У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Київського районного суду м. Харкова

від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 13 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 15 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 700005908, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 40 009,97 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

15 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 700005908-П, відповідно до умов якого остання зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати за своєчасне виконання ним своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Також позивач вказував, що з 01 вересня 2008 року банк збільшив відсоткову ставку за користування кредитом з 13,50 % до 16,50 %, а тому, збільшився обсяг відповідальності боржника за основним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов договору, станом на 16 лютого 2012 року утворилась заборгованість у розмірі

33 035,82 доларів США, що еквівалентно 263 893 грн 41 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 33 035,82 доларів США, що еквівалентно 263 893 грн 41 коп.; заборгованість за відсотками - 1 516,55 доларів США, що еквівалентно 12 114 грн 37 коп.; пеня - 633,93 доларів США, що еквівалентно 5 063 грн 89 коп.

На підставі наведеного вище, ПАТ «Альфа-Банк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на його користь заборгованість у розмірі 276 564 грн 81 коп. за кредитним договором від 15 квітня 2008 року № 700005908 та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2015 року, позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 276 564 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У позові до ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_5, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов банку з підстав, передбачених

ч. 1 ст. 559 ЦК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Отже, збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Внесення змін до кредитного договору в частині збільшення розміру процентів за відсутності згоди поручителя на таку зміну змінює обсяг його відповідальності.

Зазначена правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-112цс12 від 10 жовтня 2012 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 вересня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 січня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана