Справа № 487/8275/14-ц
Провадження № 2/487/168/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.04.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Николаевдомсервис» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 року позивач ТОВ «Николаевдомсервис» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території (квартирна плата) станом на 01.08.2014 р. за період 01.08.2010 року по 01.08.2014 року по особовим рахункам НОМЕР_1 і НОМЕР_2 в загальній сумі сумі 3432,41 грн.

В подальшому представник позивача 31.01.2015 року уточнила вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території (квартирна плата) станом на 31.01.2015 р. за період 01.08.2010 року по 31.01.2015 року по особовим рахункам НОМЕР_1 і НОМЕР_2 в загальній сумі сумі 1645,67 грн.

Крім того, в подальшому представник позивача знову уточнив вимоги та остаточно визначивши з розміром заборгованості просив стягнути з відповідача заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території (квартирна плата) станом на 01.03.2015 р. за період 01.08.2010 року по 01.03.2015 року по особовим рахункам НОМЕР_1 і НОМЕР_2 в загальній сумі сумі 2785,61 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити посилаючись на те, що позивач пред'явив вимоги без застосування строку позовної давності, у зв'язку з чим вважає необхідним розглядати вимоги в межах строку позовної давності тобто за період з 01.08.2011 р.. Також зазначила, що позивач їй не надає жодних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, а саме: по теплозабезпеченню, по водозабезпеченню і водовідведенню, підготовки до зими. У зв'язку з чим не згодна з встановленими встановленими тарифами, оскільки позивач не надав їй достовірної інформації щодо переліку надання щомісячних послуг та вартості їх робіт, що позбавляє її можливості перевірити обґрунтованість суми щомісячних платежів. Також, вона не укладала з позивачем договору на надання житлово-комунальних послуг. Крім того, зазначила, що в період розгляду справи вона сплатила 1000 грн. по особовому рахунку НОМЕР_1 і 600 грн. по особовому рахунку НОМЕР_2, у зв'язку з чим боргу не існує взагалі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, ТОВ «Николаевдомсервич» є балансоутримавучем житлових будинків територіальної громади м. Миколаєва в Заводському районі, надає послуги з утримання житлових будинків і проводить розрахунки із споживачами на підставі протоколу засідання конкурсної комісії Департаменту ЖКГ від 25.05.2007 р. та Договору на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, укладеного між Департаментом ЖКГ, Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради та ТОВ «Николаевдомсервис». На балансі позивача знаходиться будинок АДРЕСА_1, власником квартири НОМЕР_3 вказаного будинку є відповідач ОСОБА_1, але за вказаною адресою не зареєстрована. На ім'я боржника відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 та видано абонентську книжку для розрахунків, інший особовий рахунок НОМЕР_2 відкритий на ім'я ОСОБА_2

Згідно ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положень п. 7 «Правил користування приміщень житлових будинків» № 572 від 08.10.1992 р., боржник зобов'язаний сплачувати експлуатаційні витрати з утримання будинку та прибудинкової території в установленому розмірі та у встановлені строки та ст. 10 Закону України «Про приватизацию державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утримання будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Однак, відповідач з 2010 р. свої зобов'язання з оплати експлуатаційних витрат по утриманню будинку та прибудинкової території не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Згідно наданої позивачем історії фінансового стану послуг абонента за період з 01.08.2010 року по 31.02.2015 року по особовому рахунку НОМЕР_1 відповідач з серпня 01.08.2010 року оплачував послуги по утриманню будинку та прибудинкової території у різних сумах та заборгованість за вказаний період становить 1389,77 грн.

Відповідно до заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд, згідно з вимогами ст.ст. 256, 257, ч.3 ст. 267 ЦК України, вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги частково в межах трирічного строку позовної давності, тобто з 01.08.2011 р. по 01.03.2015 р. , оскільки позивачем не наведено доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушених прав.

Так, згідно розрахунку за період з 01.08.2011 р. по 01.03.2015 р. у відповідача виникла заборгованість у розмірі 946,87 грн., яка і підлягає стягненню з нього.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території (квартирна плата) станом на 01.03.2015 р. за період 01.08.2010 року по 01.03.2015 року по особовому рахунку НОМЕР_2 в сумі 1395,84 грн., то в їх задоволенні суд вважає необхідним відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки вказаний особовий рахунок відкритий на іншу особу, а саме: ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що в строках позовної давності у неї не існує заборгованості за надані послуги, оскільки вказане протирічить зібраним та дослідженим по справі доказам.

Заперечення відповідача, щодо не надання позивачем жодних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, виконання робіт по утриманню будинку за рахунок мешканців будинку, та не укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, суд не приймає до уваги, оскільки нею не надано жодного доказу в підтвердження своїх заперечень, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. передбачено порядок оформлення претензій споживачів з приводу неналежного надання послуг. Однак відповідачка не довела фактів своїх звернень до ТОВ «Николаевдомсервис» із претензіями з приводу ненадання або неналежного надання їй послуг.

Крім того, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» взаємовідносини між виконавцем послуг та споживачем регулюються на договірних засадах та споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на підставі типового договору. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача або зволікання з укладенням договору та не сплати за надані послуги є порушенням законодавства.

На підставі викладенного, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково.

Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Николаевдомсервис» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Николаевдомсервис» 946,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Николаевдомсервис» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина