АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/6368/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа №619/1923/15-ц Жорняк О.М.
Категорія: - земельні Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 липня 2015 року по справі за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі: Головного Управління Держземагенства у Харківській області, треті особи: Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку та її витребування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Прокурор Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі : Головного Управління Держземагенства у Харківській області , треті особи: Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, відділ Держземагенства в Дергачівському району Харківської області, ОСОБА_7 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_6, Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку та її витребування.

В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що Рішенням XVI сесії V скликання сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.04.2007 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 із земель сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1, та останній надана у власність земельна ділянка площею 0,0352 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1).

На підставі цього рішення в подальшому ОСОБА_6 виданий державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» управління Держкомзему в Дергачівському районі за № 2.

Згідно з довідкою управління Держкомзему Дергачівського району Харківської області вказана земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту АДРЕСА_1.

Прокурор вважав, що сільська рада відповідно до вимог ст. 122, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України не мала повноважень щодо передачі вказаних земель у власність.

Згідно з вимогами п. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до інформації Дергачівської районної державної адміністрації вказана земельна ділянка за проектом мікрорайону «Родичі» віднесена до земель загального користування та може бути використана для пішохідного проходу, влаштування зливної каналізації, інших інженерних комунікацій або для інших потреб населення, що виключає можливість передачі її у власність.

До того ж передача у власність спірної земельної ділянки та оформлення відповідних документів здійснено всупереч вимог п. «б» ч. 2 ст. 198 ЗК України, оскільки межі земельної ділянки за вказаною адресою не погоджені із суміжним власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 Доказом цього є наявність в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в АДРЕСА_1, підпис ОСОБА_7 в якому відповідно до висновку спеціаліста НДЕКЦ при ГУМВС України у Харківській області від 11.10.2011 року від імені останньої підроблений і виконаний не ним, а іншою невстановленою особою.

За фактом підробки підпису ОСОБА_7 у вказаному акті 17.10.2011 року СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 358 КК України.

Позивач вважав, що, рішення XVI сесії V скликання Черкасько-Лозіської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.04.2007 винесене всупереч вимогам чинного на той час законодавства України (п. 4 ст. 83, ст. 122, п. «Б» ч. 2 ст. 198, п. 12 Перехідних положень ЗК України) та порушує інтереси держави і громадян, а отже відповідно до положень ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 21 ЦК України підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку.

Прокурор стверджував, що суперечить вимогам закону та порушує інтереси держави і громадян виданий на підставі незаконного рішення сільради державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 17.04.2007 на ім`я ОСОБА_6

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи (у цьому випадку держави) щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи зазначене прокурор вважав, що існують підстави для визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_2 від 17.04.2007 на ім`я ОСОБА_6 та витребування спірної земельної ділянки власником (державою) в особі уповноваженого органу, оскільки вона вибула з власності держави без відповідної правової підстави.

Згідно зі ст. 121 Конституції України однією з функцій органів прокуратури ж представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених законом.

Підставою представництва є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються між ними або з державою (ст. 361 Закону України «Про прокуратуру»).

Законодавством передбачено, що у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах (ст. 45 ЦПК України).

Оскільки земля є об*єктом права власності українського народу та основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави (ст. ст. 13, 14 Конституції України), підставою звернення прокурора до суду є порушення вимог земельного законодавства, внаслідок яких неправомірно із власності держави вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1. Надання земель з порушенням вимог чинного законодавства суперечить інтересам держави, тому є підстави для предявлення прокурором позову.

На час виникнення спірних правовідносин право надання земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту, у власність для сільськогосподарського використання належало районним державним адміністраціям (ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. ст. 17, 122 ЗК України).

Згідно з п. 4 ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління Держземагентство у Харківській області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України 21.09.2012 № 449 (зі змінами), розпорядником вказаної категорії земель є Головне управління, в інтересах якого прокурор звертається до суду.

ОСОБА_6 та її представники позов не визнали вважаючи його не обгрунтованим і таким, що суперечить чинному законодавству.

Представник Черкасько-Лозівської сільскої ради Дергачівського району Харківської області Сьомов А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги прокурора визнав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники третіх осіб: Дергачівської районної державної адміністрації та відділу Держземагентства в Дергачівському районі Харківської області в судове засідання не зявилися , про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги прокурора підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено. Вирішено визнати незаконним та скасувати рішення ХVI сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.04.2007 року про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_6 земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 від 17.04.2007 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0352 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на імя ОСОБА_6

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6 на користь держави в особі Головного Управління Держземагенства у Харківській області земельну ділянку площею 0,0352 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити по справі нове рішення і у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_6 посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги матеріального і процесуального закону. ОСОБА_6 вважає, що прокурор, який звернувся до суду із позовом в порядку ст.45 ЦПК України не довів у чому саме є порушення інтересів держави. Суд не звернув уваги на те, що спірна земельна ділянка знаходиться на межі населеного пункту Черкасько-Лозівської селищної ради.

Визнання незаконним та скасування рішення ХVI сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.04.2007 року про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_6 земельну ділянку в АДРЕСА_1 протерічіть запереченням відповідача. Посилання, про то, що спірну земельну ділянку необхідно використовувати для того, щоб мати доступ на інші ділянки надумане. Не ґрунтується на вимогах закону і посилання суду а те, що надання земельної ділянки не погоджено з іншими сусідами а особисто із ОСОБА_7

Рішення суду, на думку ОСОБА_6, протерічіть ст.41 Конституції України де зазначено, що власник може бути позбавлений власності лише в інтересах суспільства та не відповідає ст.140 ЗК України, яка має вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку, а суд першої інстанції таких підстав не навів.

Крім того ОСОБА_6 посилається на те, що позивачем пропущено позовну давність і суд першої інстанції не зважаючи про її заяву про це у суді першої інстанції не звернув на це уваги.

Заслухавши доповідача, сторони, представників сторін, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням XVI сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.04.2007 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 із земель сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1, та останній надана у власність земельна ділянка площею 0,0352 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1).

В подальшому на підставі цього рішення ОСОБА_6 виданий державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі управління Держкомзему в Дергачівському районі за № 2.

Згідно довідки управління Держкомзему Дергачівського району Харківської області № 4182/10 від 19.12.2012 року вказана земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває за межами населеного пункту АДРЕСА_1 (т.2 а.с.39).

При таких обставинах відповідно до вимог ст. 122, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України сільська рада не мала повноважень щодо передачі вказаних земель у власність.

Крім того судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що згідно до вимог п. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Відповідно до інформації Дергачівської районної державної адміністрації вказана земельна ділянка за проектом мікрорайону «Родичі» віднесена до земель загального користування та може бути використана для пішохідного проходу, влаштування зливної каналізації, інших інженерних комунікацій або для інших потреб населення, що виключає можливість передачі її у власність.

Крім того судом першої інстанції зазначено, що передача у власність ОСОБА_6 спірної земельної ділянки та оформлення відповідних документів здійснено всупереч вимогам п. «б» ч. 2 ст. 198 ЗК України. Встановлено, що межі земельної ділянки за вказаною адресою не погоджені із суміжним власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 - ОСОБА_7

На підтвердження цього позивачем надано матеріалах технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. З акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в АДРЕСА_1, вбачається, що підпис ОСОБА_7. відповідно до висновку спеціаліста НДЕКЦ при ГУМВС України у Харківській області від 11.10.2011 року, підроблений і виконаний не ОСОБА_7, а іншою невстановленою особою. За фактом підробки підпису у вказаному акті 17.10.2011 року СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 358 КК України.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення XVI сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.04.2007 винесене всупереч вимогам чинного на той час законодавства України (п. 4 ст. 83, ст. 122, п. «б» ч. 2 ст. 198, п. 12 Перехідних положень ЗК України) та порушує інтереси держави і громадян, а отже відповідно до положень ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 21 ЦК України підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що суперечить вимогам закону та порушує інтереси держави і громадян виданий на підставі незаконного рішення сільради державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 17.04.2007 на ім`я ОСОБА_6

Згідно до вимог ч.1ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки встановлено, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави без відповідної правової підстави, та державний акт серії НОМЕР_2 від 17.04.1007 року на ім'я ОСОБА_6 визнається недійсним, то земельна ділянка повинна бути витребувана у особи, яка володіє нею безпідставно.

Вимоги прокурора щодо повернення у власність держави землі, яка є об'єктом права власності українського народу та основним багатством і перебуває під охороною держави ґрунтуються на вимогах ст.45 ЦПК України.

Земля є об'єктом права власності українського народу та основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави (ст. ст. 13, 14 Конституції України), підставою звернення прокурора до суду є порушення вимог земельного законодавства, внаслідок яких неправомірно із власності держави вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1. Надання земель з порушенням вимог чинного законодавства суперечить інтересам держави, тому є підстави для пред'явлення прокурором позову.Ф

На час виникнення спірних правовідносин право надання земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту, у власність для сільськогосподарського використання належало районним державним адміністраціям

Згідно з п. 4 ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління Держземагентство у Харківській області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України 21.09.2012 № 449 (зі змінами), розпорядником вказаної категорії земель є Головне управління, в інтересах якого прокурор звертається до суду.

Рішення суду відповідає вимогам ст.116,118,122 ЗК України. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до вимог ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Обговорюючи питання про застосування позовної давності колегія суддів виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що про порушення вимог закону при наданні ОСОБА_6 земельної ділянки позивач дізнався при розслідуванні кримінальної справи за фактом підробки документів, яку порушено слідчим Дергачівського РО ГУМВС України у Харківській області 17 листопада 2011 року (т.1 а.с.13) і після отримання висновку експерта №20 від 13.02.2013 року про встановлення підробки підпису ОСОБА_7 у погодженнях меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (т.1.а.с.8-10).

З позовом про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування та недійсності державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення прокурор звернувся до суду 17.04.2013 року. При таких обставинах колегія не вбачає підстав вважати, що позов подано до суду із порушенням позовної давності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -