1 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
На обґрунтування заявлених вимог зазначала, що з квітня 2005 року вона і ОСОБА_7 постійно проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Зареєстрована була у
м. Першотравенську, але фактично вона з ОСОБА_8 мешкала в
АДРЕСА_1. Разом з ними мешкала їхня спільна донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_10 від першого шлюбу - ОСОБА_5 Вони з ОСОБА_8 вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки. Шлюб не реєстрували, так як вважали, що в цьому не було потреби. В серпні 2009 року вона і
ОСОБА_8 придбали у спільну власність квартиру АДРЕСА_3. У зв'язку з відчуженням квартири АДРЕСА_4 та проведенням ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 вони переїхали та стали знімати квартиру в АДРЕСА_5.
У червні 2011 року вона і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало на день смерті ОСОБА_8 Після остаточних уточнюваних вимог ОСОБА_4 просила встановити факт проживання однією сім'єю їз ОСОБА_7 без шлюбу з квітня 2005 року по 17 червня 2011 року.
Рішенням Павлоградського міськарйонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу задоволено. Встановлено факт проживання однією сімʼєю чоловіка та жінки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з квітня 2005 року по 17 червня

2011 року - дня реєстрації шлюбу.

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року заяву ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімʼєю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що між сторонами по справі існує спір про право, а тому згідно положень

ст. 235 ЦПК України заява підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від

30 травня 20098 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Суд апеляційної інстанції встановив, що між сторонами існує спір про право, дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції та залишення заяви без розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня

2015 року в справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко