"17" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.
при секретарі: Ізвольській С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до ОСОБА_1, третя особа - Управління Державного казначейства у Дніпровському районі м. Києва про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, -
Позивач - ГУ Охорони водних біоресурсів у м. Києві звернувся з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів з відповідача - ОСОБА_1 в сумі 765, 00 грн.
Позовні вимоги мотивовані наступним.
Головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві 12.06.2013 року о 00 год. 30 хв. на Канівському водосховищі м. Києва, а саме: з Московського мосту виявлено незаконний вилов риби ОСОБА_1
Вилов риби проводився забороненим власним знаряддям, а саме: "Павуком" з ліски.
Відповідачем у такий спосіб було виловлено наступні цінні види риби: синець - 3 (три) шт. та лящ - 3 (три) шт., загальною вагою 2 (два) кг.
Шкода рибним ресурсам держави обчислена згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. № 1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" становить: 765 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком збитків до протоколу про адміністративне правопорушення № 000544 від 12 червня 2013 року.
У зв'язку з вище наведеними обставинами, позивач просить суд стягнути з відповідача завдану шкоду.
Представник позивача в судовому засіданні не з'явилась, проте, направила до суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення у випадки повторної неявки відповідача у судове засіданні не заперечувала.
Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України і є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи.
Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2013 року встановлено, що 12.06.2013 року о 00:30 год. ОСОБА_1 в м. Києві на Канівському водосховищі, а сааме - з мосту «Московський» проводив заборонений вилов риби забороненим знаряддям вилову - власним "Павуком" з ліски та виловив цінних видів риби: Синець - 3 шт., Лящ - 3 шт., загальною вагою 2 кг та завдав збитки рибному господарству України в розмірі 765 грн., чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства України, ст. 63 Закону України "Про тваринний світ".
Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано виним за ч. 4 ст. 85 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 3).
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світ; відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світ внаслідок порушення вимог законодавства.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об'єктами тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Згідно із ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язав відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірам встановлених законодавством України.
Відповідно до ч. 5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінально відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальстві та охорону водних біоресурсів" шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебуванні внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, як безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Згідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. № 1209,- оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги встановлена за: лящ - 10 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а за синець - 5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Загальна шкода, заподіяна незаконними діями відповідача становить 3 х 17 х 10 = 510 грн. - за 3 рибини ляща та 3 х 17 х 5 = 255 грн. - за 3 риби синець, а загальний розмір шкоди = 765 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, та континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органу місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів та наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди в розмірі 765, 00 грн.
На підставі ст. 88 ЦПК України, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави.
Отже, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 487, 20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 20, 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст.ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 222, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 487,20 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: