У х в а л а

6 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Євтушенко О.І.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину зазначеного будинку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, здана до відділу прийому громадян 25 березня 2015 року.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2012 року, 24 жовтня 2012 року та 6 березня 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою, другою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк. Заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Оскільки заява про перегляд подана зі спливом трьохмісячного строку після постановлення ухвали, яку просить переглянути заявник, і до заяви не додано ухвал суду касаційної інстанції, які могли бути підставою для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року та були постановлені в межах трьохмісячного строку до подання цієї заяви, то строк на її подання заявником пропущено.

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 не заявлено.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду та поверненню.

Керуючись ст. 356 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Т.П. Дербенцева О.І. Євтушенко М.І. Наумчук Д.О. Остапчук