"12" листопада 2015 р. м.Рівне
Рівненський міський суд у складі :
головуючого - судді Кучиної Н.Г.
при секретарі Соломон О.П.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Позивач звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. В позовній заяві просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 нараховану та не виплачену заробітну плату у розмірі 4790,40 (Чотири тисячі сімсот дев'яносто грн. 40 коп.), та стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 4750,92 грн. (чотири тисячі сімсот п'ятдесят грн. 92 коп.)
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили суд, позов задоволити, з підстав викладених в позовній заяві, рахує позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача та позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» до 31 липня 2015 року. В порушення норм чинного законодавства заробітна плата на день звільнення в повному розмірі виплачена не була.
Станом на 07 серпня 2015 року відповідач заборгував 4790,40 (чотири тисячі сімсот дев'яносто грн. 40 коп.), що підтверджується довідкою № 696 від 07.08.2015 року (а.с.10-11).
Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатній працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Аналіз наведених норм матеріального права, з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012. дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум. що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.
Судом встановлено, що станом на 16.10.2015р. відповідач розрахунку зі ОСОБА_1 не провів, тому суд рахує, що остання має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Затвердженого Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Згідно із п. 5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Згідно довідки про доходи, виданої ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" від 07.08.2015 р. № 696, ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата за червень 2015 року - 1800,00 грн., за липень 2015 року 2054,56 грн., що в сумі за два місяці становить 3854,56 грн.(а.с. 10-11).
Середньоденний заробіток за червень та липень 2015р. становити 3854,56 грн / 43дні = 89,64 грн/день, період затримки розрахунку складає: з моменту звільнення, тобто з 01 серпня 2015 року до 16 жовтня 2015 року складає - 53 дні. Середній заробіток за період затримки розрахунку становити: 89.64 х 53 = 4750.92 грн.
За наведених обставин, суд рахує, що з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" слід стягнути на користь позивача заборговану заробітну плату в розмірі 4790,40 (чотири тисячі сімсот дев'яносто грн. 40 коп.) та середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, який становить 4750,92 (чотири тисячі сімсот п'ятдесят грн. 92 коп.)
Дослідивши в повному обсязі матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від сплати збору. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави, судові витрати по справі в розмірі 1218 грн. 17 коп.
На підставі викладеного та ст.43 Конституції України, ст. ст. 116,117,233 КЗпП України, ст. ст.3,15,27, 57, 81, 118,119,120, 197,208 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволити.
Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 (іпн.НОМЕР_1) нараховану та не виплачену заробітну плату у розмірі 4790,40 (чотири тисячі сімсот дев'яносто грн. 40 коп.).
Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 (іпн.НОМЕР_1) середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 4750,92 грн. (чотири тисячі сімсот п'ятдесят грн. 92 коп.)
Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь держави судовий збір в розмірі 1218 (однієї тисячі двісті вісімнадцять) грн. 17 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Рівненського міського суду Н.Г Кучина