Справа №482/1547/13-ц 03.02.2015 03.02.2015 03.02.2015
Провадження №22-ц/784/47/15 Головуючий у першій інстанції Баранкевич В.О.
Категорія 20 Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивачів - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7- ОСОБА_3

на заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2014 року

за позовом

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12 про визнання договору купівлі продажу недійсним,

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12 про визнання договору купівлі - продажу недійсним.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що в серпні 2011 року їм стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу придбав частину майна СГВТ «Тепличний». Оскільки вони є власниками земельної ділянки на якій знаходиться даний майновий комплекс, то вважали, що відповідач укладе з ними договір оренди землі.

Між тим, він без укладення договору, став користуватися їхньою землею.

Позивачі вважають, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10 червня 2011 року між сільськогосподарським виробничим кооперативом «Тепличний» в особі ліквідатора ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено і зареєстровано з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки договір слід було посвідчувати за місцем знаходження майна, а саме - в Новоодеському нотаріальному окрузі, тоді як спірний договір посвідчено у м. Миколаєві; договір оренди землі від 21 жовтня 2010 року на якій знаходиться майновий комплекс підробила ліквідатор ОСОБА_9 і зареєструвала його; теплиці, які були придбані покупцем не є нерухомим майном, так як вони скляні, не мають фундаменту як це передбачено чинним законодавством.

Вказані порушення позбавляють їх можливості користуватися належними їм земельними ділянки.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позивачі просили договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10 червня 2011 року укладений між сільськогосподарським виробничим кооперативом «Тепличний» в особі ліквідатора ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнати недійсним та повернути сторони у первісний стан.

Заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Додатковим рішенням цього ж суду від 04 грудня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7- ОСОБА_3, не погоджуючись із рішенням суду, просив його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким визнати частково недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна щодо визнання права власності на теплиці №№1,2та 5.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів та представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.16, ст.215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, встановлених ч.1-3,5,6 ст. 203 цього кодексу.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачі вказували на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10 червня 2011 року є недійсним, оскільки його було укладено не за місцем реєстрації цього майна; теплиці не є нерухомим майном, так як побудовані без фундаменту, скляні, можуть бути розібрані та перенесені на інше місце. Крім того, наявність цих об'єктів на належних їм земельних ділянках, позбавляє їх можливості розпоряджатися та користуватися своєю власністю.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог, так як спірний договір укладено з дотриманням вимог діючого законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сільськогосподарський виробничий кооператив «Тепличний» зареєстрований 12 травня 2000 року як правонаступник майнових та немайнових прав КСП ім. Кірова ( а.с.64-65).

Розпорядженням Новоодеської районної державної адміністрації №627-р від 25 вересня 2006 року, №373-р від 30 травня 2009 року для ведення товарного - сільськогосподарського виробництва членам СГВК передано у спільну часткову власність земельну ділянку площею 16.2 га.

30 жовтня 2009 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 16.200 га ( серія ЯЖ №868661) уповноваженій особі від співвласників земельної ділянки ( всього 208 осіб) ОСОБА_13

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 серпня 2009 року, СГВК «Тепличний» належить комплекс будівель та споруд, що складається із: теплиці №1, Л-1, 10611,7 кв.м.; теплиця №2, М-1, 10611.7 кв.м.; теплиця №5, П-1, 10611,7 кв.м.; склад Х-1; розчинно-насосний вузол, Ц-1; склад ядохімікатів, Ч-1; склад, Щ-1; трансформаторна, Є-1; огорожа 1-14, резервуари, №15-16, водонапірна башня, №17, замощення, №1-УІ ( а.с.48).

21 жовтня 2010 року між уповноваженою особою співвласників земельної ділянки ОСОБА_13 та СГВК «Тепличний» було укладено договір оренди землі строком на 5 років, який 07 червня 2011 року було зареєстровано у Новоодеському районному окрузі Миколаївської регіональної філії ДП «ЦДЗК» за №00 ( а.с.6 -7).

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 21 жовтня 2010 року сільськогосподарський виробничий кооператив «Тепличний» визнано боржником та відкрито ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою призначено ліквідатором банкрута ОСОБА_9 ( а.с.8-9).

03 червня 2011 року на Чорноморській товарній біржі відбулися аукціонні торги з продажу майна СГВК «Тепличний» ( протокол №1 від 03 червня 2011 року), за результатами яких ОСОБА_10 придбав нерухоме майно - комплекс будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 та належав СГВК «Тепличний».

10 червня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12 було посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна між сільськогосподарським виробничим кооперативом «Тепличний» в особі ліквідатора ОСОБА_9, яка діяла на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ОСОБА_10.

За умовами цього договору, останній придбав у власність нерухоме майно - комплекс, будівель та споруд, що складається із: теплиці №1, Л-1 скло, 10611,7 кв.м.; теплиці №2, М-1 скло, 10611.7 кв.м.; теплиці №5, П-1 скло, 10611,7 кв.м.; склад Х-1 піноблок; розчинно-насосний вузол, Ц-1 цегла; склад ядохімікатів, Ч-1 азбофанера; склад, Щ-1 азбофанера; трансформаторна, Є-1 цегла; огорожа 1-14, резервуари, №15-16, водонапірна башня, №17, замощення, №1-УІ. Даний об'єкт знаходиться на земельній ділянці площею 16.200 га, власником якої є колектив співвласників у кількості 208 чоловік, а продавець користується нею на підставі договору оренди землі від 21 жовтня 2010 року ( а.с.4-5).

Відповідність дій приватного нотаріуса при посвідченні спірного правочину положенням ч.4 ст.55 Закону України «Про нотаріат» підтверджується долученими до матеріалів справи копіями документів, які було надано для вчинення цього правочину ( а.с.45-99), з яких вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_10 ( покупця) є м. Миколаїв.

10 червня 2011 року Новоодеським БТІ було зареєстровано право власності за ОСОБА_10.

25 червня 2012 року закінчено процедуру ліквідації і СГВК «Тепличний» виключено із ЄДРПОУ, що пояснила у суді апеляційної інстанції представник відповідача.

На підставі розпорядження Новоодеської районної державної адміністрації від 30 квітня 2009 року №373 та протоколу №5 загальних зборів співвласників земельної ділянки від 05 квітня 2012 року передано у спільну часткову власність громадянам земельні ділянки та видано 25 жовтня 2012 року державний акт на право власності на земельну ділянку ( серія ЗХ №979252) площею 1.4537( уповноважена особа ОСОБА_6); державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1.3469 га ( уповноважена особа ОСОБА_5), 21 грудня 2012 року державний акт на право власності на земельну ділянку ( серія ЯО №302381), площею 1.5140 ( уповноважена особа ОСОБА_7) ( а.с.16-23).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Між тим, звертаючись до суду з даним позовом позивачі так і не вказали, яким чином вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу не за місцем реєстрації нерухомого майна, зазначення в договорі при описі об'єкту який відчужувався про те, що теплиці скляні порушуються їхні законні права.

Як вбачається із матеріалів справи, державні акти на право спільної часткової власності видані у 2012 році мають певну кількість співвласників, яким виділено їх частки, в той же час позивачі не надали доказів про те, що вказані ними об'єкти - теплиці №№1,2,5 дійсно знаходяться саме на їх ( особистих) частках земельних ділянок, межі яких визначено в установленому законом порядку. За такого неможливо встановити порушення відповідачем прав саме позивачів, які діють в своїх особистих інтересах.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей ( нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без знецінення та зміни їх призначення.

Відповідачем було придбано комплекс будівель та споруд, до складу якого з врахуванням положень ч.2 ст.191 ЦК України, крім зазначених будівель та спору увійшло устаткування, інвентар, сировина та інше.

Спірні об'єкти - це не лише каркас, який виконано з певного матеріалу та вкритий склом, це й системи обігріву, поливу, управління фрамугами, мікроклімату, підкормки, які в сукупності складають блок теплиці і призначені для вирощування овочів.

З врахуванням викладеного, теплиці є нерухомим майном, переміщення якого приведе до знецінення та зміни призначення цього об'єкту. За такого доводи апеляційної скарги, що теплиці не є нерухомим майном не заслуговують на увагу та не є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсними.

Враховуючи викладене, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_3 відхилити, заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2014 року та додаткове рішення від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: