Справа № 522/6873/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на 24/100 частину, яка складається з житлової кімнати площею 27,9 кв.м., а також: 24/100 коридорів, 24/100 ванної кімнати, 24/100 туалету, 24/100 кухні загальною площею 56,68 кв.м., що складає 24/100 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 238,1 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., яка складається з шести кімнат.

При цьому позивачка посилається на те, що 30.08.1995 року між нею та ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_2 за довіреністю №2-5263 від 29.08.1995 р., посвідченою 10 Одеською державною нотаріальною конторою, яка діяла від імені неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Центрального РВК м. Одеси, уклали договір №95/1486 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській Універсальній Біржі «GIP», в результаті чого позивачка придбала 24/100 квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2005 р. договір №95/1486 від 30.08.1995 року вищезазначений купівлі-продажу нерухомого майна визнано дійсним, за позивачкою було визнано право власності на 24/100 частин квартири АДРЕСА_1. Але суд виходив с того, що загальна площа квартири складає 226,7 кв.м., а житлова площа 141,8 кв.м., як це зазначено в п. 2 зазначеного договору купівлі-продажу.

Після звернення 25.07.2014 р. до КП «БТІ» Одеської міської ради, позивачка отримала відповідь про те, що після уточнення даних технічної інвентаризації, проведеної КП «БТІ» ОМР 31.07.2014 р., загальна площа комунальної квартири АДРЕСА_3, складає 238,1 кв.м., житлова площа 141,9 кв.м., кількість житлових кімнат шість. Розбіжність між даними технічної інвентаризації та даними, наведеними у договорі №95/1486 купівлі-продажу нерухомого майна. Зареєстрованого Одеською Універсальною Біржею «GIP» 30.08.1995 р., де зазначена загальна площа квартири 226,7 кв.м. та житлова площа 141,8 кв.м., виникли внаслідок того, що на той час до загальної площі не враховувалися площі балконів, була не врахована площа кухні №15 площею 9,7 кв.м., на яку було оформлено право власності співвласниками квартири та були демонтовані грубки та печі, що не відноситься до самочинного будівництва. 31.07.2014 р. був виготовлений технічний паспорт, в якому технічна характеристика квартири приведена у відповідність до технічної інвентаризації.

У звязку з відмовою позивачці у державній реєстрації прав та їх обтяжень, підставою якої є наявність розбіжностей технічної характеристики обєкта нерухомості, що вказана у технічному паспорті від 31.07.2014 р. з відповідною характеристикою обєкта у договорі купівлі-продажу від 30.08.1995 р, вона звернулася до суду для захисту своїх прав.

Позивачка у судове засідання не зявилася, її представником до суду була подана заява відповідно до якої він просить справу розглядати у відсутності позивачки та її представника, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення повідомлялася судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки до суду не надходило.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_2 за довіреністю №2-5263 від 29.08.1995 р., посвідченою 10 Одеською державною нотаріальною конторою, яка діяла від імені неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Центрального РВК м. Одеси, було укладено договір №95/1486 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській Універсальній Біржі «GIP», на підставі якого позивачка придбала 24/100 квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до п. 2 вищезазначеного договору квартира АДРЕСА_4, має загальну площу 226,7 кв.м., складається з 6-ти кімнат житловою площею 141,8 кв.м. По заяві власника була відчужена: одна кімната житловою площею 27,3 кв.м., а також: 24/100 коридорів, 24/100 ванної кімнати, 24/100 туалету, 24/100 кухні, загальною площею 56,68 кв.м., що складає 24/100 частини квартири.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2005 року, яке набрало закону силу, було визнано дійсним договір №95/1486 від 30 серпня 1995 року купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_2 за довіреністю №2-5263 від 29.08.1995 р., посвідченою 10 Одеською державною нотаріальною конторою, яка діяла від імені неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Центрального РВК м. Одеси №589 від 11 серпня 1995 року, зареєстрований на Одеській Універсальній Біржі «GIP», в результаті якого ОСОБА_1 придбала 24/100 частини квартири АДРЕСА_4. За ОСОБА_1 судом було визнано право власності на 24/100 частини квартири АДРЕСА_5.

31.07.2014 р. КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради був виготовлений технічний паспорт на належну ОСОБА_1 24/100 частину квартири АДРЕСА_6, з якого вбачається, що загальна площа квартири становить 238,1 кв.м., житлова площа 141,9 кв.м., кількість житлових кімнат 6 (шість), площа житлової кімнати ОСОБА_1 становить 27,9 кв.м.

Рішенням №16782697 від 28 жовтня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_6, було відмовлено ОСОБА_1 у державні реєстрації права власності на 24/100 квартири №6, що розташована в будинку №6 по вул. Князівській в м. Одесі, по причині не відповідності технічної характеристики обєкта нерухомості майна, що вказана у технічному паспорті від 31.07.2014 р., технічній характеристиці обєкта зазначеній у договорі купівлі-продажу від 30.08.1995 р.

З відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 10.11.2014 р. №443575.67.14/1, яке було надано на замовлення ОСОБА_1, позивачці було повідомлено, що розбіжності в загальній площі 11,4 кв.м. та житловій площі 0,1 кв.м., між даними технічної інвентаризації та даними наведеними у договорі №95/1486 купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрованого Одеською універсальною біржею GIP 30.08.1995 р., де зазначена загальна площа квартири 226,7 кв.м. та житлова площа 141,8 кв.м., виникли внаслідок того, що на той час до загальної площі не враховувалися площі балконів, була не врахована площа кухні №15 площею 9,7 кв.м., на яку було оформлено право власності співвласниками квартири та були демонтовані грубки та печі, що згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 р. №127, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582/5773 (із змінами та доповненнями) не відноситься до самочинного будівництва. Таким чином, слід вважати по комунальній квартирі АДРЕСА_3, загальну площу 238,1 кв.м., житлову площу 141,9 кв.м.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наявність рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2005 року, яким визнано дійсним договір №95/1486 від 30 серпня 1995 року купівлі-продажу нерухомого майна та визнано за позивачкою право власності на 24/100 частини квартири АДРЕСА_7, тобто квартири площа якої, після проведеної 31.07.2014 р. технічної інвентаризації, з обєктивних обставин, склала: загальна площа 238,1 кв.м., житлова площа 141,9 кв.м., суд приходить до висновку про законність позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 24/100 частину, яка складається з житлової кімнати площею 27,9 кв.м., а також: 24/100 коридорів, 24/100 ванної кімнати, 24/100 туалету, 24/100 кухні загальною площею 56,68 кв.м., що складає 24/100 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 238,1 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., яка складається з шести кімнат.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

09.11.2015