Провадження № 2/127/6527/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2008 року між відповідачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №0104/0908/45-049, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 16500,00 доларів США зі сплатою 11,9 % річних строком до 01.09.2023 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 01.09.2008 року між сторонами кредитного договору також укладено договір іпотеки №0104/0908/45-049-Z-1, відповідно до умов якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира АДРЕСА_1. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог, за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до боржників щодо повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.07.2015 року становить 289839,87 грн., з яких: тіло кредиту - 277203,92 грн., відсотки - 12635,95 грн. Просить достроково звернути стягнення на предмет іпотеки, від реалізації заставленого майна задовольнити вимоги позивача на суму 289839,87 грн., визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк», стягнути судові витрати.

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, натомість до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак до суду надала свої письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що 24.09.2015 року нею було погашено заборгованість та на даний час сумлінно виконуються умови кредитного договору відповідно до графіка платежів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, зокрема щодо кредиту та виконання зобовязань, а також Законів України «Про іпотеку», «Про заставу» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 01.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (після перейменування ПАТ «Сведбанк) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0104/0908/45-049, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 16500,00 доларів США на строк по 01.09.2023 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних, а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати зобовязання у повному обсязі в термін, передбачений договором. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) 01.09.2008 року укладено іпотечний договір № 0104/0908/45-049-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1950. Відповідно до умов цього договору, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 01.09.2008 року, за реєстром №1945, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 01.09.2008 року за реєстровим №1476 в реєстровій книзі №249. За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 194416,00 гривень. Відповідно до п. 11 даного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобовязання повністю або частково.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-прав вимоги, відповідно до якого продавець продав, а покупець прийняв право вимоги до позичальників за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі і договорами, укладеними з ОСОБА_1

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. Проте, позичальником взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконані належним чином. Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 28.07.2015 року станом на цю ж дату заборгованість відповідача за кредитним договором складає 13137,35 доларів США, з яких: 12564,61 доларів США тіло кредиту, з них: 287,13 доларів США - прострочене тіло кредиту; 572,74 долари США відсотки, з них: 499,69 доларів США прострочені відсотки.

27.08.2015 року позивачем на адресу відповідача направлено лист з вимогою погасити прострочену суму кредиту. Як вбачається з наданих відповідачем доказів, остання 24.09.2015 року погасила заборгованість на суму 26062,76 грн., що підтверджується квитанцією № 60566847 від 24.09.2015 року. При цьому, як вбачається з довідки ПАТ «Дельта Банк» Вих. №05-3152936 від 04.11.2015 року станом на 03.11.2015 року прострочена заборгованість по кредитному договору у ОСОБА_1 відсутня.

Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 5ст. 3 Закону України «Про іпотеку» кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону «Про іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст.20 Закону України «Про заставу», в разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (застави).

Тобто, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства, за рахунок предмету іпотеки, позивач може задовольнити свої вимоги, які виникають із кредитного договору.

Разом з тим, частиною 3 статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Суд враховує, що на даний час у ОСОБА_1 відсутня прострочена заборгованість за кредитним договором, що підтверджено матеріалами справи, кредитний договір має довготривалу дію по 01.09.2023 року включно (п. 1.1 договору), та те, що короткотривале порушення основного зобовязання, яке було добровільно ліквідоване позичальником, не завдало збитків кредитору (іпотекодежателю) та не змінило обсяг його прав, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 548, 572, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 33, 35, 38, 39, Закону України «Про іпотеку», ст.ст.1,20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: