Справа № 591/5947/15-ц
Провадження № 2/591/2188/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді Бурда Б.В. при секретарі: Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Центроліт», Територіального управління Держгірпромнагляду у Сумській області, 3-тя особа: Відділення Виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Суми про встановлення факту, що має юридичне значення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював начальником цеху № 5 Сумського заводу «Центроліт». При відрядженні 10.01.1984 року до м. Гомель, він разом з іншими працівниками під час виконання трудових обовязків потрапив у ДТП, яка сталася на 786 км. ОСОБА_2 Москва. В результаті ДТП усі особи які знаходилися в мікроавтобусі разом з ним, отримали різні травми, а 3 осіб загинули. За наслідками розслідування нещасного випадку було створену спеціальну комісію, якою було складені відповідні акти встановленої форми. У звязку з погіршенням стану здоровя, він звернувся до Відділення Виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Суми для призначення допомоги, але йому було в цьому відмолено через відсутність оригіналу акту форми Н-1. ПАТ «Центроліт» не має жадливості провести перерозслідування нещасного випадку та видати йому належним чином оформлені акти у звязку з процедурою ліквідації підприємства. Тому просить встановити факт нещасного випадку виробничого характеру , який стався 10 січня 1984 року з ним під час відрядження до м. Гомель на автодорозі Київ-Москва та зобовязати Територіальне управління Держгірпромнагляду у Сумській області провести перерозслідування нещасного випадку на виробництві зі складанням актівза формою Н-5 та Н-1 з урахуванням відомостей зазначених у його медичній картці стаціонарно хворого № 442.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просив задовольнити позов з наведених підстав.

Представник 3-ї особи при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Пояснив, що позивач не подав оригінали відповідних актів. Пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримують в фонді щомісячні виплати у звязку з втратою працездатності, що настала в наслідок нещасного випадку виробничого характеру що стався 10 січня 1984 року.

Відповідачі сповіщені про час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не зявилися.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, представника 3-ї особи, дослідивши подані суду докази, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працюючи начальником цеху № 5 на державному заводі «Центроліт», 10 січня 1984 року був направлений з іншими працівниками заводу в службове відрядження в м.Гомель, Білорусія на завод «Центроліт». Під час прямування до місця відрядження в мікроавтобусі РАФ, у якому перебували усі відряджені разом з позивачем особи, позивач потрапив в ДТП. Дорожньо-транспортна пригода сталася на 785 км. Автодороги Москва-Київ в районі с. Чемер Козенцького району Чернігівської області.

В результаті ДТП усі особи, які знаходилися в мікроавтобусі, отримали травми.

В результаті розслідування нещасного випадку спеціально створеної комісії, нещасний випадок був повязаний з виробництвом та були складені акти по формі Н-1 від 30.01.1984 року.

Зокрема, акти форми Н-1 за даним нещасним випадком були складені щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 57-60).

Як вбачається з пояснень представника 3-ї особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були призначені відповідні дороги у звязку з нещасним випадком на виробництві, що стався під час зазначеного вище відрядження.

В судовому засіданні, допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснили, що вони разом з позивачем та іншими особами були відряджені до м. Гомель. Під час, руху на замовленому їх роботодавцем автомобілі вони усі потрапили в ДТП та отримали різного ступеню тілесні ушкодження, декілька осіб під час даної ДТП загинули. Позивач також отримав тілесні ушкодження. Вони усі разом тривалий час лікувалися, спочатку в лікарні в Чернігівській області, а потім у м. Суми.

Також встановлено, що в даний час у позивача відсутній оригінал акту форми Н-1. Роботодавець видав йому нотаріальну завірену копію цього акту № 14 (а.с. 6-8), але по ній позивачу відповідна державно допомога не була призначена через відсутність оригіналу акту.

Як вбачається, з повідомлення ПАТ «Центроліт» вони не можуть видати оригінал акту Н-1 № 14 та провести нове розслідування нещасного випадку у звязку з процедурою ліквідацією підприємства.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

За приписами п. 1 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 408/2011, Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляд України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра надзвичайних ситуацій України.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» визначено, що страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Згідно статті 14 вищезазначеного закону, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на' працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров»ю або настала смерть.

Частиною 2 ст. 2 вказаного Закону встановлено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Положеннями п.п.1.1. п.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за №715/13982, зазначається, що дія цього Порядку поширюється на потерпілих та осіб, які мають на це право, а також на осіб, право яких на отримання відшкодування шкоди було встановлено раніше згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Статтею 35 Закону України «Про охорону праці» визначено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Отже, факт каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я на виробництві посвідчується актом про нещасний випадок.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності чи у фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, визначає Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від року від 30.11.2011 № 1232 (далі - Порядок).

Відповідно до приписів п. 23 Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

Визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, і складається акт за формою Н-1, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків , у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період, зокрема, перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також виконання заходів особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до трудових обов'язків працівника (подання необхідної допомоги іншому працівникові, дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна підприємства, інших дій за розпорядженням або дорученням роботодавця), п. 15 Порядку.

Проведення розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю, організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку, який наказом створює комісію - тимчасово діючий колегіальний орган з визначенням його якісного та кількісного складу, завдань та повноважень. Даний орган складає акти встановленої форми, примірники актів за формою Н-5 і Н-1 надсилаються Фондові соціального страхування.

У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства, встановлення факту нещасного випадку розглядається у судовому порядку.

Таким чином судом встановлено, що ушкодження здоровя отримані позивачем 10.01.1984 року під час зазначеної вище ДТП та зазначені у надані суді медичній документації (в тому числі картці №442) повязані з виконання позивачем своїх трудових обовязків, а відтак нещасний випадок, що стався з позивачем, носить виробничий характер.

Враховуючи наведені вище обставини та норми закону, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт нещасного випадку виробничого характеру , який стався 10 січня 1984 року з ОСОБА_1 під час відрядження до м. Гомель на автодорозі Київ-Москва.

Зобовязати Територіальне управління Держгірпромнагляду у Сумській області провести пере розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався 10 січня 1984 року з ОСОБА_1 під час відрядження, скласти акти за формою Н-5 та Н-1 з урахуванням відомостей зазначених у медичній картці стаціонарно хворого ОСОБА_1 № 442.

Стягнути з ПАТ «Центроліт» на користь держави 1218 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

суддя