Справа № 490/365/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Літвін А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу

Публічного акціонерного товариства Укртелеком на дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження,-

встановив:

ПАТ Укртелеком звернулося до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по справі № 2-н-2797/11 за судовим наказом від 18.12.2012 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за телекомунакційні послуги в сумі 349,37 на користь ПАТ Укртелеком.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, просив про розгляд скарги у його відсутності, надав суду заперечення проти скарги. В своїх запереченнях державний виконавець зазначив, що судовий наказ Центрального районного суду м. Миколаєва 2-н-2797/11 від 03.11.2014 року надано до Центрального ВДВС ММУЮ для виконання з порушенням вимог ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження та п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши письмові докази, судом встановлене наступне.

Судовим наказом Центрального районного суду м. Миколаєва 18.12.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість в сумі 293,87 грн. та судові витрати на користь ПАТ Укртелеком.

12.11.2014 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження та п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника, яку було отримано скаржником 19.11.2014 року.

20.11.2014 року ПАТ Укртелеком направило до начальника Центрального ВДВС ММУЮ. скаргу на постанову старшого державного виконавця Звіревич Д.Ю. від 12.11.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження

01.12.2014 року постановою начальника відділу ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні скарги ПАТ Укртелеком №21-12/969 від 20.11.2014 року.

Відповідно до ст. 18 ЗУ Про виконавче провадженняу виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Пунктом 3.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону України Про виконавче провадження. При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пункту 3 частини першої статті 18 Закону державний виконавець враховує таке: а) повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; б) ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України Про національні меншини в Україні громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім'я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; в) відсутність ідентифікаційного коду суб'єкта господарювання - стягувача або боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі ідентифікаційного коду; г) для фізичних осіб реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначається у виконавчому документі, якщо особа є іноземцем та законодавством країни, на території якої проживає фізична особа, встановлено інші форми обліку або якщо особа відмовилась його мати через свої релігійні переконання, про що є відповідна відмітка у паспорті особи.

Аналіз вищевказаних норм дозволяє суду зробити висновок про наступне.

Вимогами ЗУ Про виконавче провадження не передбачена необхідність обовязкової вказівки у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника та інших даних, які ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки боржника тощо.

Закон встановлює необхідність вказівки цих відомостей лише у разі, якщо вони були встановлені під час розгляду справи.

Інші додаткові вимоги до виконавчих документів можуть бути встановлені лише законом.

Враховуючи те, що інші додаткові вимоги визначені п. 3.3. Інструкції, вказані у нормативному документі, який є лише підзаконним актом, то вони не можуть нести юридичної сили норм закону.

Таким чином, вимоги скарги Публічного акціонерного товариства Укртелеком на дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, обґрунтовані та підлягають задоволенню, у звязку з чим слід скасувати постанову від 12.11.2014 року старшого державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження , та зобовязати державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Укртелеком на дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанову від 12.11.2014 року старшого державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом №2-н-2797/11, виданого 18.12.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 349,37 грн. на користь ПАТ Укртелеком

Зобовязати старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 прийняти до виконання виконавчий документ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва по справі №2-н-2797/11 про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 349,37 грн. на користь ПАТ Укртелеком.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Черенкова