2 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., при секретарі Школяр К.П., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в особі філії „Запорізьке РУ АТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в особі філії „Запорізьке РУ АТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит про стягнення коштів за договором банківського вкладу.
Відповідно до умов Договору, позивач внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.9.055701.027 в сумі 5 974,00 доларів США, на строк з 19.12.2014 року по 19.07.2015 року, зі сплатою процентів за ставкою 12,50 % відсотків річних.
Позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявою про повернення їй суми депозиту, однак в позасудовому порядку виплату банківського вкладу здійснено не було.
ОСОБА_1 просить суд стягнути з ПАТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит на її користь грошові кошти в сумі 5 974,00 доларів США.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, представник позивача ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ПАТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в особі філії „Запорізьке РУ АТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.
Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника ПАТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п. 1 Договору, Вкладник внесла, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2630.9.055701.027 в сумі 5 974,00 доларів США, на строк з 19.12.2014 року по 19.07.2015 року, що підтверджується меморіальним валютним ордером, який міститься в матеріалах справи.
Згідно п. 2 Договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1, ОСОБА_2 зобовязався нарахувати і виплатити Вкладникові проценти за ставкою 12,50% річних.
Згідно п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов.
Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Згідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Згідно зіст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Однак, в порушення п. 6 Договору та ч.2. ст. 1060, ст. 629, ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, на неоднаразові звернення позивача відповідачем не здійснено повернення суми банківського вкладу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-39 цс13 від 29.05.2013 року, ОСОБА_2 зобовязаний повернути депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору. У разі порушення грошових зобовязань ОСОБА_2 має сплатити вкладнику проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладником, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-247цс14 від 28.01.2015 року.
Згідно з ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 „Про судове рішення у цивільній справі передбачено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно витягу показників Національного Банку України станом на 02.11.2015 року 100 доларів США становить 2 299,373 гривень.
Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, суд дійшов до висновку про доведеність заявлених позивачем позовних вимог та необхідність задоволення у позові у повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Крім того, враховуючи вимоги ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 373,64 гривень, від сплати якого звільнена позивач ОСОБА_4, що звернулась до суду із позовом про захист прав споживача.
На підставі ст. ст. 526, 625, 629, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, Закону України „Про захист прав споживачів, ст. ст. 3, 8, 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в особі філії „Запорізьке РУ АТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит про стягнення коштів за договором банківського вкладу задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в дохід держави судовий збір у сумі 1 373,64 гривень (одна тисячі триста сімдесят три гривні шістдесят чотири копійки).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.П.Соболєва