У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення суми за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача кошти у розмірі 24 511, 71 доларів США.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 26 грудня 2013 року між нею та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР «Квартальний» в доларах США, по якому передала банку грошові кошти в сумі 24 247 доларів США, з датою вимоги вкладу - 26 січня 2015 року та з процентною ставкою у розмірі 12 % річних. Вказувала, що у квітні 2014 року вона звернулась до банку з заявою про повернення грошових коштів, вкладів, у доларовому еквіваленті. Вказана заява була залишена без задоволення, грошові кошти не повернуті, а тому вона просила стягнути на її користь заборгованість по договору банківського вкладу з урахуванням нарахованих відсотків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 24 513,04 доларів США по договору банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP «Квартальний» від 26 грудня 2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив із того, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором банківського вкладу, а тому повинен сплатити на користь позивача суму вкладу та проценти, передбачені договором банківського вкладу, за час дії договору.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Проте повністю погодитись з висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд його дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказаним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 26 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР «Квартальний» в доларах США, за умовами якого позивач передала банку грошові кошти в сумі 24 247 доларів США, з датою вимоги вкладу - 26 січня 2015 року та з процентною ставкою у розмірі 12 % річних.

Також для обліку вказаного вкладу на ім'я ОСОБА_1 було відкрито вкладний рахунок № НОМЕР_1 та вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_2.

Станом на 14 жовтня 2014 року сума, яка знаходилась на рахунку ОСОБА_1, становила 24 511,71 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1058> за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1060 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1060> за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

З матеріалів справи убачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 листопада 2014 року «Про призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з 24 листопада 2014 року Славкіну М.А. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 19 березня 2015 року № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" <nau://ukr/4452-17>, який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" <nau://ukr/4452-17|st2> визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" <nau://ukr/4452-17|st36> під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" <nau://ukr/2121-14|st2> визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно зі ст. 26 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" <nau://ukr/4452-17|st28> фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції, у порушення статей 213 <nau://ukr/1618-15|st213>, 214 <nau://ukr/1618-15|st214>, 303 <nau://ukr/1618-15|st303>, 315 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st315> на вищезазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не перевірив належним чином чи підтверджені відповідними доказами позовні вимоги позивача та чи підлягають задоволенню позовні вимоги у спосіб, визначений у позовній заяві, з урахуванням фактичних обставин справи та положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" <nau://ukr/4452-17>.

Крім того, згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Такими випадками є ст. 193, ч. 4 ст. 654 ЦК України, Закони України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у ст. 1048 ЦК України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-79 цс 14 від 2 липня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суд, ухвалюючи рішення, вищевказаного не врахував та стягнув суму за договором банківського вкладу у доларах США.

Також суд, розглядаючи спір, виходив із того, що строк дії договору сплив, ОСОБА_1 добросовісно виконала його умови, шляхом внесення коштів на депозитний вклад, а тому з банку підлягає стягненню сума банківського вкладу, однак суд не перевірив, чи отримала ОСОБА_1 кошти, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» <nau://ukr/4452-17> в межах суми, що гарантується Фондом, а саме 12 946,92 доларів США.

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального права уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду без змін.

З урахуванням викладеного, оскаржуване судове рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик