Справа №591/7901/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована В.В.
Номер провадження 22-ц/788/158/15 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2014 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Ворони Оксани Валеріївни,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Ворони О.В. (далі - відділ ДВС) неправомірними та зобов'язано її зробити перерахунок аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 у відповідності з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2014 року.

В апеляційній скарзі відділ ДВС, посилаючись на неповне з'ясування та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дії державного виконавця відповідають вимогам ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.3 ст.195 СК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення державного виконавця Ворони О.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та заперечення представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при виконанні рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2014 року перебрав на себе повноваження щодо визначення розміру аліментів, змінивши підстави стягнення з твердої грошової суми на стягнення у частці.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 29 травня 2014 року.

24 липня 2014 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду (а.с. 46).

02 жовтня 2014 року до відділу ДВС звернувся боржник ОСОБА_3 із заявою, в якій просив з 01 жовтня 2014 року стягувати з нього, як непрацюючого, аліменти у сумі 412 грн., а не 647 грн., які нараховані державним виконавцем, а також просив роз'яснити йому, на якій підставі нарахована більша сума боргу (а.с. 14).

Роз'яснюючи підстави для нарахування аліментів, державним виконавцем зазначено, що заборгованість ОСОБА_3 нарахована виходячи із середньої заробітної плати для місцевості, в якій він проживає на підставі вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 3 ст. 195 СК України.

Зазначеної позицій державний виконавець дотримується і в доводах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Таким чином, оскільки судом визначено аліменти у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_3, а не у твердій грошовій сумі, тому державний виконавець при визначенні розміру заборгованості по аліментах, зважаючи на те, що боржник не працює, на підставі вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», розрахував суму боргу у порядку, встановленому ч. 3 ст. 195 СК України.

Висновки місцевого суду про зміну державним виконавцем підстав стягнення аліментів є помилковими і не мають юридичного значення для вирішення даної справи, оскільки ОСОБА_3 у своїй скарзі ставить питання про порушення державним виконавцем порядку виконання судового рішення.

Незгода ОСОБА_3 з підставами стягнення з нього аліментів, що викладені в рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2014 року, є предметом апеляційного оскарження цього рішення, а не оскарження дій державного виконавця.

За таких обставин, висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 є помилковим, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, тому з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу ДВС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2014 року в даній справі скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Ворони Оксани Валеріївни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -