Справа № 1003/6045/12
У Х В А Л А

05 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква скаргу Публічного акціонерного товариства «Неос Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 на дії державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про відмову у відкритті виконавчого провадження , -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з зазначеною скаргою посилаючись на те, що 12.09.2014 року на адресу Міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ направлено заяву про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1003/6045/2012 p., виданого 10.09.2012 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101280,06 грн. та судового збору у розмірі 1012,81 грн. Відповідно до статуту ПАТ «НЕОС БАНК», зареєстрованого 16.07.2014 року, Публічне акціонерне товариство «НЕОС БАНК» утворилось в результаті зміни найменування з Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 17 квітня 2014 року. 05.12.2014 року на адресу ПАТ «Неос Банк» надійшла постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 44813739 від 18.09.2014 року. Підставою відмови у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем Дорошенком P.C. зазначено п.7 ч. І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою. Заявник посилаючись на норми матеріального права вважає дії державного виконавця незаконними, тому просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Дорошенко P.C. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.09.2014 p.; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 44813739 від 18.09.2014 р.; винести ухвалу якою зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а саме відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1003/6045/2012 p., виданого 10.09.2012 р. Білоцерківським м/р судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101280,06 грн. та судового збору у розмірі 1012,81 грн.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд скарги без його участі.

Державний виконавець міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про день,час та місце розгляду скарги, у судове засідання не зявився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Боржник ОСОБА_1 також у судове засідання не зявився, будь-яких заяв до суду не надходило, тому справа розглянута без участі сторін.

Суд, розглянувши матеріали даної справи, письмові докази, надані стороною скаржника, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 12.09.2014 року скаржник звернувся до Міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1003/6045/2012 p., виданого 10.09.2012 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101280,06 грн. та судового збору у розмірі 1012,81 грн. 05.12.2014 року на адресу ПАТ «Неос Банк» надійшла постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 44813739 від 18.09.2014 року. Підставою відмови у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем Дорошенком P.C. зазначено п.7 ч. І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, що підтверджується копією постанови.

Змістом ст.13 Закону України«Про державну виконавчу службу» та ч.3 ст.6,ч.5 ст.82 Закону України, «Про виконавче провадження», ст. 383 ЦПК України передбачено право стягувача на оскарження до суду рішення державного виконавця з питань здійснення виконавчого провадження.

При вирішені скарги по суті суд враховує доводи сторони скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця стосовно відмови у відкритті виконавчого провадження, а саме те, що у відповідності до ст. 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно частини першої статті 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. При цьому державний виконавець не врахував положення ч. 5 зазначеної статті, в якій вказано, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

В даному випадку, стягувач повторно подав заяву про прийняття до провадження виконавчого документа в межах строку, встановленого ст. 22 Закону.

Враховуючи наведене, підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні.

При вирішенні справи по суті скарги суд також враховує п.22 розяснень Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи», де зазначено, що ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

У відповідності до ст. 384 ЦПК України, п. 14 вищезазначеної Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно п.10 розяснень, зазначених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.01.2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначено, що установивши при розгляді справи обгурнтованість доводів скарги, суд визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і водночас визначає, яким шляхом мають бути поновлені порушені права чи свободи.

При розгляді скарги суд має перш за все врахувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у ст. 14 ЦПК визначені ознаки обовязковості судових рішень.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку щодо неправомірності дій державного виконавця, тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.40,55,124 Конституції України ,ст.ст.6 ч.3,11,82 Закону України , «Про виконавче провадження», ст.13 Закону України , «Про Державну виконавчу службу», ст.ст.208-210,383 - 388 ЦПК України , суд ,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дорошенко P.C. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.09.2014 року.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 44813739 від 18.09.2014 р.;

Зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а саме відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1003/6045/2012 p., виданого 10.09.2012 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101280,06 грн. та судового збору у розмірі 1012,81 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участи особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3