АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Заводян К.І., Бреславського О.Г.

секретаря Давньої Я.А.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 лютого 2015 року,

встановила:

ОСОБА_2 у січні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції актовим записом №668 від 4 червня 2006 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Чернівці.

ОСОБА_2 з грудня 2014 року проживає окремо, не надає утримання дитині.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність, не має на утриманні інших осіб, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на іі користь аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Чернівці в сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

№22ц-487 2015 рік Головуючий у І інстанції Ярема Л.В.

Категорія:48/50 Суддя-доповідач Половінкіна Н.Ю.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 лютого 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Грушівка Кельменецького району Чернівецької області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Чернівці в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 13 січня 2015 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення Шевчнеківського районного суду м.Чернівці від 5 лютого 2015 року змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Чернівці в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 13 січня 2015 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Чернівці, не здійснює утримання дітей.

При цьому суд першої інстанції керувався положеннями ч.4 ст.181 СК України.

Визначаючи розміру аліментів, суд першої інстанції врахував матеріальне становище ОСОБА_3 та стан здоров»я, а також матеріальне становище, стан здоров»я та потреби дитини та вважав присудити утримання в сумі 1500 грн. щомісячно, яке підлягає стягненню від дня подання позовної заяви.

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Чернівці.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч.4 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.184 цього Кодексу суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

За вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно наведеного розмір заробітку (доходу) платника аліментів є предметом доказування.

На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З приєднаної до матеріалів справи довідки Хотинської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 3 лютого 2015 року №169/24-05-17-013 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кельменецькому відділенні Хотинської об»єднаної державної податкової інспекції як фізична особа-підприємець з 26 травня 2009 року, ОСОБА_2 задекларовано за 2014 рік доходи в сумі 0 грн. (а.с.24).

Отже, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність постійного доходу ОСОБА_2

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази щодо неспроможності ОСОБА_2 сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Обставини не здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності самі по собі не свідчать про відсутність у відповідача іншого доходу.

Як вбачається з запису фіксування судового засідання технічними засобами відповідач ОСОБА_2 визнав позов частково, зазначав щодо спроможності сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно.

Крім того, ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду визнав обставини праці за наймом.

Також стан здоров»я ОСОБА_2 не впливає на розмір витрат на утримання себе.

Сам відповідач не зазначає наявність інших витрат.

За таких обставин посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що останній не здійснює підприємницьку діяльність не спростовують висновки суду першої інстанції щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно.

Водночас відповідач є працездатною особою і у зв»язку з цим не позбавлений можливості працевлаштування.

Разом з тим судом першої інстанції враховано матеріальне становище та потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров»я.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

До матеріалів справи приєднано довідку Чернівецької загальноосвітньої шкоди 1-Ш ступенів №2 ім.Ю.Федьковича Чернівецької міської ради від 2 лютого 2015 року №31, відповідно якої ОСОБА_3 навчається у 1 класі, батько ОСОБА_2 участі у виховному процесі дитини не приймає (а.с.19).

З огляду на наведене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ст.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді