Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Ньюз Травел про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Ньюз Травел про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди (а. с. 2-5).

У позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідно до умов договору на туристичне обслуговування №1470 від 11 квітня 2014 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , який діяв від імені та за дорученням ТОВ Ньюз Тревел, позивач придбала комплекс туристичних послуг, а саме: подорож тривалістю з 28 квітня 2014 року по 05 травня 2014 року для двох дорослих та дитини за маршрутом Дніпропетровськ-Ларнака із проживанням у готелі King Evelthon 5* вартістю 32 080 гривень. Однак умови відпочинку, які отримала позивач та її родина відповідно до вказаного договору на туристичне обслуговування та ваучеру на розміщення у готелі, взагалі не відповідали заявленим умовам та стандартам, а умови для проживання у готелі були небезпечними для життя, адже готель виявися недобудованим, фактично на стадії будівництва, інфраструктура відсутня взагалі, все засмічено будівельним сміттям, із стін стирчала електропроводка, у басейні траплялось бите скло. Не дивлячись на неодноразові скарги позивача, турагент в повному обсязі проігнорував всі претензії, не вжив будь-яких заходів для усунення недоліків в умовах проживання позивача з родиною, не відреагував і на претензії, які ОСОБА_1 надсилала на адресу турагента та туроператора щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тому позивач просить суд стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ТОВ Ньюз Тревел на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 32 080 гривень та моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. (а. с. 2-5).

Представник позивача надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 48).

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, про дату та час розгляду даної цивільної справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, ФОП ОСОБА_2 надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Про належне повідомлення відповідачів про час, дату та місце розгляду даної цивільної справи свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції суду з викликом у судове засідання (а. с. 30,31,38,47).

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що відповідно до умов договору на туристичне обслуговування №1470 від 11 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , який діяв від імені та за дорученням ТОВ Ньюз Тревел, позивач придбала комплекс туристичних послуг, а саме: подорож тривалістю з 28 квітня 2014 року по 05 травня 2014 року (7 ночей) для двох дорослих та дитини 7 років за маршрутом Дніпропетровськ Ларнака із проживанням у готелі King Evelthon 5* із проживанням у номері Standart SV Water Park Tickets вартістю 32 080 гривень, що підтверджується копією договору та копією ваучера № 147-2-199290 (а. с. 7,8,11).

Грошові кошти за придбану путівку були в повному обсязі сплачені позивачем на користь турагента, що підтверджується копією квитанції № 41238.175.1 від 11 квітня 2014 року (а. с. 10).

Згідно ст. 20 ЗУ Про туризм, за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, серед яких готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також відомості про підтвердження відповідальності послуг готелю встановленим вимогам. Строк і порядок оплати готельного обслуговування та інші обов`язкові для сторін умови.

Згідно ст. 19 ЗУ Про туризм будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування.

Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладання договору на туристичне обслуговування, має доводитись у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою та містити відомості про: 1) місце надання туристичних послуг, програму туристичного обслуговування; 2) характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорію; 3) характеристику готелів та інших об`єктів, призначених для надання послуг з тимчасового розміщення, у тому числі місце їх розташування, категорію, відомості про підтвердження відповідності послуг готелю встановленим вимогам, строки і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування під час туристичної подорожі; 5) мінімальну кількість туристів у групі, а також інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи, не пізніше ніж за три дні до початку туристичної подорожі; 6) ціну туристичних послуг.

Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був проінформований споживач до укладання договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладання договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

Як було встановлено судом, позивач була проінформована, а сторонами було погоджено, що позивач та її родина відповідно до туристичної путівки будуть проживати у готелі King Evelthon 5* у номері Standart SV Water Park Tickets (2+1 (2-13.99). Позивач обрав вказаний номер і готель керуючись такими його якостями, про які його повідомив турагент: наявність аквапарку для розваг дитини, розвинута інфраструктура (ресторани, спа), висока якість та безпечність умов проживання, що особливо важливо зважаючи на те, що родина позивача відпочивала разом з дитиною.

Виходячи із загально визначеної класифікації готелів, яка застосовується і у Греції, п`ятизірковий готель це готель з усією необхідною інфраструктурою, високими стандартами проживання, що взагалі позбавляє мешканця такого готелю від необхідності до пошуку додаткових розваг або ж сервісів за межами території готелю.

Однак умови відпочинку, які отримали позивач та її родина взагалі не відповідали заявленим умовам та стандартам, умови для проживання у готелі були небезпечними для життя, адже готель виявився недобудованим, фактично на стадії будівництва, інфраструктура відсутня взагалі, все засмічено будівельним сміттям, із стін стирчала електропроводка, у басейні траплялося бите скло (а. с. 16-28).

Одразу по приїзду позивач неодноразово зверталась до турагента із прохання надати їм інше житло, аналогічне за якістю, адже отримане ними взагалі було непридатне.

Не дивлячись на неодноразові скарги позивача, турагент в повному обсязі проігнорував всі претензії, не вжив будь-яких заходів для усунення недоліків в умовах проживання позивача з родиною, не відреагував і на претензії, які позивач надсилала на адресу турагента та туроператора щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 20 ЗУ Про туризм, туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладання договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Однак ані туроператор, ані турагент у встановлений строк не повідомили позивача про суттєву зміну умов проживання у готелі, та, відповідно, не надали позивачу можливість відмовитись від путівки, яка не задовольняла її потреби.

Як передбачено ст. 24 ЗУ Про туризм, суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором, відшкодовувати в установлено порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю.

Відповідно до ст. 20 ЗУ Про туризм, якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України Про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ Про туризм, порушенням законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності, порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Як передбачено ч. 1 ст. 32 ЗУ Про туризм, за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.1.3 Договору на туристичне обслуговування № 1470 від 11 квітня 2014 року передбачено, що Туроператор зобов`язаний своєчасно надавати Туристу через Турагента (а під час подорожі також через інших суб`єктів туристичної діяльності) інформацію про будь-які зміни в обслуговуванні, а також іншу інформацію про будь-які зміни в обслуговуванні , а також іншу інформацію, що має бути надана туристу згідно з вимогами чинного законодавства або умовами цього договору.

Однак, не зважаючи на обов`язок туроператора та турагента повідомляти туриста про будь-які зміни в обслуговуванні (в тому числі і про зміну якості послуг, що надаються), такий обов`язок виконаний не був.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЗУ Про захист прав споживачів, за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст. 10, 22 ЗУ Про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи у їх сукупності, та враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача по даній справі обґрунтовані та доведені в частині стягнення суми сплаченої путівки у розмірі 32 080 гривень.

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Суду не надано доказів того, що неправомірними діями відповідачів, пов`язаними з неналежним виконанням взятих на себе обов`язків, позивачу було завдано ушкодження здоров`я, майнову шкоди та прямі збитки, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідачів і підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи.

Позивачем не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачами моральних страждань.

Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 320,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 19, 20, 24, 30 ЗУ Про Туризм, ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Ньюз Травел про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю Ньюз Травел на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 32 080 (тридцять дві тисячі вісімдесят) гривень.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Ньюз Травел на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.. 80 коп., а саме: по 160 (сто шістдесят) грн.. 40 коп.

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой