справа № 489/5327/15-ц
номер провадження 2/489/2515/15
ЗАОЧНЕ рішення Іменем України
16 листопада 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі ПАТ «Брокбізнесбанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору
У серпні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів кредитної заборгованості в сумі 2422,87 грн.
Позивач вказав, що 27.12.2012 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14/12 Банківський продукт «Кредитування фізичних осіб на споживчі цілі під поруку «На невідкладні потреби», відповідно до якого позичальник отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 34,00 процентів річних на строк до 26.12.2013.
Грошові зобовязання позичальника за кредитним договором забезпечені договором поруки від 27.12.2012 № 1, укладено між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3
Через порушення позичальником умов кредитного договору № 14/12, станом на 20.07.2015 утворилася заборгованість в сумі 2422,87 грн., яка складається з 533,14 грн. заборгованості по кредиту, 419,19 грн. процентів, 568,27 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 264,84 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 36,76 грн. трьох процентів річних та 600,67 грн. інфляційних.
У судове засідання позивач представника не направив. До суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення вимог.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надали.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
27.12.2012 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14/12 Банківський продукт «Кредитування фізичних осіб на споживчі цілі під поруку «На невідкладні потреби», відповідно до якого позичальник отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 34,00 процентів річних з кінцевим строком погашення кредиту до 26.12.2013.
Зобовязання позичальника за кредитним договором забезпечені договором поруки від 27.12.2012 № 1, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3
Із доданого до позову розрахунку видно, що станом на 20.07.2015 утворилася заборгованість в сумі 2422,87 грн., яка складається з 533,14 грн. заборгованості по кредиту, 419,19 грн. процентів, 568,27 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 264,84 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 36,76 грн. трьох процентів річних та 600,67 грн. інфляційних.
12.02.2015 позивач на адресу відповідачів направив вимоги про погашення простроченої заборгованості.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
У відповідності до положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи наведені норми матеріального права та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про порушення позичальником грошових зобовязань та доведеність розміру заборгованості, за винятком штрафних санкцій.
Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При вирішенні питання про зменшення неустойки необхідно враховувати конкретну ситуацію, інтереси обох сторін та їх майновий стан сторін, ступінь виконання зобов'язання, причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника, співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення.
З цього приводу Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2013 N 7-рп/2013 зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за власною ініціативою (постанова Верховного Суду України N 6-100цс14 від 03.09.2014).
Як вбачається із розрахунку позивача загальна сума пені за порушення грошових зобовязань складає 833,11 грн. (568,27 +264,84), що перевищує основну заборгованість по кредиту. Тому, суд вважає за можливе зменшити суму пені до розміру заборгованості по кредиту 533,14 грн.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.
Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором.
При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (постанова Верховного Суду України N 6-616цс15 від 06.07.2015).
Як вбачається із пункту 1.1 кредитного договору кредит надано на строк з 27.1.2012 по 26.12.2013.
За умовами пункту 4.1 договору поруки цій договір діє до повного погашення заборгованості боржником чи поручителем перед кредитором.
Отже, вказаний в договорі поруки строк не відповідає визначенню «строку» у розмінні статей 251 - 253 ЦК України, який повинен визначатися конкретною датою, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, перебіг якого починається з наступного дня після закінчення строку виконання основного зобовязання.
При цьому, слід зазначити, що названий строк є преклюзивним і його закінчення тягне за собою втрату самого права, зокрема, на стягнення заборгованості.
З матеріалів справи вбачається, що до суду позивач звернувся в серпні 2015 року, тобто по збігу вказаного в частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку, що є підставою для відмови в задоволенні вимог до поручителя через припинення договору поруки.
За таких обставин, вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в сумі 2122,90 грн. (533,14 + 419,19 + 533,14 + 36,76 + 600,67). У задоволенні вимог до іншого відповідача слід відмовити.
Так як позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам (87,61 %) з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 213,41 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - задовольнити частково.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 14/12 від 27.12.2012, яка складається з 533,14 грн. заборгованості по кредиту, 419,19 грн. процентів, 533,14 грн. пені, 36,76 грн. трьох процентів річних та 600,67 грн. інфляційних, всього 2122,90 грн. (дві тисячі сто двадцять дві гривні 90 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 213,41 грн. (двісті тринадцять гривень 41 коп.).
У іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко