 01.02.2013 року, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,0853 га, згідно державного акту НОМЕР_1 від 12 червня 1999 року та кадастрового плану від 2012 року, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,0282 га, згідно державного акту НОМЕР_1 від 12 червня 1999 року та кадастрового плану від 2012 року, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 без урахування інтересів спадкоємниці за законом ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя