провадження № 2/756/840/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
У зв'язку з невиконанням відповідачем вказаного рішення суду позивач несе реальні збитки, оскільки внаслідок інфляційних процесів розмір заборгованості за розпискою 350000 доларів США станом на 04 лютого 2015 року за курсом НБУ становить 5684000 грн., що тягне за собою збитки для позивача в розмірі різниці між заборгованістю, стягнутою за рішенням суду, та заборгованістю станом на 04 лютого 2014 року, а саме - 2886450 грн. (5684000 грн.-2797550 грн.).
Крім того, зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем рішення суду щодо сплати заборгованості, позивач не має можливості розпоряджатися власними грошовими коштами, забезпечувати належний матеріальний стан родини, що негативно впливає на загальний стан здоров'я позивача, зокрема існують тривалі порушення сну, головні болі. Вказаними діями відповідач заподіяв моральну шкоду в розмірі 100000 грн., яку позивач також просить стягнути.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 2831481 грн. 96 коп. З рішення суду вбачається, що заборгованість виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання щодо повернення 350000 доларів США позики. Стягнута рішенням суду грошова сума включає в себе суму боргу за договором позики у розмірі 2797550 грн. - еквівалент 350000 доларів США за курсом НБУ станом на 30 жовтня 2013 року та 3% річних від простроченої суми позики станом на 30 жовтня 2013 року.
З пояснень представника позивача вбачається, що вказане рішення суду відповідачем не виконано, заборгованість, визначену рішенням, не сплачено.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Позивач просить стягнути 2886450 грн. збитків, заподіяних їй відповідачем у зв'язку з невиконанням ним рішення суду про стягнення суми боргу за договором позики. При цьому розмір збитків позивач визначає як різницю між сумами боргу за договором, вираженими в іноземній валюті, перерахованої у національну валюту, станом на час винесення судом рішення та станом на теперішній час.
Проте, вказана сума не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, а є лише зміною розміру заборгованості, вираженої у гривнях, у зв'язку з інфляцією та зміною курсу національної валюти відносно іноземної.
Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 2886450 грн. збитків.
Наявність невиконаного боржником судового рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє позикодавця на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.
Оскільки рішенням суду визначено та стягнуто розмір заборгованості за договором позики у гривнях, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми 2797550 грн. за період з 31 жовтня 2013 року (три проценти річних від простроченої суми боргу стягнуто рішенням суду по 30 жовтня 2013 року) по 04 лютого 2015 року.
Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню три проценти річних в розмірі 106000 грн. 32 коп. (2797550 грн.*3/100/365*461 день прострочення).
Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння їй такої шкоди внаслідок неповернення позики.
Крім того, представник позивача зазначив, що договір позики не містить умов, які б передбачали таку відповідальність позичальника за невиконання грошового зобов'язання, як відшкодування моральної шкоди.
При цьому чинне законодавство не містить окремих норм, що передбачають безумовний обов'язок позичальника відшкодувати позикодавцеві моральну шкоду з визначенням її розміру у разі неповернення позики, а доказів заподіяння моральної шкоди неповерненням позики позивачем не надано.
Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно задоволених вимог в розмірі 1060 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3897 грн. 60 коп. відповідно до наданого представником позивача розрахунку компенсації витрат на надання правової допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 106000 (сто шість тисяч) грн. 32 коп. трьох процентів річних від простроченої суми позики.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1060 (одна тисяча шістдесят) грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3897 (три тисячі вісімсот дев'яносто сім) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко