Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента-2010» до ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «РДС «Плюс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Ювента - 2010» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «РДС Плюс» був укладений договір оренди приміщення № АС01/13, відповідно до якого ТОВ «РДС Плюс» прийняло в оплатне користування нежитлове приміщення-бокс площею 64,7 кв.м., яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11. В подальшому 29 листопада 2013 року між ТОВ «РДС Плюс» та ТОВ «Ювента 2010 » був укладений договорів суборенди приміщення № 291101, згідно якого позивач прийняв в оплатне користування дане приміщення. Відповідно п. 5.2.1 Статуту ТОВ «Ювента-2010», одним із основних видів діяльності позивача є оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин. Так, 24 лютого 2014 року в орендованому позивачем приміщенні сталося залиття, в результаті чого була зіпсована продукція, продажем якої займається позивач. Власником приміщення, з вини якого сталося залиття є ОСОБА_1 Згідно висновку від 26 лютого 2014 року вартість матеріальної шкоди спричиненої залиттям нежитлового приміщення становить 673 554 грн., яку позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог пославшись на те, що позивачем не доведено, що залиття сталося саме з вини відповідача та не підтверджена сума завданої шкоди .

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «РДС Плюс» було укладено договір № АС 01/13 суборенди приміщення, згідно якого ТОВ «РДС Плюс» прийняло в оплатне користування нежитлове приміщення-бокс загальною площею 64,7 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська буд. 11./а.с. 27-29/

29 листопада 2013 року між ТОВ «РДС Плюс» та ТОВ «Ювента-2010» було укладено договір суборенди, згідно якого позивач отримав в оплатне користування нежитлове приміщення-бокс загальною площею 15 кв.м., яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Батумська буд. 11/а.с. 31-32/.

Угодою від 20 жовтня 2015 року про виправлення описки в договорі суборенди № 291101 від 29 листопада 2013 року, сторони зазначили, що в п. 1.3 договору суборенди № 291101 від 29 листопада 2013 року сторони випадково зазначили площу приміщення, що передається в суборенду, 15 кв.м., а фактично предметом договору є нерухоме приміщення, площею 64,7 кв.м. /а.с. 160/

Відповідно п. 5.2.1 Статуту ТОВ «Ювента-2010», одним із основних видів діяльності позивача є оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин. /а.с.6-24/

24 лютого 2014 року в орендованому позивачем приміщенні сталося залиття, в результаті чого була зіпсована продукція продажем якої займається позивач.

24 лютого 2014 року наказом директора ТОВ «РДС Плюс» було створено комісію для визначення збитків від псування /а.с. 33/.

24 лютого 2014 року комісією у складі представника орендодавця ФОП ОСОБА_4, представника обслуговуючої організації ТОВ «НІПКІ «Чорметмеханізація», представника орендаря ТОВ «РДС Плюс», представника суборендаря ТОВ «Ювента-2010» було складено акт залиття, згідно якого 24 лютого 2014 року в нежитловому приміщенні-боксі загальною площею 64,7 кв.м., розташованому за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Батумська 11 виявленні факти затоплення. Комісією обстежений бокс та встановлено, що витік стався зі сторони приміщення, яке знаходиться над ним (тренажерний зал, власник ФОП ОСОБА_1Є.) /а.с.35/. Майно: запаковане у паперові та поліпропіленові мішки насіння соняшника та кукурудзи повністю ушкоджене, мішки змоклі, розірвані, насіння проросло від вологи та більше не придатне до продажу.

25 лютого 2014 року телефонограмою було повідомлено власника приміщення, з якого відбулося залиття нежитлового приміщення, яке знаходиться в оренді у позивача та повідомлено, що 26 лютого 2014 року відбудеться експертна оцінка шкоди нанесеної залиттям /а.с. 34/.

Окрім того 25 лютого 2014 року представником КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради та ФОП ОСОБА_5 складено акт № 632665, відповідно до якого на момент перевірки виявлено, що стеля залита водою, підлога замочена. Над цим боксом розташований субабонент ФОП ОСОБА_1. При дослідженні спортзалу витік відсутній, підлога в приміщенні душової підмочена. В приміщенні роздягальні підлога під лінолеумом підмочена /а.с.36/.

Згідно звіту 7/14 про оцінку вартості матеріальної шкоди товарно-матеріальних цінностей, що належить ТОВ «Ювента-2010», загальна вартість матеріальної шкоди, що виникла в результаті впливу негативних факторів на обєкт оцінки станом на 26 лютого 2014 року складає 673 554 грн. /а.с.51-112/

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08.10.1992р., власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно п. 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну.

Так надані позивачем докази містять відповідну інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо наявності та розміру шкоди, завданої залиттям орендованого приміщення, відповідач в свою чергу не спростував факт відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Таким чином, суд вважає, що сукупністю доказів у справі було доведено те, що з вини відповідача відбувалось залиття нежитлового приміщення, що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, чим було завдано матеріальної шкоди позивачу, розмір якої визначено оцінщиком при проведенні оцінки вартості матеріальної шкоди.

Судові витрати у разі відмові у позові відповідно до ст. 88 ЦПК України не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента-2010» до ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «РДС «Плюс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента-2010» спричинену матеріальну шкоду в розмірі 673 554 грн. та понесені судові витрати в розмірі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова