Справа № 502/2815/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Ботнар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія Одеської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської оласті,

третя особа: Кілійське районне бюро технічної інвентаризації

про встановлення факту належності та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася 19.11.2014 року до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом, у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2, шлюб з яким зареєстровано 11 вересня 1958 року. На день смерті чоловік був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1, в домоволодінні 1962 року забудови, яке станом на 16.04.1991 року відносилося до колгоспних дворів. ОСОБА_1 постійно проживала разом з чоловіком до дня його смерті у вказаному будинку і фактично прийняла спадщину після його смерті. Інших спадкоємців немає. В нотаріальному оформлені спадщини позивачу було відмовлено в зв'язку з помилковим зазначенням прізвища та по-батькові її чоловіка у правовстановлюючих документах, так прізвище чоловіка зазначено «ОСОБА_2», замість вірного «ОСОБА_2» та по-батькові - «ОСОБА_2», замість вірного - «ОСОБА_2». На підставі викладеного позивач просить суд:

· встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1;

· зобов'язати КП РБТІ внести відповідні зміни в кн. 1 стр. 32 реєстр 132 в написані прізвища та по-батькові власника житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_1, змінивши прізвище «ОСОБА_2» на правильне - «ОСОБА_2», по-батькові «ОСОБА_2» на правильне - «ОСОБА_2»;

· визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених позовних вимог.

Представник відповідача - Приозерненської сільської ради, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог.

В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області № 364 від 26.11.2013 року, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до погосподарської книги № 6 Приозерненської сільської ради станом на 16.04.1991 року відносився до категорії колгоспних дворів. Склад колгоспного двору був таким: ОСОБА_2 - голова домоволодіння, помер ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 12/

Згідно матеріалів технічної інвентаризації, проведеної Кілійським РБТІ 29 жовтня 2013 року житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 101,8 кв. м., житловою площею 75,7 кв. м., в цілому складається з: літ. А - житлового будинку, літ. а - веранда, літ. Б - кухня, літ. б - навіс, літ. В - сарай, літ. в - навіс, літ. Г - гараж, літ. г - навіс, літ. Е - сарай, літ. е - навіс, 1 - ворота/хвіртка, 2, 3 - огорожа, 4, 5 - басейн, 6 - колодязь, І - замощення, літ. Д - сарай. /а.с. 8-11/

Факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Приозерненською сільською радою 11 вересня 1958 року. /а.с. 6/

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області 18 липня 1994 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 7/

Як вбачається із довідки Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області №19 від 04.02.2014 року виданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, про те, що її чоловік - ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1980 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина, яка і здійснила поховання чоловіка. /а.с. 13/

Відповідно до рішення реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області № 9579176 від 26.12.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_4. /а.с. 14/

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу від 01.04.2014 року № 89/01-16 оформлення свідоцтва про право на житловий будинок в порядку спадкування не можливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. /а.с. 15/

Відповідно до довідки державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори від 29.01.2015 року № 66/01-16 після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилася, в передбачений термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської районної контори ніхто не звертався. /а.с. 17/

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Відповідно до ст. 120 ЦК України ( редакції 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності, тобто без визначення часток.

Стосовно порядку спадкування Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 24.06.1983 року роз'яснив, що в разу смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Оскільки право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени колгоспного двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, а розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Зважаючи на встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту належності житлового будинку спадкодавцю, який є чоловіком позивача та визнання права власності позивача на спадкове майно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки помилка в написанні прізвища та по батькові спадкодавця, допущена в документах, перешкоджає позивачу, яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, оформити спадкове майно в нотаріальній конторі.

Оскільки судом встановлена належність житлового будинку спадкодавцю та визнано право власності позивача на зазначений будинок, тобто в позивача відсутні перешкоди в реєстрації її права власності на спадкове майно, в зв'язку з чим позовна вимога щодо зобов'язання КП РБТІ внести відповідні зміни в кн. 1 стр. 32 реєстр 132 в написані прізвища та по-батькові власника житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_1, змінивши прізвище «ОСОБА_2» на правильне - «ОСОБА_2», по-батькові «ОСОБА_2» на правильне - «ОСОБА_2», є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 101,8 кв.м., житловою площею 75,7 кв.м., в цілому складається з: літ. А - житлового будинку, літ. а - веранда, літ. Б - кухня, літ. б - навіс, літ. В - сарай, літ. в - навіс, літ. Г - гараж, літ. г - навіс, літ. Е - сарай, літ. е - навіс, 1 - ворота/хвіртка, 2, 3 - огорожа, 4, 5 - басейн, 6 - колодязь, І - замощення, літ. Д - сарай, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін