Номер провадження 2/243/5141/2015
Номер справи 243/9792/15-ц
26 листопада 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Чернишова Ю.В.,
при секретарі - Білоусові Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3408,93грн.та моральної шкоди в сумі 500грн.
Під час розгляду справи судом було залучено в якості третьої особи ВАТ «Словянський керамічний комбінат».
Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що вона працювала на підприємстві ВАТ «Словянський керамічний комбінат» ,на різних робочих місцях. З 01 січня 1999року підприємство перестало сплачувати заробітну плату, у звязку з чим виникла заборгованість. У 2000році вона звільнилась, однак підприємство не сплатило заборгованість із заробітної плати. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2015року року вирішено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» заборгованість по заробітній платі у сумі 3408,93грн.та моральної шкоди в сумі 500грн..
Вона разом з іншими працівниками зверталась і раніше до Словянської міської ради з приводу виплати заборгованості по заробітній платі та 21 червня вони отримали відповідь першого заступника Словянського міського голови ОСОБА_2.
В листі повідомляється, що скарга працівників Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» розглянута. Корпоративне право на управління державним майном підприємства Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» належить Фонду державного майна України. Частка державної власності майна у статутному фонді підприємства складає 92,9%.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Словянський керамічний комбінат» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура. Ліквідатором призначений арбітражний керуючий ОСОБА_3. Згідно п. 5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними.
В листопаді 2013 року колектив працівників звернувся до Прокуратури Донецької області.
28 листопада 2013 року вони отримали листа Головного управління юстиції в Донецькій області. В листі йдеться про те,що на даний час зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» знищено згідно Акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу Державної виконавчої служби від 17 травня 2008 року, у відповідності до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах Державної виконавчої служби, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 05 липня 1999 року № 470/7.
Додає, що позовна давність не повинна застосовуватись за вимогами про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні робітника за нормами чинного законодавства України.
15 серпня 2015 року згідно ст. 2 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI вони звернулися з колективною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі з Держави України до Державної казначейської служби України.
22 вересня 2015 року вони отримали листа з Державної казначейської служби України. В ньому говориться «… Враховуючи, що боржник Відкрите акціонерне товариство «Словянський керамічний комбінат» відсутній на обслуговуванні в Головному управління Державної казначейської служби України, пакет документів щодо виконання рішення суду повертається без виконання …»
В судовому засіданні позивачка підтримала виоги, навела аналогічні доводи на їх обгрунтування.
Представник відповідача Фонду державного майна України про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України .
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
-юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців;
-фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку».
Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, позивач не заперечувла про проведення заочного розгляду справи, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Третя особа ВАТ «Словянський керамічний комбінат», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи , в судове засідання не зявився, судом прийнято рішення про розгляд справи у його відсутність.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації моральної шкоди задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1П з 21.07.1972року по 31.05. 2000 року працювала у Відкритому акціонерному товаристві «Словянський керамічний комбінат».
Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області провадження № 2/243/3788/2015, від 21 серпня 2015 року вирішено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3408 грн. 93 коп., а також компенсацію моральної шкоди у сумі 500 грн..
Відповідно до повідомлення Управління Державної казначейської служби України у м. Словянську Донецької області № 06-19/1705 від 20 жовтня 2015 року вбачається, що Управління Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області розглянуло Заяву вх. № 2791/02-34 від 16 жовтня 2015 року про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Слов'янський керамічний комбінат" заборгованості по заробітній платі й додані до неї матеріали та повертає пакет документів без виконання з наступних підстав:
Заява подана на підставі Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 5 червня 2012 року № 4901 -VI, який набрав чинності 01 січня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належить державі та передані до їх статутного фонду. Боржник - Відкрите акціонерне товариство "Слов'янський керамічний комбінат" не наділений жодною із зазначених ознак і з цієї причини не підпадає під дію Закону на який посилається стягувач.
Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Ці вимоги не витримані.
В Управлінні Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області Відкрите акціонерне товариство "Слов'янський керамічний комбінат" не обслуговується, бюджетних та не бюджетних рахунків Відкритого акціонерного товариства "Слов'янський керамічний комбінат" в Казначействі не відкрито.
Враховуючи вищезазначене та керуючись п. 9 "Порядку виконання рішень, про
стягнення коштів державною та місцевих бюджетів або бюджетних установ", затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року (зі змінами та
доповненнями) заява та додані до них матеріали повертаються без виконання.
Суд не може погодитися з доводами позивача щодо того, що відповідач має нести субсидіарну відповідальність за дії Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.
Як зазначено у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у звязку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обовязків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у звязку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.
Згідно ч. 2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування.
Отже, ч. 2 ст. 152 ЦК України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.
Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.
Посилання позивача на ст. 619 ЦК України є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин має застосовуватись трудове законодавство, зокрема КЗпП, а додаткова (субсидіарна) відповідальність не може застосовуватись до трудових правовідносин, оскільки виникає лише у разі порушення зобов'язання, якого між сторонами не існувало.
Враховуючи відсутність правових підстав для субсидіарної відповідальності Фонду державного майна України в результаті діяльності Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат», суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України « Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством».
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» зазначено, « що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:... в моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».
У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина.
Обов»язкової підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв»язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.
Однак, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 суду не надано доказів, які б свідчили про те, що дії відповідача є протиправними.
Згідно до Розділу 5 ЦПК України, доказами можуть бути лише ті факти, які мають документальне та фактичне підтвердження та на підставі яких в подальшому суд може дослідити їх правдивість.
Згідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин, в якій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Але, позивач в наданій до суду позовній заяві, не вказав жодного посилання на мотиви, якими вона обґрунтовує спричинення їй моральної шкоди у розмірі та якими доказами моральна шкода саме в такому розмірі підтверджується.
З урахуванням положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди „позивач повинен надати докази про моральні переживання у звязку з ушкодженням здоровя, про порушення нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, дані про порушення спілкування з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків.
Однак, як вважає суд, позивачем доказів спричинення їй моральної шкоди діями відповідача не надано.
Згідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України «У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави».
Окрім того Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-/Ч (далі Закон), зазначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до п. З ст. б Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до ст. 5 Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Позивач же окрім вимог про стягнення заробітної плати звернувся і з вимогою про відшкодування моральної шкоди.
За таких обставин, оскільки позивачка не звільнена від сплати судового збору за подачу позову немайнового характеру відповідно до ст. 5 Закону, то при подачі позовної заяви ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір у розмірі 487,20 грн. (1218,00 грн. X 0,4).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 152, 619, ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.ст. 38, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 1, 5 Закону України «Про Фонд державного майна України», п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», суд -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації моральної шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Словянським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача або третьої особи, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5