АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9915/15 Справа № 202/1862/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Рудь В.В.

за участю секретаря - Добролюбовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2015 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся з даним позовом до суду 10.02.2014 року, тоді як строк звернення сплину 26 жовтня 2010 року, тобто з пропуском строку позовної давності та застосував положення ст.ст. 257, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 261, ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, строк позовної давності застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Заява про застосування строку позовної давності відповідачами не робилась, а тому відмова у задоволенні позову з цих підстав є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому рішення не можна вважати законним та обґрунтованим в розумінні ст.ст. 213, 214 ЦПК.

За вказаних підстав, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.309 ЦПК, яка передбачає скасування рішення суду першої інстанції через порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви позичальника № DNH4KP50362029 від 27 квітня 2006 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 2441,40 грн. для придбання побутової техніки зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 25,08 % на рік з кінцевим терміном повернення 26.10.2007 року.

Зобов'язання за договором № DNH4KP50362029 від 27 квітня 2006 року було забезпечено договором поруки, укладеним між банком та ПА «Акцент-Банк» від 20.10.2010 року.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов укладеного договору, станом на 24 жовтня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 40899,43 грн., а саме: 2441,40 грн. - заборгованість за кредитом, 12382,64 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 23651,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1923,78 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог ст.. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Наявність укладеного кредитного договору та заборгованості по ньому відповідачами не оспорюється, так само як не оспорюється договір поруки.

За вказаних підстав, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню із задоволенням позовних вимог в повному обсягу та стягненням з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 30899,43 грн., а саме: 2441,40 грн. - заборгованість за кредитом, 12382,64 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 13651,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1923,78 грн. - штраф (процентна складова); стягненням солідарно з ОСОБА_4 та ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 10000 грн.; стягненням з ОСОБА_4 та ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат в розмірі 429,44 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 30899,43 грн., а саме: 2441,40 грн. - заборгованість за кредитом, 12382,64 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 13651,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1923,78 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 429,44 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: