Справа № 760/3911/15-ц
Провадження № 2/760/2840/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Демидовської А.І.

при секретарі Ковальчуку В.Л., Малютіні А.Д., Шевченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень, просив поновити його на роботі на посаді начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк» з 27.01.2015, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 12 січня 2012 року він працював на посаді заступника начальника Адміністративного відділу, з 15 вересня 2014 року на посаді начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк».

25 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримав попередження від керівника служби по роботі з персоналом ПАТ «Міський комерційний банк» про те, що на підставі наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Міський комерційний банк» № 725-П від 25.11.2014 року «Щодо внесення змін до штатного розпису банку та скорочення чисельності та штату працівників», посада начальника Адміністративного відділу банку, яку обіймав позивач скорочується, водночас ОСОБА_1 було проінформовано про те, що вакантні посади у ПАТ «Міський комерційний банк» відсутні, а тому після закінчення 2-х місячного терміну з моменту одержання попередження позивач підлягав звільненню.

19.12.2014 року ОСОБА_1 було подано заяву в якій останній просив звільнити його з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України

Наказом № 59-П від 26.01.2012 року ОСОБА_1 27.01.2012 року звільнено з посади начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом, в якому просить поновити його на посаді начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк» та зобов'язати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 20000 гривень (відповідно до заяви про уточнення позовних вимог), зобов'язати відповідача виплатити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши на те, що він єдиний годувальник у сім'ї та на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час у відпустці по догляду за дитиною.

В судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України встановлено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Судом встановлено, що з 12 січня 2012 року на підставі наказу № 15-П ОСОБА_1 був прийнятий на посаду заступника начальника Адміністративного відділу ПАТ «Конверсбанк» правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк».

15 вересня 2014 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк».

Як вбачається з матеріалів справи 25 листопада 2014 року ОСОБА_1 отримав попередження від керівника служби по роботі з персоналом ПАТ «Міський комерційний банк» про те, що на підставі наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Міський комерційний банк» № 725-П від 25.11.2014 року «Щодо внесення змін до штатного розпису банку та скорочення чисельності та штату працівників», посада начальника Адміністративного відділу банку, яку обіймав позивач скорочується, водночас ОСОБА_1 було проінформовано про те, що вакантні посади у ПАТ «Міський комерційний банк» відсутні, а тому після закінчення 2-х місячного терміну з моменту одержання попередження позивач підлягав звільненню.

Встановлено, що 19.12.2014 року ОСОБА_1 було особисто подано заяву в якій останній просив звільнити його із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, внаслідок чого Наказом № 59-П від 26.01.2012 року ОСОБА_1 27.01.2012 року звільнено з посади начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Отже наведене вище, а саме те, що ОСОБА_1 за власної ініціативи звільнився з посади начальника Адміністративного відділу ПАТ «Міський комерційний банк», дає підстави вважати, що Наказ про звільнення є законним, а вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 20 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», ст.ст. 11, 31, 33, 88, 130, 174, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Міський комерційний банк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Демидовська