АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2510/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Василенко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - Подолянко Тетяни Володимирівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_8, фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - Швець Світлану Василівну, яка підтримала апеляційну скаргу; представника ОСОБА_7 - ОСОБА_11, який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ПрАТ «Київський страховий дім», ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 19 грудня 2013 року ОСОБА_8, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Черкаси по вул. Дахнівська на перехресті з вул. Лісовою при зміні напрямку руху, не впевнившись у безпечності руху, допустив зіткнення із автомобілем Volkswagen T4, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_7

ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_8, що встановлено постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2014 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Черкаської області.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 44/14 від 02 квітня 2014 року, розмір матеріальних збитків, спричинених внаслідок пошкодження належного позивачці ОСОБА_7 автомобіля в результаті ДТП, становить 25 754,61 грн.

ОСОБА_7 вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_8 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» згідно полісу № АС/4267268 від 12 серпня 2013 року.

Після ДТП, 23 грудня 2013 року, зазначає ОСОБА_7, вона звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» з повідомленням про страховий випадок ДТП, а також 07 травня 2014 року нею було подано до страхової компанії заяву про виплату їй страхового відшкодування.

05 серпня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» їй було виплачено частину страхового відшкодування в розмірі 15 341,20 грн.

Позивачка вважає, що страхове відшкодування повинно було бути виплачене в сумі 25 244,61 грн., тому відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» виплачено не у повному розмірі, а також із порушенням строків, оскільки несплачена частина відшкодування становить 9 903,41 грн. і повинна була бути виплачена не пізніше 05 серпня 2014 року.

Вважаючи свої права порушеними у зв'язку із простроченням виплати частини страхового відшкодування ОСОБА_7 звернулась за їх захистом до Черкаського районного суду Черкаської області та просила постановити судове рішення, яким стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» на свою користь невиплачене страхове відшкодування в сумі 9903,41 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 1317,29 грн., інфляційні збитки в сумі 1478,91 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 176,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на свою користь моральну шкоду в сумі 1500,00 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди франшизу в сумі 510,00 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 517,08 грн.

В подальшому, ОСОБА_7 збільшила обсяг заявлених нею позовних вимог, просила суд постановити судове рішення, яким стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» на свою користь невиплачене страхове відшкодування в сумі 9903,41 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 3106,41 грн., інфляційні збитки в сумі 5235,82 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 246,64 грн., а всього 18 492,28 грн.

Стягнути із фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 на свою користь моральну шкоду в сумі 1500,00 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди франшизу в сумі 510,00 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 517,08 грн.

Стягнути із відповідачів на свою користь понесені та документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29 квітня 2015 року до участі у даній справі в якості співвідповідача залучено ФОП ОСОБА_9

Заявою від 13 серпня 2015 року про залишення без розгляду окремих вимог, заявлених у позові, позивачка ОСОБА_7 просила залишити без розгляду її позов в частині позовних вимог щодо стягнення із фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП 1500 гривень, франшизи в розмірі 510 гривень, а також в частині витрат на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 517,08 грн., а всього на суму 2 527,08 гривень. В решті ОСОБА_7 просила заявлені нею позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2015 року позов - задоволено.

Стягнуто із ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 невиплачене страхове відшкодування в сумі 9903,41 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 3106,41 грн., інфляційні збитки в сумі 5235,82 грн., 3 % річних від простроченої суми в сумі 246,64 грн.

Стягнуто із ПрАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 судові витрати: судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, в сумі 2 630,88 грн.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Київський страховий дім» - Подолянко Т.В., вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах ОСОБА_7 повністю.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПрАТ «Київський страховий дім» підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ законодавчо визначений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом МЮ України, ФДМ України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092,

Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Методики, її вимоги є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Як вбачається із висновку автотоварознавчого дослідження /а.с.10-13/ вартість матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП власнику автомобіля ОСОБА_7 становить 25 754,61 грн. Дані висновки автотоварозначого дослідження ніхто із сторін по справі не оскаржував, будь-яких інших об'єктивних доказів, які б спростовували даний висновок експерта, на адресу суду надано не було.

Отже реальний розмір шкоди, завданої ОСОБА_7 внаслідок пошкодження її автомобіля Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_2, визначено висновком саме експертного автоварознавчoгo дослідження N 44/14 від 02 квітня 2014 року, а не рахунком-фактурою № 47 від 04 квітня 2014 року, актом виконаних робіт від 24 квітня 2014 року, квитанцією № 17 від 24 квітня 2014 року про оплату часткового ремонту пошкодженого ТЗ, як зазначає апелянт.

Реальний розмір збитків може бути визначено лише відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮ України, ФДМ України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, шляхом проведення автотоварознавчої експертизи або експертного дослідження судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, або іншими суб'єктами оціночної діяльності, що спростовує посилання апелянта на те, що відшкодуванню на користь позивачки підлягає лише 15 341,20 гривень, визначених ПрАТ «Київський страховий дім» на підставі не експертного висновку, а на підставі інших доказів по справі, а саме рахунку-фактури, акту виконаних робіт від 24 квітня 2014 року, квитанції № 17 від 24 квітня 2014 року про оплату часткового ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Зібраними по справі доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_7 звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату їй страхового відшкодування, в якій просила виплатити їй у зв'язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу 32 372,00 грн. Однак, з метою з'ясування реального розміру спричинених позивачці збитків, страховик звернувся до експерта і висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 44/14 від 02 квітня 2014 року було визначено даний розмір матеріального збитку, який дорівнює 25 754,61 грн. Саме така сума є необхідною для відновлення пошкодженого транспортного засобу і вона не перевищує ліміт відповідальності, встановлений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4267268 від 12 серпня 2013 року.

Враховуючи той факт, що ПрАТ «Київський страховий дім» в добровільному порядку сплатило на користь ОСОБА_7 суму страхового відшкодування - 15 341,20 гривень, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення на користь позивачки різниці між сумою розміру матеріального збитку, визначеною експертним автотоварознавчим дослідженням та фактично виплаченою ПрАТ «Київський страховий дім» сумою, а також за мінусом франшизи, а саме 9 903, 41 грн. / 25 754,61 - 15 341,20 - 510/.

Також є необґрунтованими твердження представника ПрАТ «Київський страховий дім» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув із ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 пеню за прострочення сплати страхового відшкодування, інфляційних збитків , а також 3 % річних від простроченої суми, оскільки такі посилання апелянта не ґрунтуються на вимогах закону.

Зобов'язання страховика щодо виплати страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч.2 cт. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 -550 ЦК України. Дане положення повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 6 червня 2012 року по справі № 6-49 цс 12.

Колегія суддів погоджується про необхідність застосування cт. 625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання у спорах, які виникають з договорів страхування.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 cт. 625 ЦК України, зокрема сплата, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за. весь час прострочення, а також, трьох процентів річних від простроченої суми.

Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не с санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та. інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним. грошовими коштами, належними, до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним. неустойки (пені) за порушення виконання, зобов'язання. Таким, чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що страхова компанія - ПрАТ «Київський страховий дім» безпідставно відмовила позивачці у виплаті страхового відшкодування у визначеному автотоварознавчим дослідженням розмірі, у зв'язку із чим обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_7

Така позиція суду узгоджується із вимогами статті 979 ЦК України, якою передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму страхову виплату).

Положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин, з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК України).

Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Інші доводи апеляційної скарги ПрАТ «Київський страховий дім» суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_8, фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :