09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна, -
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2478/2015
Головуючий у суді першої інстанції Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Виділено ОСОБА_3 в натурі приміщення садового будинку АДРЕСА_1, що в садовому товаристві «Луговий», площею 20,2 кв.м., які складаються з: І-2 - веранда площею 6,4 кв.м.; І-3 - житлова кімната площею 7,1 кв.м.; І-4 - житлова кімната площею 6,7 кв.м.; господарські будівлі (споруди): теплиця «В», що становить 46/100 домоволодіння, згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.07.2014 за варіантом № 1. Виділено ОСОБА_3 в натурі 300,00 кв.м. земельної ділянки АДРЕСА_1, що в садовому товаристві «Луговий», та становить Ѕ її частини, згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.07.2014 за варіантом № 2: - з точки «М» по межі ділянки спільно-сумісного користування (площі під будинком та на відстані 1,00 м по периметру будинку) в точку «Л» - 1,10 м; - з точки «Л» під кутом 121 градус до лінії розподілу земельної ділянки в точку «К» - 2,70 м; - з точки «К» ліворуч та паралельно стіні прибудови під літ. «А» в точку «И» - 4,00 м; - з точки «И» в точку «Ж» (точка «Ж» на відстані - 1,10 м від правого рогу прибудови під літ «А») - 1,77 м; - з точки «Ж» до лівого рогу прибудови під літ. «А» в точку «Е» - 1,10 м; - з точки «Е» вздовж стін прибудови в точку «М». Виділено ОСОБА_1 в натурі приміщення садового будинку АДРЕСА_1, що в садовому товаристві «Луговий», площею 29,7 кв.м., які складаються з: І-1 - сходи площею 3,6 кв. м.; І-8 сходи площею 3,8 кв.м.; ІІ-9 - веранда площею 6,8 кв.м.; ІІ-10 - житлова кімната площею 7,7 кв.м.; ІІ-11 - житлова кімната площею 7,8 кв.м.; господарські будівлі (споруди): сарай «Б», що становить 54/100 домоволодіння, згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.07.2014 за варіантом № 1. Виділено ОСОБА_1 в натурі 300,00 кв.м. земельної ділянки АДРЕСА_1, що в садовому товаристві «Луговий», та становить Ѕ її частини, згідно з висновком № 38/8738/8739/14-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.07.2014 за варіантом № 2: - з точки «А», яка розподіляє межу 19,80 м по АДРЕСА_1 в м. Києві на відрізки 9,90 м праворуч в точку «Б» (точка «Б» розташована на відстані 3,71 м від правого рогу будинку) - 3,67 м; - з точки «Б» в точку «В» (точка «В» розташована на відстані 2,50 м від правого рогу будинку); - з точки «Б» під кутом 90 градусів до стіни будинку в точку «Г» - 1,78 м; з точки «Г» під кутом 144 градусів до лінії розподілу земельної ділянки в точку «Н» - 4,00 м; - з точки «Н» в точку «Д» - 14,69 м; - точка «Д» розподіляє тильну межу ділянки на частини 9,53 м ліворуч та 10,47 м праворуч. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 дійсну (ринкову) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки, яка становить 8/100 домоволодіння, 16 191,65 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3 441,00 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а всього - 9 316,00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на невідповідність оскаржуваного рішення фактичним обставинам справи, грубе порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками по Ѕ частині садового будинку АДРЕСА_1 у м. Києві, земельної ділянки площею 0,0600 га, на якій розташований вказаний садовий будинок, що в садовому товаристві «Луговий».

Як вбачається із технічних характеристик зазначеного будинку, він є одноквартирний, двоповерховий, має загальну площу 63,6 кв.м., складається з ізольованих чотирьох житлових кімнат, двох веранд, двох сход; з прибудовою (самочинне будівництво); має господарські будівлі (споруди); сарай; теплиця; свердловина, огорожа. Будинок забезпечений центральним електро-, водо-постачанням, каналізацією, опаленням від газового котла та пічним.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2013 призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Із висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 38/8738/8739/14-43 від 25.07.2014 вбачається, що поділ садового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 в СТ «Луговий», з урахуванням ідеальних часток кожного із співвласників, можливий при умові відхилення від ідеальних часток будинку (Ѕ та Ѕ) з обладнанням ізольованих приміщень одноквартирного в двоквартирний та без потреби перепланування та проведення будь-яких ремонтно-будівельних робіт. Єдино можливий запропонований варіант розподілу садового будинку наближений до часток Ѕ та Ѕ співвласників з обладнанням двох ізольованих приміщень (квартир), без потреби перепланування та проведення будь-яких ремонтно-будівельних робіт, з зазначенням грошової компенсації викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено на схемі в додатку № 1 до висновку.

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із можливості виділу частки садового будинку позивача зі спільної часткової власності згідно з висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 38/8738/8739/14-43 від 25.07.2014, та залишення цієї частки у власності відповідача, оскільки запропонований варіант найбільше відповідає інтересам співвласників та належним їм ідеальним часткам, керуючись при цьому ч. 1 ст. 364 ЦК України.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. ст. 183, 364, 379, 380 ЦК України вбачається, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири кожному співвласнику ,які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції позивачу виділено в натурі приміщення спірного будинку, що знаходяться на першому поверсі, до яких входять: веранда, 2 житлові кімнати; теплиця «В», що становить частину домоволодіння. Разом з тим, відповідачу виділено в натурі приміщення спірного будинку, що знаходяться на другому поверсі, до яких входять: сходи; сходи; веранда; житлова кімната; житлова кімната; сарай «Б», що становить частину домоволодіння. А також, сторонам виділено по 300,00 кв.м. земельної ділянки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки.

В ході розгляду справи, колегією суддів встановлено, що виділяючи в натурі приміщення спірного будинку саме таким чином, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до технічного паспорту БТІ (а.с. 37) комплекс будівель та споруд складається з садового будинку, прибудови, сараю, теплиці, при цьому, садовий будинок, який є предметом виділу в натурі, на момент проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи був реконструйований, а до складу садового будинку входять самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна.

Так, згідно п. п. 2.3, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007, Не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. За наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Із зазначеного положення ЦК України випливає, що самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а і об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який отримано право власності. Об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти не є об'єктами права власності, а тому не можуть бути об'єктом поділу (виділу) в порядку ст. 364 ЦК України.

Згідно ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється,

за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Крім того, як вбачається із експлікації до плану спірного садового будинку (а.с. 36), перший поверх зазначеного будинку, що за оскаржуваним рішенням суду виділено позивачу, складається із: сходів, веранди, двох житлових кімнат, кухні, тамбуру, санвузла, в той час як другий поверх зазначеного будинку, що за оскаржуваним рішенням суду виділено відповідачу, складається із: сходів, веранди та двох житлових кімнат.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на

увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування

відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Так, із наявних в матеріалах справи доказів та наданих сторонами пояснень, колегією суддів встановлено, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції при поділі між сторонами в натурі спірного домоволодіння не враховано, що такий поділ можливий у разі, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, при цьому, окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачу виділено частину спірного садового будинку із такими підсобними приміщеннями, як сходи, веранда, кухня, тамбур, санвузол, в той час як виділена частина відповідача не включає в себе ані кухні, ані санвузла, які є необхідними для належного проживання та користування жилим приміщенням, також, відсутні докази наявності самостійного виходу з будинку для відповідача.

Враховуючи викладене, обставини справи та пояснення сторін, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов хибного висновку, оскільки при виділенні в натурі спірного домоволодіння судом першої інстанції не враховано факту реконструювання спірного об'єкту нерухомості, також, при виділі часток в натурі, судом не враховано вимоги законодавства щодо доступу в користуванні підсобними приміщеннями, які бути в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Позивачем, належних та допустимих доказів на виділ в натурі саме в такому варіанті домоволодіння, які б відповідали вимогам чинного законодавства та інтересам обох сторін, не надано. Тому, позовні вимоги в даному випадку задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: