Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/6163/15-ц
Провадження № 2/644/1884/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року Орджонікідзевський районний суд м . Харкова

у складі головуючого судді - Маслова М.І.,

при секретарі - Шпиця Л.В.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

адвоката позивача - Шевчик Л.А.,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області; Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради «про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності, визначення порядку користування квартирою, відновлення порушеного права», за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області «про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, визначення порядку користування квартирою, відновлення порушеного права» -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності, визначення порядку користування квартирою, відновлення порушеного права. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 - мати і донька та відповідач ОСОБА_4 - син позивача ОСОБА_1 зареєстровані і постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання. Квартира - трикімнатна, ізольована і належить співвласникам на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 7А-06-272650. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири - 64,8 кв.м., житлова - 43,00 кв.м. Площі житлових кімнат: 12,8 кв.м., 16,4 кв.м., з балконом 4,6 м.кв., та 13,8 кв.м., кожна з них має окремий вихід у коридор. Також у квартирі є коридор площею 8,3 кв.м., кухня - 6,2 кв.м., окремі ванна - 2.2 кв.м. і санвузол - 1,1 кв.м., вбудована шафа - 1,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, відповіддю КП «Харківського міське БТІ» від 04.06.2015 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. На протязі тривалого часу сторони спільно користуються квартирою, склався фактичний порядок користування. Позивач ОСОБА_2 займала кімнату площею 12,8 кв.м. позивач ОСОБА_1 - кімнату площею 16,4 кв.м. з балконом 4.6. м. кв., а відповідач ОСОБА_4 - кімнату площею 13,8 кв.м.. Сторони мешкають різними сім'ями, мають окремій бюджет і господарство. А позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ведуть спільний бюджет і господарство. Протягом останнього року з ініціативи відповідача між сторонами часто виникають сварки через порядок користування житловою площею та сплату комунальних послуг і квартплати, які відповідач останній час перестав сплачувати. Останній конфлікт мав місце 01.06.2015 року, коли ОСОБА_4 вчинив сварку з нецензурною лайкою і погрозами. Користуючись своєю фізичною перевагою, ОСОБА_4 переніс частину меблів з кімнати площею 16,4 кв.м., яку займала ОСОБА_1, до найменшої кімнати площею 12,8 кв.м., яку займає позивач ОСОБА_2 і встановив замок на кімнату, яку займала позивач ОСОБА_1, ключа їй не дав, таким чином незаконно виселив її з цієї кімнати, а сам самоправно вселився. За цим фактом ОСОБА_1, вимушена була звернуться у міліцію і відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. За захистом своїх житлових прав позивачі вимушені звернуться до суду.

В ході розгляду справи відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, після чого звільнів кімнату 13, 8 м. кв. . Сторони уточняли та доповнювали свої позовні вимоги. Відповідач відмовився від зустрічного позову, позивачі зайняли 2-і кімнати 12,8 м. кв. 13,8 м. кв., ОСОБА_4 займає кімнату 16,4 м. кв. з балконом 4,6 м.кв.. Відповідач зареєстрував на своє мешкання свою малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .Сторони при розгляді справі не заперечували розрішити свій спір шляхом взаємних поступок, визначити порядок користування своїм житлом: позивачам надати для сумісного користування дві кімнати площею 12,8 м. кв., 13,8 м. кв., вбудовану шафу - 1,7 кв.м, відповідачу ОСОБА_4 надати кімнату 16,4 кв. м. з балконом 4.6 м. кв., в загальному користуванні сторін залишити коридор площею 8,3 м. кв., кухню - 6,2 кв. м., санвузол - 1,1 кв. м.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судовому засідання проти задоволення уточненого позову не заперечували.

Крім того, відповідачем в судовому засіданні було заявлене клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду, що відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України є підставою для залишення зустрічного позову без розгляду.

Представник третьої особи Реєстраційної служби головного управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, в наданих поясненнях вважає можливим розглядати справу в їх відсутність. Вважає, що позов позивачів не суперечить взаємним інтересам сторін.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради заперечень не надав, не заперечує розглядати справу у порядку ст. 77, п. 2, 3 169 ЦПК України. Заперечень від учасників сторін про розгляд справи у відсутність представника третьої особи не надійшло.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші докази окремо та в їх сукупності, в тому числі письмові, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

При цьому суд виходить з того, що квартира за адресою АДРЕСА_1 була приватизована на трьох осіб у рівних долях, і є спільною сумісною власністю ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 14.06.2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради (а.с. 7-9).

Спірна квартира складається з 3 кімнат загальною площею - 64,8 кв. м., з яких житлова площа - 43,0 кв.м., 1- а кімната - 12,8 кв. м., 2- а кімната - 16,4 кв. м. з балконом - 4,6 кв. м., 3- а кімната -13,8 кв. м., кухні - 6,2 кв. м., вбиральні - 1,1 кв. м., ванної кімнати - 2,2 кв.м., коридору - 8,3 кв.м., вбудованої шафи - 1,7 кв.м. (а.с. 8).

На момент приватизацїї житла сторони були зареєстровані і постійно проживали у спірнїй квартири, мали рівні права на житло (а.с. 6).

В приватизації квартири приймали участь три особи ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1 та мають відповідно кожний право власності на 1/ 3 частку квартири.

Так як, площа спірної квартири складає 64,8 кв.м., то 1/3 квартири буде складати - 21,6 кв. м.. Тобто, кожний має право на ідеальну частку у розмірі 21,6 кв. м. в даній квартирі.

Як вбачається з матеріалів справі сторони домовились про те, що відповідачу ОСОБА_4 виділяється користування ізольована кімната - 16,4 кв. м. з балконом - 4,6 кв. м, а позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділяються у спільне користування ізольована кімната - 12.8 кв.м, ізольована кімната - 13,8 кв.м та вбудована шафа - 1.7 кв. м, у загальному користуванні співвласників виділяються коридор площею 8,3 кв.м, кухня - 6,2 кв.м, ванна- 2,2 кв.м, санвузол - 1,1 кв.м. Зазначені вище обставини повністю визнавались сторонами.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Ст. 372 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності.

При цьому житлові умови учасників судового процесу не будуть погіршені, оскільки кожний отримає у володіння та користування ту частку квартири, яка відповідає його частці, якою на момент розгляду справи здійснюється користування в натурі.

Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що способом захисту прав позивачів є визначення часток у спільному сумісному майні з відповідачем і визначення порядку користування квартирою.

Частинами 1 і 3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивачів заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів та думки відповідача ОСОБА_4, який не заперечує проти задоволення позову та підтвердив викладені у позові обставини, а зустрічний позов відповідача ОСОБА_4 - залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та наявних у справі матеріалів, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 14, 15, 30, 38, 40, 42, 44, 61, 77, 80, 107, 110, 118-120, 158, 169 п. 2 , 208, 209, 220, 294, 295 ЦПК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, ч. 1 ст. 355, ч. 1, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 368 , ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України суд,-

В И Р И Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області; Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради «про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності, визначення порядку користування квартирою, відновлення порушеного права» - задовольнити у повному обсязі.

Визначити, що частки кожного із співвласників: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, що належить їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.06.2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 7А-06-272650, є рівними - по 1/3 частині.

Визначити порядок користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1: виділити у спільне користування позивачам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 дві кімнати площею 12,8 кв.м і 13,8 кв.м, та вбудовану шафу 1,7 кв.м; виділити у користування відповідачу ОСОБА_4 - кімнату площею 16,4 кв.м з балконом 4,6 кв.м.

Залишити у загальному користуванні співвласників квартири: коридор площею 8,3 кв.м, кухню - 6,2 кв.м, ванну - 2,2 кв.м, санвузол - 1,1 кв.м.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області «про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, визначення порядку користування квартирою, відновлення порушеного права» - залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 - ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Маслов М.І.