АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Білич І.М.

при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянувши у судовому засіданні справу, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за довіреністю - Шуліки Аліни Володимирівни на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В позові позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 21 105 грн. 79 коп., у тому числі: 7 959 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом; 9 172 грн. 72 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 492 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 981 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова).

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21 лютого 2011 року між сторонами був укладений Кредитний договір № б/н. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом, проте позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав.

Справа № 758/11941/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11109/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шаховіна М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Заочним Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позов задоволено повністю.

В березні 2015 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року, заяву ОСОБА_2 задоволено. Заочне Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року скасовано і призначено справу до судового розгляду у загальному порядку.

Повторним заочним Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 червня2015 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю - Шуліка А.В. подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове по про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт послалась на те, що суд першої інстанції не правильно застосував строк позовної давності до даних правовідносин, оскільки перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку договору. Оскільки строк дії платіжної картки відповідача сплинув тільки у листопаді 2014 року, то позовні вимоги, на думку апелянта, є законними та обґрунтованими.

Крім того, суд першої інстанції не повно дослідив докази, які містяться у матеріалах справи. Так, згідно п.1.7.31 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється за договором сторонами тривалістю у 50 років, а тому застосування позовної давності є незаконним.

Представник ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю осіб, які беруть участь у справі.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 21 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № б/н (а. с. 6-30).

Відповідно до умов договору, Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які, в тому числі, складають договір між сторонами, право зміни розміру кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, починаючи з 30 квітня 2013 року сума заборгованості за кредитним лімітом становить 7 959,84 грн.

Враховуючи, що позивач належним чином виконував свої зобов'язання, а відповідач свої не виконує від чого утворилась заборгованість, ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість у відповідача виникла з лютого 2011 року, а позивач звернувся до суду тільки 07 жовтня 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності і відповідач заявив про її застосування,

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Суд першої інстанції не врахував викладеного та помилково послався на сплив строку позовної давності щодо вимог позивача.

Крім того у відповідності до п. 1.1.2.5. Умов та Правил надання батьківських послуг відповідач зобов'язався виплачувати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, перевищення платіжного ліміту, а також виплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним Договором.

Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання батьківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором між сторонами (а.с.4-5). Інших даних щодо стану карткового рахунку матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано, а тому колегія суддів, при вирішенні питання по суті позовних вимог, бере за основу даний розрахунок.

Як встановлено колегією суддів та не заперечується сторонами, строк дії платіжної картки закінчився у листопаді 2014 року.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В анкеті - заяві від 21.01.2011 р. ОСОБА_2 погодився з тим, що він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді та зобов'язався їх виконувати, про що свідчить його особистий підпис, наявність якого він не оспорює.

Отримавши картку банку та кредитні кошти відповідач погодився з всіма умовами кредитного договору який складається з заяви анкети ОСОБА_2, Умовами та Правилами надання банківських послуг, кредитної картки отриманої відповідачем та кредитного ліміту.

Згідно п.1.7.31 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які є частиною укладеного між сторонами договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлений та погоджений сторонами договору тривалістю у 50 років.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, про те, що банком було пропущено строк позовної давності, враховуючи умови договору щодо позовної давності.

За таких умов рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову згідно якого з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 105 ,79 грн. яка складається з: 7 959,84 грн. заборгованість за кредитом; 9 172,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 492.00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) 981,23 (процентна складова).

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 1 п.2 ст. 307, ст.ст. 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за довіреністю - Шуліки Аліни Володимирівни - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 255 грн., 10 коп. (шістнадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять гривень, десять копійок), а саме заборгованість за кредитом у розмірі 7 959,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 7 845,26 грн. та заборгованість з пені та комісії за користування кредитом у розмірі 450 грн., штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) 981,23 (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді