У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» до ОСОБА_4, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінвестекскавація», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 24 червня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промінвестекскавація» (далі - ТОВ «Промінвестекскавація») укладений кредитний договір № 4/2Ж, згідно з умовами якого товариство отримало кредит у розмірі 19 млн. грн зі сплатою 20% річних строком до 05 червня 2012 року.

Договорами від 21 липня 2008 року № 21/4Ж, від 29 вересня 2008 року, № 31/4Ж від 31 жовтня 2008 року № 44/4Ж та від 24 березня 2010 року № 93/4Ж вносилися зміни до кредитного договору від 24 червня 2008 року № 4/2 Ж.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29 березня 2010 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_4 укладений договір поруки № 10/3Ж.

28 липня 2010 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» укладений договір про відступлення права вимоги № 39/75 за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 4/2Ж.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18 квітня 2012 року стягнуто з ТОВ «Промінвестекскавація» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 749 030 грн 62 коп.

ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» просило стягнути з поручителя ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 749 030 грн 62 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 24 червня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ТОВ «Промінвестекскавація» укладений кредитний договір № 4/2Ж, згідно з п. п. 2.1, 2.2, 3.2 якого ТОВ «Промінвестекскавація» отримало кредит у розмірі 19 млн. грн зі сплатою 20% річних строком до 05 червня 2012 року (а. с. 15−17).

Договорами від 21 липня 2008 року № 21/4Ж, від 29 вересня 2008 року, № 31/4Ж від 31 жовтня 2008 року № 44/4Ж та від 24 березня 2010 року № 93/4Ж, укладеними між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ТОВ «Промінвестекскавація», вносилися зміни до кредитного договору від 24 червня 2008 року № 4/2Ж, а саме: сума кредиту збільшена до 48 241 000 грн, змінено графік повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, змінено відсоткову ставки за неправомірне використання кредиту тощо (а. с. 18−22).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 4/2Ж, між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_4 укладений договір поруки від 29 березня 2010 року № 10/3Ж (а. с. 23−25).

28 липня 2010 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» укладений договір про відступлення права вимоги № 39/75 за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 4/2Ж (а. с. 39−40).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18 квітня 2012 року стягнуто з ТОВ «Промінвестекскавація» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 4/2Ж у розмірі 55 749 030 грн 62 коп., з якої: 48 241 000 грн заборгованості за кредитом, 7 500 100 грн 59 коп. заборгованості за відсотками, 7 930 грн 03 коп. комісійної винагороди (а. с. 41−43).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року, що в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення, відмовлено ТОВ «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» у позові до ОСОБА_4, третя особа - ТОВ «Укрбудекскавація», про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 листопада 2005 року № 39/2Ж у розмірі 6 866 584 грн 83 коп. Ухвалюючи рішення, апеляційний суд кервався тим, що з метою встановлення належності підпису у договорі поруки від 29 березня 2010 року № 10/3Ж призначена судова почеркознавча експертиза, що проведена не була з вини позивача, який не надав оригіналу договору поруки (а. с. 113−117).

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи оригіналу договору поруки від 29 березня 2010 року № 10/3Ж позивачем також надано не було.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14.

Вимога про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 4/2Ж направлена ТОВ «Промінвестекскавація» 30 січня 2012 року, у якій зазначено обов'язок сплатити заборгованість за кредитом у повному обсязі протягом 10 днів з дня отримання вимоги (а. с. 33).

Тобто строк виконання зобов'язання за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 4/2Ж було змінено.

Позов до поручителя пред'явлено у жовтні 2012 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 554 ЦК України шестимісячного строку.

Суди обґрунтовано відмовили у позові. Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Завгородня І.М., Іваненко Ю.Г.