Провадження № 2/201/3676/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Ходаківського М.П.,

при секретарі - Поддєлковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 43 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новорічна, буд. 53, загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 33,2 кв.м. В обґрунтування вимог зазначив, що 03 грудня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої залишилось майно. В червні 2015 року позивач звернувся до Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 43 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новорічна, буд. 53. Проте державним нотаріусом було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва, посилаючись на те, що вказана квартира не була зареєстрована у КП «ДМБТІ» ОСОБА_2 обласної ради.

Позивач у призначене на 12.11.2015 судове засідання надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання, призначене на 12.11.2015, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не зявився. Водночас у судовому засіданні, що відбулося 06.11.2015 представником ОСОБА_5 (довіреність від 18.03.2015 № 4/10-146) указано, що відповідач просить вирішити цей спір відповідно до вимог чинного законодавства, зазначила також, що іншої можливості як отримати спадкове майно у судовому порядку у позивача немає, оскільки спірна квартира не була зареєстрована.

Третя особа ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася. Проте у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що являється спадкоємцем померлої ОСОБА_4, підтвердила, що не претендує на спірну квартиру, не заперечує проти оформлення права власності на цю квартиру за іншим спадкоємцем ОСОБА_1 сином спадкодавця в судовому порядку, а тому просить позовні вимоги задовольнити і розглянути справу за її відсутності (а.с. 79).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 грудня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі продажу квартири № 43 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новорічна, буд. 53 (а.с. 10). Указаний договір 09 грудня 2009 року був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_7 Оригінал цього договору надано для огляду у судовому засіданні позивачем.

03 грудня 2014 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 606854, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 8).

Відповідно до заяви доньки ОСОБА_4 ОСОБА_3, остання не претендує на квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_1, та не заперечує проти офрмлення права власності на цю квартиру на імя іншого спадкоємця за законом, сина спадкодавця, ОСОБА_1 Вказана заява була посвідчена державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (а.с. 9).

Після смерті матері позивач 27 червня 2015 року звернувся до Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

27 червня 2015 року державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у відповідності до якої ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_4, у звязку з тим, що остання після придбання нею вищевказаного нерухомого майна не зареєструвала його у КП «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 обласної ради (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1274 Цивільного кодексу України унормовано, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно зі ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подавати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Ураховуючи, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийнято її сином ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, інший спадкоємець відмоився від її прийняття, про що повідомив нотаріуса, а померла правомірно придбала та володіла спірним нерухомим майном, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню з метою захисту його права на отримання у спадщину нерухомого майна після смерті матері.

Тому враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.15, 316, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 159, 184-185,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 03 грудня 2014 року, на квартиру АДРЕСА_2, яка в цілому має загальну площу 51,3 кв. м., житлову площу 33,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П.Ходаківський