Справа № 159/5370/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Агеєва Є.О.
Провадження № 22-ц/773/447/15 Категорія: 81 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю заявника та пр-ка заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

державного виконавця - Васковця С.І.,

заінтересованої особи - ОСОБА_3,

її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - ОСОБА_5, ОСОБА_1, на дії, бездіяльність та постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Фіц М.М. за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 у даній справі.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову - про задоволення його скарги.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається із скарги ОСОБА_2 (а.с.1-5) з поданими суду уточненнями (а.с.75-83) заявник просить визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця з приводу надіслання 30.07.2014 року за відсутності письмового клопотання боржника звернення до університету щодо навчання дочки; надіслання по місцю роботи боржника листа 31.07.2014 року про призупинення перерахунку коштів та листа від 11.08.2014 року про припинення стягнення аліментів, а не винесення щодо зазначених дій відповідних постанов, які мали б бути надіслані стягувачу для відома. Крім того, не повідомляє стягувача і про надіслання таких листів, чим позбавлено його права надати пояснення чи оскаржити неправомірні дії. Оскільки укладеним з університетом договором дата закінчення навчання дочкою визначена - 30.06.2015 року, то державний виконавець Фіц М.М. за відсутності копії чи оригіналу відповідного наказу про відрахування студента незаконно 20.08.2014 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції Васковця С.І. від 17.01.2013 року було відкрите виконавче провадження № 36085964 з приводу примусового виконання виданого 11.01.2013 року Ковельським міськрайонним судом виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у розмірі 1/14 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2012 року на період навчання і до досягнення ОСОБА_1 віку двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (а.с.25, 26).

Згідно ч.2 ст.5, ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також п.3 ч.3 ст.11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Статтею 12 Закону визначено права та обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, серед яких сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (ч.1). Крім того сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження… (ч.5). Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7).

Аналіз наведених правових норм вказує, що державний виконавець зобов'язаний не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів усіх учасників виконавчого провадження, а не лише стягувача і користуватися наданими правами та виконувати обов'язки зобов'язана не тільки боржник, а й стягувач.

Покликання апелянта на ту обставину, що державний виконавець за відсутності письмового клопотання боржника неправомірно 30.07.2014 року надіслав звернення до університету щодо навчання дочки - не заслуговують на увагу, оскільки законом не передбачено, що заяви чи звернення не можуть бути усними, а повинні бути надані лише у письмовому вигляді.

Одержання державним виконавцем необхідної інформації передбачене не лише п.3 ч.3 ст.11, а й ч.2 ст.5 Закону.

Із виконавчого документа вбачається, що стягнення аліментів призначене з певною метою і на певний час - у зв'язку з навчанням повнолітньої дочки сторін і лише на період навчання, але не довше, як до досягнення дочкою віку двадцяти трьох років.

Із відповіді ректора Східноєвропейського національного університету імені Лесі України від 04.08.2014 року, скріпленої печаткою університету вбачається, що ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів 4 курсу університету за порушення умов контракту (наказ № 124-С від 29.05.2014 року).

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції станом на травень 2014 року) особи, які навчаються у вищих навчальних закладах можуть бути відраховані з вищого навчального закладу за порушення умов контракту.

Враховуючи дату відрахування дочки з вищого навчального закладу, що є припиненням навчання в університеті, а відповідно і припиненням права на отримання призначених з цією метою аліментів, стягувач, тобто апелянт не виконав свого обов'язку щодо повідомлення державного виконавця про зазначену обставину.

Покликання державного виконавця у запиті від 30.07.2014 року на адресу університету і на п.3 ч.3 ст.11 Закону, як на надання інформації в тому числі з метою захисту інтересів стягувача - є правильним та таким, що відповідає вимогам ч.1 ст.6 Закону, оскільки з 29.05.2014 року стягувач втратив право на отримання аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з припиненням її навчання, про що сам державного виконавця не повідомив, а державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів всіх фізичних і юридичних осіб, тобто як стягувача, так і боржника, а не лише стягувача, чи лише боржника.

Покликання апелянта на те, що державний виконавець Фіц М.М. за відсутності копії чи оригіналу відповідного наказу про відрахування студента незаконно 20.08.2014 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження - не заслуговують на увагу, оскільки у відповіді університету зазначено номер та дату наказу про відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів, а необхідність наявності копії чи оригіналу самого наказу нормами закону не передбачена.

Покликання апелянта в апеляційному суді на те, що 20.02.2015 року дочка поновлена в університеті - не впливає на правильність винесення станом на 20.08.2014 року постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і не може бути підставою для скасування ухвали суду від 16.09.2014 року, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Покликання апелянта на те, що державний виконавець надсилав по місцю роботи боржника листа 31.07.2014 року про призупинення перерахунку коштів та листа від 11.08.2014 року про припинення стягнення аліментів, а не виносив щодо зазначених дій відповідних постанов, які мали б бути надіслані стягувачу для відома - не заслуговують на увагу, оскільки Законом «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік обставин, при яких виноситься постанова про зупинення виконавчого провадження (ст.ст.37, 38), до яких зазначені заявником підстави не відносяться.

Крім того, Законом не передбачено обов'язку державного виконавця повідомляти стягувача про надіслання таких листів.

Сторони виконавчого провадження мають право знайомитися із матеріалами провадження, чим і вправі скористатись стягувач.

Підстави для закінчення виконавчого провадження регламентовані ч.1 ст.49 Закону, згідно пункту 6 якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Оскільки державним виконавцем виконувалося судове рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на період її навчання і це право на утримання припиняється у разі припинення навчання, то постанова державного виконавця Фіц М.М. від 20.08.2014 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» є на дату її винесення законною та такою, що не порушує жодних прав чи свобод стягувача.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм як матеріального, так і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді