Ухвала

іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Маляренка А.В., Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виділ у натурі частки із спільного майна, що перебуває у спільній частковій власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом та, уточнивши його, просив виділити йому у приватну власність частку із права спільної часткової власності його та ОСОБА_7 у домоволодінні АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04 листопада 2013 року в розмірі 47 % від ідеальної долі, а відповідачу - 53 % від ідеальної долі, стягнути з відповідачки 7456 грн 50 коп. компенсації за зменшення частки у праві спільної часткової власності та 35 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 02 жовтня 2007 року вони з відповідачкою придбали у спільну часткову власність по Ѕ частини спірного домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0858 га, на якій воно розташоване, 07 грудня 2007 року зареєстрували шлюб, а 11 лютого 2009 року його розірвали, після чого спілкуватись припинили і проживання в одному житловому будинку породжує сварки та конфлікти між ними і вони не можуть дійти згоди щодо його поділу, просив задовольнити позов.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_6 за першим варіантом висновку експертизи у приватну власність частку із права спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка становить 47 % права власності на домоволодіння та має загальну вартість 122 353 грн 50 коп.

Виділено ОСОБА_7 за першим варіантом висновку експертизи у приватну власність частку із права спільної часткової власності на домоволодіння, яка становить 53 % права власності та має загальну вартість 137 266 грн 50 коп.

Зобов'язано співвласників виконати наступні роботи: ОСОБА_6 - закласти дверний проріз з приміщення 1-1 в приміщення 1-4, добудувати до будинку нежилу прибудову під кухню, згідно з наданим дозволом Виконкому Тернівської районної Ради від 16 квітня 2008 року № 341; ОСОБА_7 - улаштувати вхідні двері з добудовою тамбура; обох співвласників провести переобладнання електро- та газопостачання з установкою окремих лічильників та оформленням договорів зі сплати комунальних послуг кожному на свою виділену в натурі частку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 7 456 грн 50 коп. компенсації за зменшення частки у праві спільної часткової власності та 2 650 грн судових витрат на проведення судової експертизи.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що можливо провести виділ в натурі частки у спірному будинку за першим варіантом висновку експертизи кожному із співвласників із проведенням відповідних переобладнань.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що для поділу спірного будинку необхідне переобладнання, яке проводиться за наявності дозволу виконавчого комітету місцевої ради, однак позивач не погодився звернутись до відповідних органів для вирішення цього питання, а відтак не надав доказів на підтвердження своїх вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції є правильним та таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій воно розташоване, площею 0,0858 га, де кожному належить по Ѕ частини, однак спільне користування ними приміщеннями будинку та земельною ділянкою неможливе, і вони не можуть дійти згоди щодо порядку їх розподілу.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04 листопада 2013 року № 210 існує технічна можливість виділення в натурі кожному із співвласників домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_2 частки у відповідності з їх ідеальними частками в цьому домоволодінні та земельній ділянці, які становлять по 1/2 частки, та запропоновано два варіанти його поділу, зокрема, при першому варіанті, на якому наполягав позивач, відповідачу виділяється квартира № 1, що становить - 53 %, позивачу - квартира № 2, що становить - 47 % відповідно, зі сплатою компенсації на користь другого співвласника - 7 456 грн 50 коп.

Крім того, висновком експертизи визначено перелік робіт для переобладнання, а саме: закласти дверний проріз 1-1 в приміщення 1-4; власнику 1-ої частки улаштувати вхідні двері з добудовою тамбура; провести переобладнання електро- та газопостачання з установкою окремих лічильників.

Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, та за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів (ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 ЦК України, ст. 152 ЖК УРСР).

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції надав належну оцінку обставинам справи про те, що спірний будинок перебуває у спільній частковій власності сторін у справі і вони не можуть дійти згоди щодо його поділу і виділу кожному з них своєї частки, у зв'язку із чим проведено відповідну судову будівельно-технічну експертизу, якою визначено варіанти поділу цього майна.

За висновком експертизи виділ часток сторін в натурі можливий з необхідністю проведення відповідних переобладнань, однак дозвіл виконавчого комітету на їх проведення відсутній (ст. 152 ЖК УРСР), а позивач не погодився із пропозицією суду на їх отримання, тому підстав для задоволення позову немає.

При цьому судом правильно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач надав відповідний дозвіл виконавчого комітету Тернівської районної у м. Ради на проведення необхідних переобладнань від 16 квітня 2008 року № 341, який є в матеріалах справи, тому звертатись за його отриманням не потрібно, є безпідставними, оскільки цей дозвіл наданий на будівництво нежилої прибудови до жилого будинку та гаража ще у 2008 році, тоді як експертиза із визначенням переобладнань, необхідних для поділу будинку, проведена у 2013 році, і цей дозвіл не має до неї жодного відношення, а докази погодження пропозицій експерта на відповідні переобладнання в матеріалах справи відсутні.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду також не спростовують та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права при ухваленні рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева А.В. Маляренко В.О. Савченко