Справа № 604/1137/15-ц
Провадження № 2-о/604/62/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту належності ОСОБА_3, правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю Р1 № 675410 від 12 серпня 2002 року, та встановлення факту родинних відносин зокрема, що ОСОБА_3, який помер 05 листопада 2014 року, є батьком ОСОБА_4, померлого 20 жовтня 2014 року та відповідно дідом заявника ОСОБА_1, 24 грудня1988 року народження.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05 листопада 2014 року помер його дід ОСОБА_3, котрий залишив заповів, у якому спадкоємцем щодо земельної ділянки згідно державного акта на право приватної власності на змелю вказав свого сина ОСОБА_4, який помер 20 жовтня 2014 року. Після смерті діда заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, 30 березня 2015 року заведено спадкову справу, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у звязку із розбіжностями у предявлених документах, зокрема у Державному акті на право власності на земельну ділянку власника майна вказано ОСОБА_5 замість вірного «Кузьмич». Такий же запис «Вненьк Павло Казимирович» вчинений у свідоцтві про народження ОСОБА_4 у графі «батько»», що позбавляє можливості доведення родинних відносин, а саме що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3. Зазначені розбіжності створюють заявнику перешкоди для успадкування майна після смерті діда ОСОБА_3, а тому просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що спадщину після смерті ОСОБА_3 є спадкоємцем за правом представлення, спадщину прийняв, однак у звязку із розбіжностями у документах у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки йому відмовлено, а тому просить заяву задовольнити .

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні про задоволення не заперечив, пояснив, що дійсно ОСОБА_4 є його та заявника батьком, а ОСОБА_3 їх дідом, які померли.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти :

ОСОБА_3 помер 05 листопада 2014 року в с. Качанівка Підволочиського району Тернопільського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 176526, видане ОСОБА_6 сільською радою Підволочиського району 06 листопада 2014 року, актовий запис № 18.

У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем Качанівської сільської ради 17 березня 2004 року, № 20, ОСОБА_3 заповів належне йому право приватної власності на землю згідно державного акта Р1 № 675410 від 12 серпня 2002 року ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер 20 жовтня 2014 року у с. В.Гаї Тернопільського району, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 176618 від 21 жовтня 2014 року.

Згідно свідоцтва про народження ІІІ-ИД № 252026 від 04 січня 1989 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_7, яка померла 08 березня 2001 року в с. В.Гаї (свідоцтво про смерть І-ИД 3 091823 від 09 березня 2001 року).

Таким чином судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онуком спадкодавця ОСОБА_8, та має право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини.

З пояснень заявника судом встановлено, що після смерті діда ОСОБА_8 він звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку згідно Державного акта Р1 № 675410 від 12 серпня 2002 року, однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та розяснено, що у предявлених документах існують розбіжності, зокрема у свідоцтві про народження ОСОБА_4 в графі батька вказано «Вненьк Павло Казимирович», у свідоцтві про смерть «Вненьк Павло Кузьмич», що не дає можливості підтвердити родинні відносини між ОСОБА_4, померлим ОСОБА_3, та в свою чергу те, що ОСОБА_3 є дідом заявника ОСОБА_1. Крім того, запис імені власника земельної ділянки у державному акті Р1 № 675410 від 12 серпня 2002 року «Вненьк Павло Казимирович» не відповідає імені померлого згідно свідоцтва про смерть та заповіту, у яких значиться ОСОБА_3».

Таким чином судом встановлено, що невідповідність запису «Вненьк Павла Казимировича», зазначено у свідоцтві про народження батька заявника, та у державному акті про право приватної власності на землю Р1 № 675410 від 12 серпня 2002 року, до запису «Вненьк Павло Кузьмич», вказаного у свідоцтві про смерть спадкодавця та заповіті позбавляє заявника права на отримання заявника спадщини за правом представлення.

Так, у відповідності до свідоцтва про народження IV - УР № 2221191 батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_9.

Крім того, як убачається з державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 675410 виданого на підставі рішення 2 сесії 4 скликання ОСОБА_6 сільської ради від 13 червня 2002 року «Про заміну сертифікатів на право на земельну частку (пай) на державні акти на право приватної власності на землю громадянам ОСОБА_6 сільської ради» імя власника земельної ділянки площею 2,58 га, розташованої на території ОСОБА_6 сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зазначено «Вненьк Павло Казимирович».

Проте, у свідоцтві про смерть, заповіті - прізвище, імя та по-батькові спадкодавця значиться - ОСОБА_3».

Разом з тим, у предявлених судом документах прізвище та імя спадкодавця «Вненьк Павло» є ідентичними, що свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одна і та ж особа, при цьому запис побатькові «Казимирович» у державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 675410 та у свідоцтві про народження ОСОБА_4 суд розцінює як вчинений помилково.

Також, будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10, та ОСОБА_11 суду пояснили, що були сусідами ОСОБА_3, до якого часто приїжджали онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ствердили, що заявник ОСОБА_12 є онуком ОСОБА_3.

Даний факт також стверджується довідкою, виданою виконкомом ОСОБА_6 сільської ради 22 жовтня 2015 року № 1016, з якої вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5 одна і та сама особа.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року суд, на підставі п. 6 ст .256 ЦПК, може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких , що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту. страхового свідоцтва (ОСОБА_8), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що встановлення факту належності Державного акта Р1 № 675410 на право приватної власності на землю площею 2,58 га, розташовану на території ОСОБА_6 сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, виданого 12 серпня 2002 року на імя ОСОБА_5 - ОСОБА_3, а також встановлення факту родинних відносин, а саме що ОСОБА_3, який помер 05 листопада 2014 року є батьком ОСОБА_4, померлого 20 жовтня 2014 року та дідом ОСОБА_1, 24 грудня1988 року народження, - відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію його законних прав, зокрема отримання свідоцтва про право на спадщину за правом представлення, тому, відповідно до ст. 256 ЦПК України, заяву ОСОБА_1про встановлення юридичного факту слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 256,257,259,294,296 ЦПК України, ст.. 1266 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги заявою ОСОБА_1задовольнити.

Встановити факт належності Державного акта Р1 № 675410 на право приватної власності на землю площею 2,58 га, розташовану на території ОСОБА_6 сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, виданого 12 серпня 2002 року на імя ОСОБА_5 - ОСОБА_3.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3, який помер 05 листопада 2014 року, є батьком ОСОБА_4, померлого 20 жовтня 2014 року та дідом ОСОБА_1, 24 грудня1988 року народження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя