Провадження № 22-ц/779/2355/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

та ОСОБА_4;

відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та державного нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Лесі Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності, визнання шлюбу недійсним (неукладеним), позбавлення права на спадщину, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом із врахуванням неодноразово змінених та доповнених 09.04.2015 року позовних вимог, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_8. При оформленні спадщини позивачу стало відомо, що після смерті батька спадкоємцем першої черги є його дружина ОСОБА_5. Посилаючись на те, що нотаріусом при заведенні спадкової справи не враховано, що спадкодавець на час відкриття спадщини не перебував в шлюбі з ОСОБА_5, просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину видані на ім'я ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_2 право власності на майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8. Зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_1 Галицького району Івано-Франківської області, автомобіль марки Оpel combo 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, банківський депозит Ідея банк - 21350 грн. та відсотки 1543, 50 грн. 7000 дол. США та відсотки 138, 16; Актив банк 5474,49 доларів США; Ощад банк - 3368 грн. та 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_2.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2015 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_10 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що ОСОБА_8 20 жовтня 2005 року не укладала шлюб з ОСОБА_5 і підпис від імені в актовому записі №1737 про шлюб від 20 жовтня 2005 року виконаний не спадкодавцем, тому відповідачка не правомірно заволоділа спадковим майном після смерті ОСОБА_8 Крім цього, ним також ставились вимоги щодо визнання вищевказаного шлюбу таким, що не укладався, а суд вирішував вимоги про визнання такого шлюбу недійсним.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на частку в спадщині ніким не порушено та не оспорюється, тому підстав для визнання права власності за позивачем на все спадкове майно чи на його частку не має. Щодо визнання шлюбу недійсним, то жодних доказів того, що ОСОБА_8 не було вільної згоди на реєстрацію шлюбу чи шлюб є фіктивним представниками позивача суду не надано.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 0,1860 га. в с. Дем'янів Галицького району Івано-Франківської області, автомобіль марки Оpel combo 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, банківський депозит Ідея банк - 21350 грн. та відсотки 1543, 50 грн. 7000 дол. США та відсотки 138, 16; Актив банк 5474,49 доларів США; Ощад банк - 3368 грн. та 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_2. Зазначені обставини визнані сторонами та відповідно ч.1ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Крім цього, з даних, які містяться у актовому записі про шлю №1737 та свідоцтві про народження, вбачається, що відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають ОСОБА_2 як син та ОСОБА_5 як той з подружжя, який пережив спадкодавця (а.с.8,29).

Судом встановлено, що на підставі ст.63 СК України ОСОБА_5, як подружжю спадкодавця 18 грудня 2012 року видані свідоцтва про право власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 0,1860 га. по АДРЕСА_1 Галицького району Івано-Франківської області, автомобіль марки Оpel combo 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, банківський депозит Ідея банк - 21350 грн. та відсотки 1543, 50 грн. 7000 дол. США та відсотки 138, 16; Актив банк 5474,49 доларів США; Ощад банк - 3368 грн. та 1/4 частки квартири за адресою АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується копіями свідоцтв про право власності на частину зазначеного майна (а.с.91-98).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_5 дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем, за час такого шлюбу ними приватизовано квартиру за адресою АДРЕСА_2, з приводу якої спору немає. Проте, вважає, що шлюб між подружжям 24.05.2001 року був розірваний. Отже, ОСОБА_5, відповідно до 1261 ЦК України не має права на спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відхиливши зазначені доводи представника позивача, оскільки встановлено, що 20 жовтня 2005 року між спадкодавцем ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського управління юстиції, за взаємною між ними згодою повторно було зареєстровано шлюб. Зазначені обставини підтверджуються копією довідки про реєстрацію шлюбу, копією та оригіналом актового запису про шлюб, копією витягу з державного реєстру про реєстрацію шлюбу, даними, які містяться на сторінці 10 паспорта НОМЕР_3 ОСОБА_5 про реєстрацію шлюбу з спадкодавцем.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що згідно висновку експерта №09/03-259 від 18.06.2014 року підпис від імені ОСОБА_8 у актовому записі №1737 від 20 жовтня 2005 року про шлюб з ОСОБА_5 спадкодавцеві не належить, тому такий шлюб не був укладений, оскільки спростовується вищевказаними доказами та поясненнями, які містяться в автобіографії спадкодавця про дружину ОСОБА_5 від 10.09.2010 року, анкеті кандидатів на роботу від 23.11.2010 року, акті обстеження проживання від 28.04.2010 року (а.с.201-203), які з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України оцінюючи в їх сукупності, є достатніми для їх відхилення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення у даному випадку випливає зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростованих презумпцій щодо фактів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2015 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя: В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк