РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 329/940/15-ц

09 листопада 2015 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Глянь С.І.,

при секретарі: Силаєвій Т.М.,

при прокурорі Олійнику О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Чернігівка цивільну справу за позовом Чернігівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Чернігівського районного суду звернувся позивач з вищевказаним позовом.

У позові зазначено, що відповідачі по справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували в зареєстрованому шлюбі (який розірвано 19.05.2005 року, в установленому законом порядку), від якого мають неповнолітню доньку, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Неповнолітня ОСОБА_1 з 2010 року знаходиться на повному утриманні бабусі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Батьки неповнолітньої ОСОБА_1 ухиляються від виконання батьківських обов'язків: не дбають про стан її здоров'я, забезпечення житлово-побутовими умовами, не приймають участі у вихованні, байдуже ставлять до долі дитини.

Враховуючи вищезазначене позивач просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, батьківських прав щодо їх дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, на позовних вимогах наполягала зазначивши, що Чернігівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 в 2011 році зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення їх батьківських прав, відповідачі клятвено пообіцяли в суді, що змінять своє ставлення до доньки, з ними була проведена роз'яснювальна робота, але відношення до власної дитини у них не змінілись, дитина залишалась під опікою лише бабусі та небайдужих односельців, на даний час позовні вимоги підтверджуються доказами - матеріалами долученими до справи. Суду пояснила, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків: не дбають про стан здоров'я своєї неповнолітньої дитини, не піклуються її забезпеченням житлово-побутовими умовами, не приймають участі у вихованні, байдуже ставлять до долі дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з'являлася, надала суду заяву з завреним підписом, в якій зазначила, що вона самоусунулася від виховання дитини та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, вважає, що він допомагав матеріально донці, в цьому йому допомагали його мати та сестри, сплачував аліменти до 2014 року доки міг, на даний час не працює, має заборгованість по аліментах через те, що витратив значні кошти на своє лікування, проте підшукує кошти та можливості для матеріальної підтримки дитини. Зазначив, що намагається знайти спільну мову з ОСОБА_1, телефонує їй, проте дочка не йде на контакт з батьком.

Неповнолітня ОСОБА_1 суду пояснила, що після розірвання шлюбу батьків, залишилася проживати з матір'ю. Коли в їх сім`ї з'явився материн співмешканець і народилися двоє їх спільних дітей, дівчинка відчувала себе зайвою, так як не отримувала уваги з боку матері, була позбавлена матеріального утримання та вислуховувала докори вітчима на свою адресу, була звичайнісінькою нянькою для молодших братика й сестрички що й змусило її покинути материну оселю та піти проживати до бабусі ОСОБА_4 Останні 10 років вона перебувала на повному у триманні бабусі: яка її виховувала, та підтримувала матеріально і морально. В оселі бабусі їй створені належні умови для навчання і проживання. В даний час навчається в Токмацькому училищі на повара-кондитера, має намір продовжити навчання, але бабуся не в змозі одна утримувати її та сплачувати за квартиру яку наймає, ні батько ні мати жодного разу не поцікавились її життям як в школі так і в училищі. З матір'ю та батьком вона не бажає проживати, вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення позову, пояснення представника позивача, думку неповнолітньої ОСОБА_1, позицію відповідача ОСОБА_2, який надав заяву про позбавлення його батьківських прав та позивача ОСОБА_3 який заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Нормами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» констатовано, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідачі по справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьками неповнолітньої дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини доведений як матеріалами справи так і у судовому засіданні показаннями представника позивача, свідком ОСОБА_4, яка підтвердила, що онука проживає з нею, знаходиться на повному її утриманні та вихованні з 2010 року за адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено судом поведінка відповідачів відносно їх неповнолітньої доньки, є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов'язками.

На відповідача ОСОБА_1. неодноразово складалися акти-попередження щодо невиконання нею батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_1, проте останньою не було зроблено висновків по відношенню до старшої дитини.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується задовільно, до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно наданих суду матеріалів, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Зазначив, що в серпні поточного року передав дочці поштовим переказом 2000 грн., намагається встановити контакт з дитиною по телефону, проте не надав суду доказів щодо намагання особистого спілкування з дочкою, та безпосередньої участі у вихованні останньої впродовж тривало часу, починаючи з 2005 року.

Згідно письмових пояснень родичів та сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_1, впродовж 10 років проживає з бабусею, яка займається її вихованням та матеріально утримує на свою особисту пенсію. Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що він не мав можливості матеріально підтримувати доньку спростовуються тим, що після звернення органу опіки та піклування до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 в серпні 2015 року ним були винайдені кошти на часткове погашення заборгованості в розмірі 2000 грн., яка на 01.11.2015 року становить 5478,69 грн.

В судовому засіданні встановлено, що дитина емоційно близька з бабусею ОСОБА_4, хоче з нею жити, так як гостро відчувала недостачу батьківського піклування та уваги зі сторони матері.

Зважаючи на той факт, що батьки неповнолітньої ОСОБА_1 самоусунулися від виховання дитини, органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

З огляду на наведене та враховуючи характер поведінки відповідачів та їх ставлення до дитини, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним та виступає в інтересах дитини, оскільки батьки не намагаються приймати участь у її вихованні.

Нормами ч.1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. Таким чином, судовий збір підлягає солідарному стягненню з відповідачів у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, а саме 1218 грн. на користь держави.

Зважаючи на той факт, що Чернігівським районним судом Запорізької області виданий виконавчий лист № 2-76 від 25.01.2005 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а стягувач позбавляється батьківських прав, суд вважає доцільним, вказаний виконавчий лист визнати таким, що втратив чинність.

Статтею 167 СК України передбачено вирішення питання щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. На виконання норм вказаної статті суд до вирішення питання про призначення опікуна неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово передає останню на опікування Чернігівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування

На підставі викладеного, керуючись ст. 164 -166 СК України, Конвенцією «Про права дитини», Декларацією з прав дитини, ЗУ «Про охорону здоров'я», 15 Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, ст. ст. 10, 60, 88, 209 ч. 2, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Чернігівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, - задовільнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, КФОПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, КФОПП НОМЕР_2 щодо їх дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, КФОПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, КФОПП НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. на користь Держави Управління Державної казначейської служби України у Чернігівському районі Запорізької області (код за , ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, р/р 0316, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Виконавчий лист № 2-76 від 25.01.2005 року виданий Чернігівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнати таким , що втратив чинність

До вирішення питання про призначення опікуна неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово передати на опікування Чернігівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції у Запорізької області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя: С.І. Глянь