Провадження № 22-ц/779/2601/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ПАТ «ПроКредит Банк» про забезпечення позову, з апеляційною скаргою представника ПАТ «ПроКредит Банк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2015 року в задоволенні заяви представника ПАТ «ПроКредит Банк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відмовлено.

На дану ухвалу ПАТ «ПроКредит Банк» подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про забезпечення позову Банку та накласти арешт в межах ціни позову у сумі 3 771 101, 88 гривень на нерухоме майно належне на праві власності відповідачам.

Представник апелянта у скарзі зазначає, що відмова у задоволенні заяви є помилковою через те, що існують обґрунтовані ризики відчуження відповідачами майна, щодо якого заявлялось клопотання про накладення арешту. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачами зареєстровано на праві власності нерухоме майно. У витягах зазначено нерухоме майно, на яке вимагається накладення, а інформація про право власності у реєстрі є беззаперечним доказом наявності та реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачами. Матеріалами справи підтверджений факт наявності невиконаних кредитних зобов'язань у сумі 3 771 101, 88 гривень та те, що останній платіж на погашення кредитів був проведений тільки 15 червня 2015 року, після чого позичальник та відповідачі як його поручителі не здійснювали будь-яких проплат за кредитним договором, тому у банку є обґрунтовані побоювання, що відповідачі вчинять дії, направлені на відчуження належного їм на праві власності нерухомого майна, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволені заяви про забезпечення позову виходив з того, що заявником не наведено суду обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки він не у повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам процесуального закону .

У заяві представник ПАТ «ПроКредит Банк» зазначив причини і вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, посилаючись на те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення 3 771 101, 88 гривень заборгованості по кредитному договору та судового збору, а також на відповідність виду забезпечення позову, який вона просить застосувати, позовним вимогам.

З огляду на це, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову є необґрунтованим.

Враховуючи, те що між сторонами виник спір, який має майновий характер, зокрема, ціна позову, зазначена позивачем у позовній заяві по кредитному договору, де поручителем є ОСОБА_2 складає 3 510 602, 79 гривень, а по кредитних договорах, де поручителем є ОСОБА_3 3771101, 88 гривень, тому без забезпечення позову існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.152, 153, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ПроКредит Банк» задоволити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову.

Накласти арешт в межах ціни позову в сумі 3 510 602, 79 гривень на трикімнатну квартиру ОСОБА_2, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1 , загальна площа 86,4 кв.м, житлова площа 51, 1 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

Накласти арешт в межах ціни позову в сумі 3 771 101, 88 гривень на ? двохкімнатної квартири ОСОБА_4, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_2, загальна площа 50, 9 кв.м, житлова площа 27, 7 кв.м, реєстраційний номер майна: 13367414, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Р.Й. Матківський

Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк