13 листопада 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Григор єва Б.П.
при секретарі Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП «Факторінг Україна», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського МУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" в судове засідання не з*явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив ухвалити рішення на підставі діючого законодавства.
Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ в судове засідання не з*явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив ухвалити рішення за наявними матеріалами справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в матеріалах справи доказам, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
03.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, на підставі заяви кредитора вчинено виконавчий напис № 774 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі вищевказаного виконавчого напису та заяви ТОВ «ОТП Факторинг», Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.
Судом встановлено, що позивач не отримував повідомлення про порушення основного зобов*язання. Таким чином, в момент посвідчення виконавчого напису нотаріусом не було з*ясовано про наявність спору стосовно розміру заборгованості за кредитним договором.
У порушення зазначених вимог чинного законодавства нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. За змістом ст. 385 ЦПК у передбаченому главою 39цього Кодексу порядку оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обгрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник.
Отже, враховуючи, що у порушення зазначених вимог чинного законодавства нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом чим порушив зазначені норми чинного законодавства, що вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 243,60 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 58, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.203, 207, 215 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 03 березня 2014 року зареєстрований в реєстрі за № 774 таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами , що не були присутні при проголошенні рішення - у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4