Справа № 347/2738/14-ц
Провадження № 22-ц/779/216/2015
Головуючий у 1 інстанції Сабадах Б.В. Б. В.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів: Ковалюка Я.Ю., Матківського Р.Й.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 08 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Косівського районного суду від 08 грудня 2014 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Змінено розмір аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 386 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь державного бюджету 243 грн. 60 коп. судового збору.

Вирішено стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати з 14.11.2014 року, тобто з моменту звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи. У зв'язку із цим, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що сума аліментів, які сплачує відповідач на даний час є незначною з урахуванням підвищення цін на всі види промислових та продуктових товарів, зростанням прожиткового рівня життя та являється недостатньою для забезпечення всім необхідним сина. Крім того, вона сама постійно хворіє і на даний час змушена проходити курс лікування.

Також, суд, при визначенні розміру аліментів, необґрунтовано врахував тяжкий стан здоров'я матері відповідача. В матеріалах справи відсутні докази, що саме відповідач здійснює за нею догляд або допомагає їй матеріально і що вона потребує сторонньої допомоги.

Невірно визначив суд і мінімальний розмір аліментів, так як 30% від суми 1286 грн. становить 428 грн. 66 коп., а не 386 грн.

ОСОБА_3 є працездатною особою і повинен належним чином допомагати в утриманні сина, в той час як він крім аліментів, які сплачує не вчасно та не регулярно, іншої матеріальної допомоги не надає, хоча прожитковий мінімум для дитини даного віку є вищим за 300 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи апелянта, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає цим вимогам процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції врахував, що відповідач сплачує аліменти ще й по іншому виконавчому листу, по якому має заборгованість, а також тяжкий стан здоров'я його матері. Визначаючи розмір аліментів, суд виходив із того, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місць в 2014 році для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму (385 грн. 80 коп.), а тому з відповідача слід стягувати аліменти в мінімальному розмірі - 386 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки така сума буде розумною і достатньою в даному конкретному випадку.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Як встановив суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторони проживали у незареєстрованому шлюбі і в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 Згідно свідоцтва про народження від 03.03.2005 року, батьком ОСОБА_4 записаний ОСОБА_3 (а.с.7).

Рішенням Косівського районного суду від 13.02.2006 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 в твердому грошову розмірі в сумі по 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20.12.2005 року.

Рішенням Косівського районного суду від 20.12.2007 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Змінено розмір аліментів, які присуджені до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 зі 150 грн. на 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, погіршення здоров'я.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, за наявності відповідних обставин, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку колегії суддів, в даному випадку наявні всі підстави для збільшення аліментів, однак їх розмір має бути більшим ніж це визначив суд першої інстанції.

Звертаючись з позовом до суду про збільшення розміру аліментів, ОСОБА_2 надала достатньо доказів, які б давали підстави для їх збільшення.

Так, згідно довідки виконкому Малорожинської сільської ради №431 від 11.08.2014 року, неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом із ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Крім того, як вбачається із довідки Косівської центральної районної лікарні №105/14 від 30.10.2014 року, ОСОБА_4 являється хворобливою дитиною, оскільки протягом 2014 року неодноразово хворів і ці захворювання носять хронічний характер (а.с.6). Як вбачається із медичних документів, наданих апелянтом, вона також має проблеми зі здоров'ям, що потребує лікування, а отже і матеріальних витрат у зв'язку із цим (а.с.41-43).

В той же час, відповідач ОСОБА_3, не є особою похилого віку, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на сина щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.

На думку колегії суддів, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: на час присудження аліментів дитина належала до категорії дітей віком до 6-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становив 540 грн., на час ухвалення оскаржуваного судового рішення дитина належить до категорії дітей віком від 6-ти до 18-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становив 1286 грн. Суд першої інстанції на дані обставини справи уваги не звернув.

В той же час, не заслуговують на увагу доводи відповідача з приводу того, що він вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини ОСОБА_5 та має заборгованість по їх сплаті, оскільки її утримання так само являється його обов'язком, як батька. При цьому, розмір аліментів, які ОСОБА_3 сплачує на утримання ОСОБА_5 являється мінімальним, а саме ним щомісяця сплачується 30% від прожиткового мінімуму, що є не такою значною сумою, а те що він має заборгованість по їх сплаті не свідчить про погіршення його матеріального стану, а про неналежне виконання свого обов'язку, тим більше, що заборгованість є незначною та складає всього 995 грн. 52 коп. (а.с.20-21).

Що стосуються хвороби матері відповідача, то це не має значення для правильності вирішення даного позову. ОСОБА_3 надав медичні документи ОСОБА_6, однак в них констатується її хвороба, проте вони не свідчать, що вона знаходиться на утриманні відповідача, чи він здійснює нагляд за нею, чи вона перебуває у безпорадному стані та потребує саме його допомоги, тобто неможливо з'ясувати чи вимагає хвороба матері відповідача постійних матеріальних витрат з його боку.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, підлягає збільшенню з 300 грн. до 500 грн. на місяць, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитини.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що суд у резолютивній частині рішення зазначив про стягнення аліментів з 14.11.2014 року, тобто з часу звернення з позовом до суду, не врахувавши при цьому роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" про те, що визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України, однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

При таких обставинах справи рішення суду в частині розміру аліментів та визначення часу з якого присуджуються аліменти слід змінити, збільшивши розмір аліментів до 500 грн. та зазначивши про те, що стягнення аліментів слід розпочати з часу набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 08 грудня 2014 року змінити, збільшивши розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 386 гривень до 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у новому розмірі проводити з 12 січня 2015 року.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий А.І. Шишко

Судді: Я.Ю. Ковалюк

Р.Й. Матківський