Провадження № 2/712/172/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді-Пироженко В.Д

при секретарі - Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу вказуючи, що відповідно до укладених 12 та 13 червня 2014 року з відповідачем ОСОБА_2 двох договорів позики у вигляді розписок, ним було передано відповідачу грошові кошти в сумі 3600 грн та 2000 грн, всього на суму 5600 гривень Відповідач зобов»язалась повернути кошти не пізніше 13серпня та 01.09.2014 року. По закінченні зазначених строків відповідачка частково повернула кошти в сумі 300 грн. Станом на 22.09.2014 року залишок боргу становить 5300 гривень. Просив стягнути суму боргу.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги зазначивши, що починаючи з 18.011.2013 року відповідачка протягом декількох місяців допомагала під час збору коштів - добровільних пожертвувань громадян на оперування та лікування його хворої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною цьому став діагноз доньки та необхідності терміново проведення операції на серці доньки, вартість якої занадто велика для нього. Зібравши певні суми коштів відповідачка передала їх йому не в повному обсязі. 5600 гривень вона не передала, зіславшись на відсутність на момент їх зустрічі таких коштів та обіцяла віддати всю суму коштів трохи пізніше. Написала 12 та 13 червня 2014 року йому дві розписки про те, що кошти поверне. Відповідачка повернула лише 300 гривень. Сума 5300 гривень неповернута. Відповідачка дані кошти привласнила і не віддала йому їх.

В зв»язку з тяжким матеріальним станом та необхідністю проведення операції для доньки, зібрані кошти є вкрай необхідними. На його численні прохання повернути кошти відповідачка відмовляється. Просить стягнути з відповідачки 5300 гривень та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що розписки її змусив написати позивач під тиском та погрозами. Кошти які вони зібрали вона передала відповідачу і їх не рахувала. Інших ніяких коштів вона не отримувала. Позивач їй сказав. Що сума була 3600 гривень і вона тому написала розписк4, а потім зателефонував і сказав, що більше. Вона написала другу розписку на 2000 гривень. В подальшому в судове засідання не з»явилась, хоч належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2014 року та 13.06.2014 року ОСОБА_2 були надані розписки ОСОБА_1 про те, що вона взяла в борг суму 2000 гривень та 3600 гривень, які зобов»язувалась повернути не пізніше 13.08.2014 року та 01.09.2014 року. Дані розписки написані ОСОБА_2 власноручно та в присутності свідків.

Як встановлено в судовому засіданні, приводом для написання цих розписок став той факт, що відповідач допомагала займатися збором коштів для термінової операції доньки позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується випискою із історії хвороби дитячої кардіології та кардіохірургії м. Київ.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з відповідачкою ОСОБА_2, яка є її кумою, займались волонтерством та допомагали збором коштів для доньки позивача. Були в магазинах «Наша ряба» поставлені скриньки. Завідуюча магазином зателефонувала перед новим 2014 роком та повідомила про те, що зібрали кошти близько 7000 гривень. Вона особисто просила ОСОБА_2 забрати кошти та відвезти їх позивачу на що та погодилась. Пізніше вона зателефонувала ОСОБА_2 та запитала чи відвезла та кошти, на що ОСОБА_2 дала позитивну відповідь. Після нового 2014 року з магазину знову зателефонували та просили забрати кошти близько 4000 гривень. Вона знову просила ОСОБА_2 забрати кошти і та погодилась. Через деякий проміжок часу їй зателефонував позивач та просив привезти кошти, так як йому ніяких коштів ні перед новим роком, ні після - не привозили. Вона зв»язалась з ОСОБА_2 і та сказала, що кошти витратила на погашення кредиту в «Приватбанк», обіцяла повернути їх. Вона разом з ОСОБА_1, та ОСОБА_5 поїхали до ОСОБА_2 і та в присутності своєї матері обіцяла повернути кошти. Написала дві розписки, одну 12.06.2014 року, іншу 13.06.2014 року. Ніякого тиску та примусу ніхто на неї не здійснював, говорила що їй вкрай потрібні були кошти. Повернула лише 300 гривень. Говорила, що продасть квартиру та поверне всі кошти.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в магазині «Наша ряба» завідуючою. До неї звернулась ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щоб поставити в магазині скриньки для збору коштів дівчинці на операцію. Вона погодилась. Перед новим 2014 роком вона зателефонувала до ОСОБА_4 та просила забрати кошти . Сума була десь 7000 гривень. Приїхала ОСОБА_2 і забрала ці кошти в пакеті. Пізніше, після нового року знову була зібрана сума коштів близько 4000 гривень і знову прийшла ОСОБА_2 та забрала кошти в пакеті. Кошти передавали її продавці ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила,що вона працює в магазині продавцем і вони збирали кошти на операцію дитини. Прийшла дівчина ОСОБА_2, яку вона знає і вони віддали їй кошти десь 7000 гривень, а пізніше більше 4000 гривень. Передавали кошти в пакетах.

Свідок ОСОБА_9 дала аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що її ОСОБА_4 повідомила про збір коштів і що дані кошти їй повинна передати ОСОБА_2 Вона зателефонувала до ОСОБА_2, просила привезти кошти, так як вона з дитиною повинна була вже їхати до м. Києва. ОСОБА_2 обіцяла кошти привезти, але так і не привезла.

Таким чином, судом встановлено, що кошти, які були пожертвуванням громадян міста Черкаси на оперування та лікування хворої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_2 дійсно отримувала в магазині для передачі їх ОСОБА_1 Кошти повернула частково, суму яку вказує позивач та зазначена в розписках відповідачем не повернута.

Посилання відповідачки на те, що розписки про повернення нею боргу написані під примусом та погрозами, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується показами вищевказаних свідків. Дані свідки попереджені про кримінальну відповідальність та приведені судом до присяги.

Крім того, відповідачкою факту звернення її до правоохоронних органів в червні 2014 року, тобто після написання даних розписок, не доведено.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно) зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Постільки відповідачем борг не повернутий, суд вважає, що він підлягає стягненню в примусовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Підлягають до задоволення вимоги позивача в частині стягнення судових витрат відповідно до ст.. 88 ЦПК України в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.5, 10,11,209,.212.,214,215, 218 ЦПК України, на підставі ст. 526,1212, 1213 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 5300 гривень та 243,60 грн понесених 5543,60 грн( п»ять тисяч п»ятсот сорок три грн. 60 коп)

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: