Справа № 203/5763/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді- Карпенка С.Ф.

при секретарі Штефані Д.Г.

за участю:

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)-ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду з позовом до ОСОБА_4 з позовом про поділ спільного майна подружжя. В огрунтування позовних вимог вказала слідуюче.

26 вересня 1987 року сторони зареєстрували шлюб. Під час шлюбу- 13 вересня 2000 року вони придбали частини спірного домоволодіння (37/100 та 63/100 частин), за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Кошута,7. Покупцем при укладанні договорів купівлі-продажу був відповідач ОСОБА_4

На даний момент стосунки сторін погіршились, спільного господарства вони не ведуть, втрачено почуття взаємної любові та поваги один до одного. Відповідач ухиляється вінд контактів з позивачкою

Оскільки позивачці стало відомо про наміри відповідача звернутись до суду з питанння визнання пава власності на придбане домоволодіння лише на себе, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила поділити майно, виділити їй 1 / 2 частину домоволодінн по вул.Кошута,7 в м.Дніпропетровську.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. В період шлюбу він придбав вказане спірне домоволодіння по частинам ( (37/100 та 63/100 частин). Договори купівлі-продажу оформлені належним чином нотаріально. Придбав він вказане майно за особисті кошти, отримані в подарунок, про що було відомо дружині- Липа І.В., яка 29 серпня 2000 року особисто склала письмову розписку про це і про відсутність претензій до чоловіка. ОСОБА_4 просив задовольнити зустрічний позов і визнати за ним право власності на спірне домоволодіння.

В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом), підтримав позовні вимоги ОСОБА_3, заперечуючи проти вимог за с зустрічним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом не визнав вказаний позов, наполягаючи на задоволенні вимог за зустрічним позовом, посилаючись на те, що спірне домоволодіння придбано ОСОБА_4 за свої кошти, що було відомо дружині ОСОБА_3, яка була згодна з цим і жодних претензій не мала.

Суд, заслухав сторонни, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що повинно відмовити в задоволенні первісного позову, а вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

26 вересня 1987 року сторони зареєстрували у відділі ЗАГС виконкому Ленінської районної ради м.Дніпропетровська шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу від 26 вересня 1987 року (а.с.8).

Під час шлюбу- 13 вересня 2000 року ОСОБА_4 придбав відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 (а.с.4) у громадянина ОСОБА_6 37/100 частини домоволодіння з відповідними господарчими будівлями, що знаходиться в м.Дніпропетровську по вул.Кошута,7.

Окрім того, 13 вересня 2000 року ОСОБА_4 придбав відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 (а.с.5) у громадянки ОСОБА_7 63/100 частини домоволодіння з відповідними господарчими будівлями, що знаходиться в м.Дніпропетровську по вул.Кошута,7.

Як видно з технічного паспорту зі схематичним планом земельної ділянки, планом будинків, експлікацією,(а.с.28-31), виготовленого 30 вересня 2015 року, спірне домоволодіння за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Кошута,7, розташоване на земельній ділянці загальною площею 619 кв.м та складається з: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 76,5 кв.м. (житлова площа 48,2 кв.м.), в тому числі прибудова літ.А?-1; житловий будинок літ.Е-1 загальною площею 223,4 кв.м. (житлова площа 94,7 кв.м.), в тому числі тераса- е-1; літ.Д- гараж, № 1,3- ворота, №2- хвіртка, № 4,5,6- огорожа, № 7,8 сходи, І, ІІ замощення.

Доводи позивача за зустрічним позовом суд визнає аргументованими. Так, позивач надав суду копію розписки, складеної особисто ОСОБА_3 20 серпня 2000 року (а.с.27), оригінал якої досліджено в судовому засіданні. В розписці ОСОБА_3 вказала, що вона не заперечує проти придбання чоловіком- Липа М.А. в особисту власність за свої особисті кошти спірного домоволодіння, з моменту придбання домоволодіння воно вважається його особистою власністю, на яку вона не претендує, не має матеріальних претензій. Представник ОСОБА_3 в суді підтвердив, що йому відомо від неї, що дійсно вона добровільно написала 20 серпня 2000 року вказану розписку, оскільки на той час між сторонами була така згода. Суд визнає вказану розписку належним доказом, який спростовує позовні вимоги за первісним позовом.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а частиною 2 вказаної статті передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 1 ст. 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_4 правомірно звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, оскільки сукупність вищевказаних обставин дає підстави прийти до висновку про аргументованість його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.321, 328, 379, 383, 386, 392 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна відмовити у звязку з необґрунтованістю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити. Визнати за ОСОБА_4 (іпн.) право власності на домоволодіння за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Кошута,7, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 619 кв.м та складається з: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 76,5 кв.м. (житлова площа 48,2 кв.м.), в тому числі прибудова літ.А?-1; житловий будинок літ.Е-1 загальною площею 223,4 кв.м. (житлова площа 94,7 кв.м.), в тому числі тераса- е-1; літ.Д- гараж, № 1,3- ворота, №2- хвіртка, № 4,5,6- огорожа, № 7,8 сходи, І, ІІ замощення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Карпенко С.Ф.