Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/9659/14 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження №22-ц/778/4737/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 04.02.2008 року відповідно до укладеного договору №ZPC0G3 ОСОБА_4 отримав кредитні кошти у розмірі 299 212,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення вимог договору відповідач не сплачує своєчасно заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Уточнивши позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 17.01.2015 року в сумі 1 246 662,09 грн., яка складається з: 309 158,97 грн. - заборгованість за кредитом, 496 438,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 441 064,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

Від представника відповідача ОСОБА_5 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить суд в задоволенні апеляційної скарги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року залишити без змін (а.с.189-192).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 03 жовтня 2008 року, а позивач звернувся із позовом 17.01.2014 року.

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Встановлено, що 04 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено договір про іпотечний кредит №ZPG0G3, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 299 212 грн. 50 коп. із строком погашення не пізніше 04.02.2038 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язався у строк на умовах, визначених цим кредитним договором, повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в розмір 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.7-11).

Факт належного виконання позивачем своїх обов'язків за договором підтверджено платіжним документом щодо видачі готівки згідно кредитного договору №ZPG0G3 від 04.02.2008 року (а.с.149).

Заявою від 02 жовтня 2008 року ОСОБА_4 повідомив банк про прийняття ним рішення щодо зміни валюти кредиту за договором про іпотечний кредит №ZPG0G3 від 04.02.2008 року та просив залишок заборгованості за даним договором в розмірі 304 890,50 грн. конвертувати в валюту долари США за курсом процессінгу на дату укладення додаткової угоди до договору (а.с.150).

02 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода до договору про іпотечний кредит №ZPG0G3 від 04.02.2008 року, відповідно до якої банк зобов'язався перерахувати відповідачу 60 978,10 доларів США на строк з 02.10.2008 року по 04.10.2031 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.151-156).

Згідно із п. 8.1 вказаної додаткової угоди залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит №ZPG0G3 від 04.02.2008 року, складає 304 890,50 грн., що еквівалентно 60 978,10 доларів США; погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток №1), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 02.10.2008 року.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статей 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена у три роки ( ст..257 ЦК України ).

Відповідно до ч .1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14) та 03 червня 2015 року (№ 6-31цс15).

Частиною 1 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно частини 3 статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув на це увагу, а також не врахував, що має місце переривання перебігу позовної давності.

Так, згідно із випискою з рахунка ОСОБА_4 та меморіальним ордером №1619 09.04.2010 року була сплачена пеня на виконання умов кредитного договору у розмірі 06 грн. 11 коп. (а.с.165).

11 серпня 2012 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звертався до суду із позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення іпотеки, який було задоволено заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2012 року. (а.с.211-223).

Отже, доводи апеляційної скарги про помилкове застосування судом наслідків спливу позовної давності та невідповідність висновків суду обставинам справи знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідача зазначав, що позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, за яким ухвалено заочне рішення від 01.11.2012 року, подано з пропуском строку позовної давності та безпідставно, так як банк у межах справи про банкрутство ФОП ОСОБА_4 реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, не ґрунтуються на законі.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2012 року на час вирішення даного спору, у встановленому законом порядку не скасовано та є чинним.

Разом із тим, згідно пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені ) позовна давність застосовується в один рік.

З наявних у справі документів вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з урахуванням вимог закону, було зменшено позовні вимоги та здійснено розрахунок розміру пені у межах одного року та становить - 441 064 грн.61 коп. ( а.с.129,130)

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростовано відповідно до вимог ст.. ст..58, 59 ЦПК України.

Посилання представника відповідача на те, що банком не зараховані кошти від реалізації предмета іпотеки на погашення заборгованості за кредитним договором, спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості та копією меморіального ордеру №29кн від 18.10.2013 року, де відображено надходження цих коштів на погашення боргу за кредитним договором. ( а.с.221-223, 250).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням строку позовної давності до вимог про стягнення пені, а саме стягненню підлягає заборгованість станом на 17.01.2015 року в розмірі 1 246 662 грн. 09 коп., з яких заборгованість за кредитом - 309 158,97 грн.,заборгованість за відсотками - 496 438,51 грн., заборгованість з пені у розмірі 441 064 грн.61 коп.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1827 грн. (а.с.180).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором станом на 17 січня 2015 року в розмірі 1 246 662 грн. 09 коп.,(один мільйон двісті сорок шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 09 коп., з яких заборгованість за кредитом - 309 158 грн. 97 коп., заборгованість за відсотками - 496 438 грн. 51 коп., заборгованість з пені у розмірі - 441 064 грн.61 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1827 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: