Справа № 296/547/15-ц
УХВАЛА

"05" лютого 2015 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогами про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника; у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На запит суду, 03.02.2015 року відділом адресно-довідкової роботи УДМС України в Житомирській області, надано відповідь про те, що ОСОБА_2 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, однок ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, а ОСОБА_1 взагалі не значиться.

Норма ст. 97 ЦПК України передбачає, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Отже, отримана судом інформація унеможливлює розгляд заяви, оскільки один із боржників по відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України не значиться, а другий зареєстрований за іншою адресою з чого вбачається наявність спору про право, що є також підставою для відмови і прийнятті заяви згідно ч.3 ст. 100 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Оскільки, заявник просить стягнути заборгованість з боржників у солідарному порядку, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, а тому слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 97, 100, 109 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира, шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя О. Й. Адамович