РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 10 серпня 2006 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2. Шлюб між сторонами зареєстровано 10 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 103 від 10.08.2006 року, серії НОМЕР_1. Від даного шлюбу з відповідачем дітей не має. Шлюбне життя з відповідачем не склалося. Причина в тому, що вони є зовсім різними людьми, в них різні характери та погляди на життя. Між ними з відповідачем відсутні будь-які почуття, а без цього сім'я не можлива. Перспектив для збереження сім'ї немає і шлюб існує формально, так як на протязі останніх двох років сторони не спілкуються, подружніх стосунків не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов'язків не мають. Позивач з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, а тому втратили інтерес один до одного та почали влаштовувати своє життя на власний розсуд. Спору про поділ майна, на даний час, між сторонами немає. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу розірвати спільний шлюб в порядку та відповідно до вимог ст. 106 Сімейного кодексу України, однак згоди з даного приводу дійти вони не можуть, крім того, позивач періодично змушена виїжджати на роботу за межі України, Відповідач проходить військову службу в тому числі і в антитерористичній операції на Сході України, а тому позивач позбавлена можливості з'явитися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби за місцем проживання відповідача для подачі їх спільної заяви про розірвання шлюбу, що робить неможливим розірвання нашого шлюбу в позасудовому порядку. За таких умов позивач вважає, що подальше спільне подружнє життя та збереження з відповідачем шлюбу суперечило б її інтересам, що і змушує її звернутися до суду з даним позовом.

На підставі вищенаведеного, позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 103 від 10.08.2006 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, виданого 10.08.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано

відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 103.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 57-59, 62, ч. 4, ст. 174, 209, 213, 215-218, ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 103 від 10.08.2006 року - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.