Справа № 219/2081/15-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Полтавець Н.З.,
при секретарі Дубаніній О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи Хорошаєва Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
25.03.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. В своїй заяві вона посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2002 р. вона є власником квартири АДРЕСА_1. Крім неї, в даній квартирі зареєстровані її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою № 330 від 24.03.2015 р. Проте, у даній квартирі відповідачі фактично не проживають з дня реєстрації, а були зареєстровані за їх проханням, оскільки вони продали належну їм квартиру у м. Донецьку і знялись там з реєстраційного обліку, мали намір придбати квартиру в м. Артемівську, пояснивши, що вони повинні мати зареєстроване місце проживання. Відповідачі були її знайомими і вона зареєструвала їх у своїй квартирі. Відповідачі не несуть витрат за комунальні послуги та на утримання квартири, вона позбавлена можливості оформити субсидію. У зв'язку з цим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, а також не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Вони у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістили. Від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи ГУ ДМС України в Донецькій області у судовому засіданні пояснив суду, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_1 та проживає в квартирі АДРЕСА_2, відповідачі ніколи не проживали за вищезазначеною адресою та вона їх ніколи не бачила.
Свідок ОСОБА_8 дала суду аналогічні пояснення та підтвердила той факт, що відповідачі, зі слів ОСОБА_1, були зареєстровані в її квартирі, але ніколи там не проживали.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до довідки, виданої ТОВ «ТБК „Схід" № 330 від 24.03.2015 р. відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с.9).
Згідно перевірки, проведеної комісією ТОВ «ТБК „Схід", актом № 326 від 24.03.2015 р. встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 але фактично там не проживають з березня 2010 р. по теперішній час (а.с.10).
Із договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2002 р. позивачка ОСОБА_1 придбала квартиру № 1 загальною площею 48,10 кв.м, в т.ч. жилою площею 31,28 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 5,6,10,88,107,208,215, 224-226 ЦПК України, ст. 321,391, ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя Н.З.Полтавець