УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 336-8403-13ц

пр. № 6-336-317-2015

м. Запоріжжя 17 листопада 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 (далі державний виконавець) про встановлення чи зміну способу i порядку виконання рішення суду у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - в особі її законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_4 - в особі її законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_5 - в особі її законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець через ненадання органом опіки та піклування відповідного дозволу на реалізацію звернувся до суду із вищевказаною заявою, якою просить суд встановити спосіб та порядок виконання рішення суду від 20 травня 2014 рокупо вищевказаній цивільній справі і звернути стягнення на предмет іпотеки спірний житловий будинок, в якому зареєстровані неповнолітні особи.

За викликом суду учасники справи в судове засідання не явилися, що не перешкодило розгляду поданої заяви судом по суті.

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши подану заяву та перевіривши обґрунтованість її доводів наданими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява державного виконавця підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 травня 2014 рокуШевченківським районним судом м. Запоріжжя було постановлене рішення по вище зазначеній цивільній справі, за яким суд вирішив:

«У рахунок погашення суми боргу ОСОБА_8 за кредитним договором № № 2812 від 27 березня 2008 року у розмірі 3 217 962, 53 гривень, складовими якого є: заборгованість за кредитом 1 624 711,44 гривень, заборгованість за відсотками - 1 204 299, 13 гривень, пеня за прострочення відсотків - 191 884,18 гривень, пеня за прострочення кредиту 73 057,07 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту 64 281,85 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми кредиту 24 755,95 гривень, сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції 34 972,91 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27 березня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 4889, укладеним між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, житловий будинок № 33, який знаходиться за адресою: вулиця Передатна в місті Запоріжжя, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2004 року, реєстраційний номер 9879637, загальною площею 426,5 кв.м, житловою площею 237,1 кв.м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом" на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Стаття 47 Конституції України передбачає право кожного на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Крім того, за положеннями ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При цьому ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Тобто відповідальність та обовязок по забезпеченню належними умовами для розвитку дитини покладено не на іпотекодержателя, а на батьків дитини. Держава надає допомогу батькам у формі матеріальної допомоги та підтримки соціальних програм забезпечення дитини зокрема, житлом, але не повинна сприяти невиконанню рішень судів України.

Право на житло передбачене законами України, таке право відповідно до ст. 1 Житлового кодексу України забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Отже надання дозволу на реалізацію квартири не є позбавленням права на житло, оскільки таке право передбачає можливість кожної людини і громадянина побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, безплатно одержати житло в установленому порядку.

Навіть після надання дозволу на реалізацію будинку, неповнолітня особа не втратить (не буде припинене) права - можливості мати/придбати/побудувати/отримати житло, а отже такий дозвіл не порушує положень і Конвенції про права дитини, і ЗУ "Про охорону дитинства".

Обов'язок по забезпеченню належного рівня життя та розвитку дитини, належить батькам, а не стягувачу.

Вирішуючи подану заяву, суд приймає до уваги ту обставину, що встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 рокупро те, що майнові права неповнолітніх відповідачів на спірний будинок відсутні, а на порушення умов п.3.4.1. іпотечного договору, письмовий дозвіл іпотекодержателя на їх реєстрацію не надавався.

Суд приймає до уваги і той факт, що після укладення іпотечного договору, боржники знали, що реєструють дітей в іпотечному будинку і розуміли, що в майбутньому дана обставина ускладнить звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.5 ст. 124, ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

На сьогоднішній день виконати рішення суду по зверненню стягнення на предмет іпотеки неможливо через наявність реєстрації дітей в іпотечному будинку.

Щодо відсутності дозволу органу опіки та піклування на реалізацію будинку, то відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна надається лише за зверненням батьків, опікунів або піклувальників.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що дозвіл на реалізацію іпотечного майна органом опіки та піклування не надано у зв'язку з захистом інтересів дітей, оскільки відсутність дозволу є наслідком звернення до органу опіки та піклування неналежного суб'єкту.

Наявність дітей в іпотечному будинку боржників не звільняє останніх від виконання рішення суду саме в спосіб реалізації цього будинку і виконання рішення суду саме таким чином не суперечить нормативно-правовим актам по охороні прав дитини.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що подана державним виконавцем заява підлягає задоволенню з наданням дозволу на реалізацію предмету іпотеки спіорного житлового будинку.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 61, 208-210, 212, 213, 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення чи зміну способу i порядку виконання рішення суду у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - в особі її законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_4 - в особі її законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_5 - в особі її законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Встановити порядок виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року, на підставі якого 23.04.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 336/8403/13-ц, та надати дозвіл у рахунок погашення суми боргу ОСОБА_8 за кредитним договором № № 2812 від 27 березня 2008 року у розмірі 3 217 962, 53 гривень, складовими якого є: заборгованість за кредитом 1 624 711,44 гривень, заборгованість за відсотками - 1 204 299, 13 гривень, пеня за прострочення відсотків - 191 884,18 гривень, пеня за прострочення кредиту 73 057,07 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту 64 281,85 гривень, заборгованість 3 % річних від простроченої суми кредиту 24 755,95 гривень, сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції 34 972,91 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27 березня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 4889, укладеним між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, житловий будинок № 33, який знаходиться за адресою: вулиця Передатна в місті Запоріжжя, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2004 року, реєстраційний номер 9879637, загальною площею 426,5 кв.м, житловою площею 237,1 кв.м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, в якому зареєстровані неповнолітні особи, на прилюдних торгах за початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом" на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Зарютін