Провадження № 2/127/1104/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування житловим приміщенням квартири, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 із цивільним позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом вселення у квартиру АДРЕСА_1, встановлення порядку користування житловим приміщенням даної квартири.

Позов мотивувала тим, що її померлій матері ОСОБА_4 та її чоловікові - відповідачу по справі ОСОБА_3, на праві спільної часткової власності, по ? частці, належала квартиру АДРЕСА_1. Згідно договору дарування від 19.03.2007 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого у КП ВООБТІ, мати позивачки подарувала належну їй ? частку спірної квартири доньці - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати позивачки померла. У спірній квартирі залишився проживати лише відповідач по справі, який у квітні 2014 року змінив замки на вхідних дверях до квартири та почав чинити позивачці перешкоди у користуванні належною їй власністю. З даного приводу позивачка зверталась до органів внутрішніх справ.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із позовом про усунення їй перешкод у користуванні належною ? часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом примусового вселення до житлового приміщення.

Крім того, із врахуванням процедури примусового вселення та виниклих неприязних стосунків між сторонами, ОСОБА_2 просила суд встановити порядок користування приміщенням спільної двокімнатної квартири між нею та відповідачем. При цьому позивачка просила виділити їй у користування меншу житлову кімнату, площею 13,0 кв. м., а у користуванні відповідача залишити більшу кімнату, площею 13,8 кв. м., яка має також вихід на балкон, площе. 1 кв. м. Інші приміщення квартири, а саме кухню, коридор, ванну, туалет, просила залишити у спільному користуванні.

Також ОСОБА_2 просила суд зобов'язати відповідача не чинити в майбутньому їй перешкод у користуванні належною їй часткою квартири.

В ході судового розгляду, позивачка ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги, та із врахуванням долученої до матеріалів справи копії технічного паспорту на квартиру, просила виділити їй у користування меншу кімнату, площею 13,2 кв. м., а не 13,0 кв. м.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 вимоги позову підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_1 позов не визнали у повному обсязі. Відповідач мотивував своє невизнання позову тим, що він одноособово поніс витрати на поховання ОСОБА_4 - матері позивачки, яка подарувала їй ? частку спірної квартири, а також тим, що з 2007 року ОСОБА_2 не проживала у квартирі і не несла жодних витрат на утримання квартири, а всі комунальні платежі сплачував лише він.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно свідоцтва на право власності на житло від 07.05.1999 року, посвідченого виконавчим комітетом Вінницької міської ради на підставі рішення № 482 від 07.05.1999 року, матері позивачки - ОСОБА_4 та відповідачеві по справі - її чоловіку ОСОБА_3 у спільну часткову власність, по ? частині кожному, була передана квартира АДРЕСА_1

Дана квартира має житлову площу 27 кв. м, загальну площу 43, 5 кв. м. Вона складається з двох ізольованих кімнат: кімнати, площею 13,8 кв. м з балконом, площею 1 кв. м., а також кімнати, площею 13,2 кв. м, кухні 54-4, туалету 54-2, ванної 54-3, коридору 54-1.

Згідно договору дарування від 19.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 915, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 належну їй ? частку вказаної квартири АДРЕСА_1 Право власності на ? частку квартири згідно даного договору дарування зареєстроване в КП ВООБТІ 01.08.2007 року за реєстровим № 727/39904 в реєстровій книзі № 440.

Відповідно до виданої МКП ЖЕК № 7 довідки № 3382 від 18.09.2014 року з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію, та копії особового рахунку НОМЕР_1, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований лише один співвласник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22.09.2014 року ОСОБА_2 звернулась в міліцію із заявою про те, що ОСОБА_3 перешкоджає її доступу в спільну квартиру. Листом від 21.10.2014 року за № 7511 начальник УМВС України у Вінницькій області надав відповідь, згідно якої звернення містить цивільно-правові відносини, розгляд яких проходить в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ч. 3 ст. 319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 155 цього ж Кодексу, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є співвласниками по ? частині квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових, ізольованих одна від одної, кімнат, а саме: кімнати, площею 13,8 кв. м з балконом, площею 1 кв. м., а також кімнати, площею 13,2 кв. м; кухні 54-4, туалету 54-2, ванної 54-3, коридору 54-1.

На даний час відповідач ОСОБА_3 заперечує щодо спільного проживання у квартирі із позивачкою ОСОБА_2 та її реєстрації, що підтверджується наступним:

· копією особового рахунку на квартиру та довідкою з МКП ЖЕК № 7 про реєстрацію осіб у спірній квартирі, згідно якої у квартирі зареєстрований лише відповідач ОСОБА_3;

· зверненням ОСОБА_2 до органів внутрішніх справ та відповіддю на дане звернення щодо перешкоджання ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_2 у користуванні належною їй часткою у спільній квартирі.

Крім того, дану обставину визнав і в подальшому не заперечував сам відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні, який мотивував свою позицію тим, що на його думку, ОСОБА_2 повинна придбати йому однокімнатну квартиру, після чого він звільнить повністю спільну та спірну двокімнатну квартиру, що підтверджується технічним звукозаписом судового розгляду.

Посилання ОСОБА_3 та його адвоката на ту обставину, що ОСОБА_2 до вселення у квартиру повинна відшкодувати йому частину комунальних витрат, понесених ним одноособово по утриманню спільної квартири, не можуть бути підставою для обмеження позивачки у її праві власності, зокрема щодо вільного користування частиною належного їй житлового приміщення.

З наведених підстав позов ОСОБА_2 в частині усунення їй перешкод у користуванні спірною квартирою, шляхом її вселення, підлягає до задоволення.

В той же час, позовна вимога про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні квартирою в майбутньому не підлягає до задоволення, оскільки позовна вимога не конкретизована, а її задоволення в такому вигляді призведе до конфліктних непорозумінь під час спільного користування сторонами квартирою.

Підлягає до задоволення позовна вимога ОСОБА_2 про встановлення порядку користування спільною квартирою відповідно до запропонованого нею порядку, згідно якого позивачці виділяється у користування менша житлова кімнату, площею 13,2 кв. м., а у користуванні відповідача залишається більша кімната, площею 13,8 кв. м., яка має також вихід на балкон, площею 1 кв. м. Інші приміщення квартири, а саме кухня, коридор, ванна, туалет залишаються у спільному користуванні. Такий порядок не порушує прав та законних інтересів сторін по справі, а із врахуванням тієї обставини, що обидві кімнати є ізольованими одна від одної, є можливим без додаткового переобладнання чи ремонту.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стягуючи із відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Крім того судом враховано, що долучена до матеріалів справи квитанція № 395 від 04.11.2014 року, не містить визначення за складання якої саме позовної заяви та до кого, ОСОБА_6 було сплачено відповідну плату. Інших належних та допустимих доказів понесення додаткових судових витрат позивачка суду не надала.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 150, 155 ЖК УРСР, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10. 15, 30, 60, 88, 212, 214 - 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною їй на праві спільної часткової власності ? частиною квартири АДРЕСА_1, шляхом її вселення у дану квартиру.

Встановити між сторонами порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши у користування позивачки ОСОБА_2 житлову кімнату 1-5, площею 13,2 кв. м., у користування відповідача ОСОБА_3 - житлову кімнату 1-6, площею 13,8 кв. м. з балконом, площею 1 кв. м., залишивши у спільному користуванні сторін кухню, ванну, вбиральню, коридор.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору 243,60 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів після його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: