Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.15 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

з участю представників

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодовування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України в розмірі 212,56 грн., яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення, моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав в частині майнової шкоди, моральну шкоду не визнав за відсутності доказів вимог.

У судовому засіданні досліджені докази: копія ухвали Лисичанського міського суду від 16.06.2014 р.; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; квитанції; товарний чек; копія довідки УПФУ в м. Лисичанську.

У судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2013 р. близько 08.00 год. відповідач, знаходячись в гаражному масиві на кв-лі. Жовтневої революції м. Лисичанська, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, підійшовши до відповідачки, умисно штовхнув її своїм животом в груди, від чого остання впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров'я.

Внаслідок отримання тілесних ушкоджень позивачка з 26 листопада 2013 р. по 14 січня 2014 р. перебувала на амбулаторному лікуванні і витратила на лікування 212,56 грн. власних коштів.

16 червня 2014 р. ухвалою Лисичанського міського суду відповідача було визнано винним у скоєні відносно злочину, передбаченого ст. 128 КК України. На підставі ст. 44 КК України у зв'язку з досягненням відповідачем пенсійного віку і неможливості застосування до нього жодної із санкцій, передбачених ст. 128 КК України, було звільнено від кримінальної відповідальності і на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України кримінальне провадження було закрито. Цивільний позов, заявлений до відповідача, було залишено без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає надані позивачем докази вини відповідача у нанесені ним майнової шкоди внаслідок кримінального правопорушення достатніми та переконливими. Між діями відповідача та отриманою позивачкою шкодою існує прямий причинний зв'язок, розмір шкоди підтверджений чеками і квитанціями.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ГК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з пошкодженням його майна та нанесення шкоди здоров'ю. При цьому така шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що його заподіяла, за наявності вини.

Обставини, які підтверджують вину відповідача, зазначені вище. Між моральною шкодою та діями відповідача є прямий причинний зв'язок, оскільки моральна шкода була результатом винних дій відповідача.

Визначаючи розмір підлягаючої стягненню моральної шкоди, суд виходить з характеру і об'єму психічних страждань позивачки, моральних страждання, які потягли протиправні дії відповідача, тривалий час лікування, скоєння відносно позивачки кримінального правопорушення середньої тяжкості.

Разом з тим, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги зі стягнення моральної шкоди є занадто завищеними, при цьому суд враховує відсутність прямого умислу відповідача на завдання позивачці тілесних ушкоджень, незначний розмір майнової шкоди, розмір пенсії відповідача, а тому стягує на користь позивачки 2000 грн. моральної шкоди

З відповідача згідно ст.88 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 100 грн., які вона сплатила при подачі позову, та 874,4 грн. за задоволенні вимоги майнового і немайнового характеру за вирахування сплати позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 212-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодовування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 212 (двісті дванадцять) грн. 56 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., судовий збір в розмірі 100 (сто), а всього 2312 (дві тисячі триста дванадцять) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 874 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу Лисичанський міський суд Луганської області, .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту його проголошення.

Суддя: