АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9587/14-ц Номер провадження 22-ц/786/448/15Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представника позивачів ОСОБА_4

Представника відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, треті особи - реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області, ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинну прибудову та зміну часток у праві спільної власності на будинок.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися в суд з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2001 року за ними визнано право власності на 1/25 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. У їх фактичному користуванні знаходиться приміщення квартири №3, що складається з кімнати 3-1 площею 13,6 кв. м, кухні 3-2 площею 11,7 кв. м, сіней пл.6,9 кв. м, площею по внутрішніх обмірах 32,2 кв.м, сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», частина огорожі №1. Іншими співвласниками є ОСОБА_7 - 19/50 частини домоволодіння і ОСОБА_6 - ? частина.

З метою поліпшення своїх житлових умов позивачі самовільно здійснили прибудову сіней №3-5 площею 4,3 кв. м.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №63 від 30.04.2013 року об»ємно-планувальне та конструктивне рішення, вимоги пожежної безпеки та санітарно-гігієнічні умови прибудови літ. «а6»( у складі сіней №3-5 площею 4,3 кв. м) до житлового будинку літ. А по АДРЕСА_1) відповідають будівельно-технічним нормам, які діють на території України та висуваються до житлових будинків. Ступінь фізичної готовності об»єкта - 100%.

Вищевказана самочинна прибудова до частини будинку позивачів розташована на земельній ділянці, що перебуває в їх користуванні згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30.01.2013 року.

Посилаючись на вище викладене і на те, що відсутня згода співвласників домоволодіння на узаконення самовільної прибудови та що вона не порушує прав відповідача ОСОБА_6, позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прохали задовольнити позовні вимоги відносно визнання за ними права власності на самочинну прибудову.

Крім того, вони прохали змінити частки співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, визначивши, що частка ОСОБА_2 становить 3/50 частини і ОСОБА_3 - 3/50 частини домоволодіння. Ці вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вчасно не звернулися до КП ПБТІ «Інвентаризатор» з приводу оформлення відповідних свідоцтв про право власності, тому частка у спільній власності, що зазначена у свідоцтві про право на спадщину, не відповідає їх фактичній частці. Державним реєстратором Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Безмаль В.В. позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності з видачею відповідного свідоцтва.

Посилаючись на вище викладене, позивачі прохали суд задовольнити позовні вимоги.

В засіданні суду першої інстанції 09.09.2014 року представник позивачів ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення без розгляду позовних вимог щодо зміни частки співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 частково задоволено.

Постановлено визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право спільної часткової власності на самочинну прибудову літ. «а6» у складі сіней №3-5 площею 4,3 кв. м до житлового будинку літ. А-1 по АДРЕСА_1, відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності.

Позовні вимоги про зміну часток співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

В апеляційному порядку вищевказане судове рішення оскаржив ОСОБА_6

Апелянт просить рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Постановляючи рішення про задоволення позову та визнаючи за позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право спільної часткової власності на самочинну прибудову літ. «а6» у складі сіней №3-5 площею 4,3 кв. м до житлового будинку літ. А-1 по АДРЕСА_1, відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності , суд першої інстанції виходив з приписів ст.ст. 392, 376 ЦК України, що здійсненням прибудови до своєї частини житлового будинку позивачі не заподіяли шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, не порушили права інших співвласників. Крім того, судом зазначено, що при зверненні до Октябрського райвиконкому м. Полтави з метою узаконення самовільної прибудови, їм було відмовлено у зв»язку звідсутністю згоди співвласників.

Однак, колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду, оскільки суд в порушення ст. 213 ЦПК України не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це не заперечується сторонами, що позивачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2001 року на праві спільної часткової власності належить 1/25 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Також правильно з»ясовано, що позивачі з метою поліпшення своїх житлових умов самовільно здійснили прибудову сіней №3-5 площею 4,3 кв. м до житлового будинку А-1 за вищевказаною адресою. Вказана самочинна прибудова знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30.01.2013 року (а.с.7-8).

Встановлено і не заперечується сторонами, що самочинно збудоване приміщення житлової прибудови до експлуатації не приймалось у встановленому законом порядку комісією з прийняття до експлуатації., а позивачі з відповідною заявою про це не звертались.

У матеріалах справи наявна лише відповідь заступника голови Октябрської районної ради м. Полтави Кропивки Ю.І. від 29.05.2013 року згідно звернення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з питання реєстрації виконаного будівництва добудови «а6» в складі сіней 3-5 площею 4,5 кв. м до належної їм частини житлового будинку, згідно якої пропоновано для подальшого розгляду цього питання надати до відділу містобудування та архітектури Октябрського райвиконкому письмово завірені згоди всіх співвласників садиби (а.с.9).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються зокрема без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самовільно реконструйовані споруди може бути визнано лише в установленому законом порядку. При цьому суд при розгляді справи про визнання права власності на самочинні прибудови не повинен замінювати органи, які зобов»язані видавати дозволи на будівництво, узгоджувати забудову, приймати збудоване приміщення до експлуатації.

Визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку є винятковим способом захисту права.

Прийняття до експлуатації (затвердження акту приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта) самочинно реконструйованої та побудованої прибудови є виключною компетенцією виконавчого комітету, який приймає свої рішення у відповідності до положень частини 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Визнання в судовому порядку права власності на самочинно реконструйовані та побудовані прибудови порушує установлений законом порядок містобудування та порядок набуття права власності на новостворене нерухоме майно, оскільки виникнення права на таке майно пов»язане з моментом його прийняття до експлуатації та з державною реєстрацією (ст.331 ЦК України).

Оскільки чинним законодавством передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, а також визначений спеціальний порядок для цього, то, відповідно, визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке не прийняте до експлуатації в установленому законом порядку, суперечить вимогам вказаних норм закону та положенням ч.5 ст. 376 ЦК України.

За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК, ч.1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до п.9 роз»яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року, суди при вирішенні справ мають ураховувати обставини, чи звертався позивач перед зверненням в суд до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об»єкта до експлуатації та чи є цьому належні та допустимі докази.

У зв»язку з цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

У матеріалах справи відповідні докази відсутні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на самочинну прибудову з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В частині залишення без розгляду позовних вимог щодо зміни частки співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 рішення суду не підлягає скасуванню, оскільки не порушує прав будь-кого із сторін по справі.

Так, за правилом п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчинити від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Врахувавши те, що законний представник позивачів ОСОБА_4 згідно довіреностей наділений правом у суді заявляти будь-які клопотання, змінювати позовні вимоги, відмовлятися від позову, тому суд на законних підставах задовольнив його клопотання про залишення позовних вимог в частині зміни частки співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 частково задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2014 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на самочинну прибудову.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на самочинну прибудову відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: