У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,
суддів: Дьоміної О.О., Завгородньої І.М.,Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - ТОВ «ІК «ІФГ Капітал») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року, в задоволенні заяви ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що скаржником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права вимоги до боржника ОСОБА_6

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального та процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Судами встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2011 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк»). Стягнуто з солідарного боржника ОСОБА_6 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2008 року в розмірі 240 523,52 дол. США та 101 204 грн 92 коп (а. с. 70-71).

На підставі зазначеного судового рішення ТОВ «Український промисловий банк» отримало виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 18 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2008 року в розмірі 240 523,52 дол. США та 101 204 грн 92 коп (а. с. 103).

5 вересня 2013 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» укладено договір про передачу в управління непроданих активів, відповідно до умов якого скаржнику передано активи, що перебували на балансі ТОВ «Український промисловий банк», відповідно до акта прийому-передачі непроданих активів (а. с. 90-96, 97-102).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

У червні 2014 року ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з клопотанням про залучення до участі у справі правонаступника ТОВ «Український промисловий банк» та про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що ТОВ «Український промисловий банк» передало скаржнику право вимоги за кредитним договором від 18 липня 2008 року та за договором поруки, укладеним на забезпечення зазначеного кредитного договору з ОСОБА_6 (а. с. 89).

Статтею 378 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Із акта прийому-передачі в управління непроданих активів ТОВ «Український промисловий банк» вбачається, що до ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» перейшло право вимоги до СТОВ «Степ» за кредитним договором від 18 липня 2008 року (а. с. 98).

Відповідно до пункту 1.1 договору про передання в управління непроданих активів, ТОВ «Український промисловий банк» передає ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» активи, які перебували у товариства на балансі.

Перелік активів зазначено в додатку № 1 до зазначеного договору.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України)

Саттею 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1823/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», суди правильно виходили із того, що додаток № 1 не містить відомостей про передачу скаржнику права вимоги до ОСОБА_6, умовами договору про передання в управління непроданих активів від 5 вересня 2013 року не передбачено переходу права вимоги за акцесорними договорами.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: О.О. Дьоміна

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік