Справа № 539/2848/14-ц
06 січня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.
при секретарі - Павличенко О.А.
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, мотивуючи тим, що 22.08.2014 року судом ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним та стягнення коштів згідно якого позовні вимоги позивача ОСОБА_3 залишені без задоволення.
Рішення вступило в законну силу, є чинним.

На час розгляду справи в суді заявниця ОСОБА_1, ОСОБА_2 уклали з адвокатом ОСОБА_4 письмову угоду про надання кваліфікованого захисту своїх прав та інтересів, що останнім було виконано. В справі знаходяться , підтверджуючи докази понесених заявниками судових витрат, які вони бажають стягнути з позивача по справі ОСОБА_3 оскільки при ухваленні рішення дане питання не було вирішено.

Заявники прохають суд стягнути з позивача ОСОБА_3 на їх користь понесені ними судові витрати за надання правової допомоги в розмірі по 1210 грн. кожному , як компенсацію судових витрат , пов'язаних з наданням їм правової допомоги по цивільній справі 539/2848/14 виходячи з вимог ЗУ "Про граничний розмір компенсацій витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах."

В судове засідання сторони не з"явилися, про дату час, місце розгляду справи повідомлені завчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Згідно п.4 ч.1 , ч.3 ст.220 ЦПК України вказано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою.

Встановлено, що рішенням суду від 21.10.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним та стягнення коштів позовні вимоги позивача ОСОБА_3 залишені без задоволення. Рішення вступило в законну силу, є чинним.

При ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесених ними судових витрат пов'язаних з наданням правової допомоги адвокатом ОСОБА_4

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з витрат на правову допомогу.

Факт надання правової допомоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_4 підтверджується письмовими документами, а саме: ордерами, квитанціями (а.с.30-31, 33-34), договорами про представництво та надання правової допомоги в цивільній справі ( а.с. 32, 35).

Вказаними договорами передбачалась сплата за правову допомогу в розмірі по 6774 грн. кожним , яка підлягала відшкодуванню в порядку ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

У відповідності із ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Головне правило розподілу судових витрат між сторонами полягає в тому, що стороні , яка повністю виграла цивільну справу , інша сторона , яка справу програла , компенсує всі понесені нею судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона , на користь якої ухвалено судове рішення, дійсно понесла ці судові витрати.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" в 2014 році граничний розмір витрат компенсації на правову допомогу не міг перевищувати 40 % від розміру мінімальної заробітної плати , визначеної на 1 січня відповідного року, за кожні 60 хвилини роботи адвоката в судовому засіданні , тобто в 2014 році такий розмір не міг перевищувати 487 грн. 20 коп. (1218/100х40=487 грн.20 коп.) за годину участі адвоката при розгляді справи.

Згідно протоколів судових засідань, адвокат ОСОБА_4 , як представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 приймав участь у трьох судових засіданнях : 11.09.2014 року протягом - 47 хвилин, 14.10. 2014 року протягом - 36 хвилин, 21.10.2014 року , протягом 06 хвилин , а всього адвокат ОСОБА_4 приймав участь у судових засіданнях протягом 89 хвилин . (47 + 36+ 6= 89 хвл.). Разом з тим ОСОБА_4 витратив поза судовим розглядом справи 60 хвилин (для складання заяви та її обгрунтування , ознайомленням з матеріалами справи протягом 30 хвилин та 30 хвилин витратив на її виготовлення та друк)

(30+30=60хвл.).

З урахуванням вищенаведеного , часу витраченого представником відповідачів у судових засіданнях , поза судового розгляду , вимог ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу в даному випадку не може перевищувати - 1210 грн. на кожну особу , якій надано правову допомогу. ( 89+60) /60х487,2 = 1210 грн.

Сплачені кожним із заявників 6774 грн. очевидно перевищують вказану суму, тому слід врахувати вищезазначені обмеження, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те що заявлені вимоги позивача ОСОБА_3 залишились без задоволення , вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 частину вартості правової допомоги наданої відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 по справі їх представником ОСОБА_4, що складає - 1210 грн. кожному згідно розрахунку.

Керуючись ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"

ст. ст. 79, 84, 88, 220 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1210 грн. компенсацію судових витрат пов'язаних з надання правової допомоги відповідачам їх представником адвокатом ОСОБА_4 у розгляді цивільної справи №539/2848/14-ц. кожному.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня оголошення .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.