Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про визнання частково недійсним рішення

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» (далі - ТСББ «Комфорт»), в якому просила визнати недійсним рішення загальних повторних звітних зборів ТСББ «Комфорт», оформленого протоколом № 2/2014 загальних повторних звітних зборів ТСББ «Комфорт» від 01 березня 2014 року, у частині визначення щомісячних обов'язкових платежів та внесків до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2014 рік: на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир - 2,58 грн/ мІ; на оплату праці консьєржів для власників квартир - 1, 10 грн/ мІ та на утримання підземного багатобоксового гаражу для власників гаражного боксу - 200 грн/бокс.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За цією адресою в 2001 році створено ТСББ «Комфорт», яке з 2006 року і на даний час вважає себе балансоутримувачем будинку і виставляє їй як власнику квартири та іншим мешканцям рахунки на оплату незрозумілих платежів та внесків. Рішенням загальних повторних звітних зборів відповідача від 01 березня 2014 визначено обов'язкові платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт», в тому числі й оскаржувані. Вказане рішення оформлено протоколом № 2/2014 та має бути визнано недійсним в частині внесків на утримання будинку та прибудинкової території, праці консьєржів, утримання підземного гаражного боксу у зв'язку із його невідповідністю вимогам чинного законодавства України. Зокрема, в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків» рішення приймалось за відсутності кворуму членів об'єднання; рішення прийнято і щодо платежів для власників квартир, які не є членами об'єднання, що також порушує положення ст. ст. 10,16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач має право:1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення

(з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим 12 квітня 2002 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 05 квітня 2002 року, не являється членом ТСББ «Комфорт» (а. с. 4). ОСОБА_3 належить гаражний бокс АДРЕСА_2

м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 31 травня 2002 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 22 травня 2002 року (а. с. 5).

ТСББ «Комфорт» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_3 (а. с. 65-82).

01 березня 2014 року відбулися загальні повторні звітні збори ТСББ «Комфорт», за результатами яких було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2/1214, про визначення щомісячних обов'язкових платежів та внесків до бюджету товариства на 2014 рік, зокрема і на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир - 2, 58 грн/ мІ; на оплату праці консьєржів для власників квартир - 1, 10 грн/ мІ та на утримання підземного багатобоксового гаражу для власників гаражного боксу - 200 грн/бокс (а. с. 83-100).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане:забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

За ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Для фінансування самозабезпечення об'єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об'єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Об'єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об'єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об'єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат.

З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об'єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об'єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб'єктів господарювання.

Статтею 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Згідно ст. 23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Зміст наведених норм матеріального закону свідчить про те, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг між балансоутримувачем та власником квартири сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, якщо він фактично користувавсяними.

У зв'язку з цим, правильними є висновки судів про необґрунтованість такої підстави недійсності рішення загальних повторних звітних зборів ТСББ «Комфорт» від 01 березня 2014 року, як відсутність договірних відносин між ОСОБА_3 та балансоутримувачем будинку, у якому позивач має квартиру.

Щодо іншої підстави позову - відсутність кворуму голосів-членів ТСББ «Комфорт» під час прийняття оспорюваного рішення, необхідно зазначити, що у п. п. 5.3., 5.5. Статуту ТСББ «Комфорт» вказується, що загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше 50 відсотків членів Об'єднання. Рішення загальних зборів приймаються 2/3 голосів від загальної кількості голосів об'єднання, які присутні на загальних зборах. У разі відсутності кворуму для проведення загальних зборів Правління визначає нову дату і час їх проведення, про що члени об'єднання повідомляються додатково. Нові збори призначаються не раніше 14 днів і не пізніше 30 днів з моменту зборів, що не відбулися, і є чинними, якщо на них присутні не менше 30 відсотків членів об'єднання. На таких зборах рішення приймаються ѕ голосів присутніх членів об'єднання.

Таким чином, повторні збори є правомочними за присутності 30 % членів ТСББ «Комфорт», а рішення є прийнятими за умови позитивного голосування ѕ голосів присутніх.

Дотримання таких умов під час проведення повторних зборів членів ТСББ «Комфорт» 01 березня 2014 року встановлено судами, зокрема присутність на зборах 43 із 126 членів ТСББ «Комфорт», зазначені обставини відповідачкою не спростовані.

Таким чином, із заявлених підстав позов є необґрунтованим.

Посилання в касаційній скарзі на невідповідність прийнятого зборами об'єднання рішення нормативно-правовим актам органу місцевого самоврядування, що формує тарифи на комунальні послуги, є безпідставним, оскільки з цих підстав позов не заявлявся та в силу вимог ст. 11 ЦПК України судами не розглядався.

З урахуванням викладеного, підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко