АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», яка подана представником ПАВЛОВИМ Ігорем Геннадійовичем, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року про залишення без задоволення скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Шияна О.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, -

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року залишено без задоволення скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В. щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого листа, виданого 15.11.2011 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 2-3080/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Не погоджуючись з ухвалою, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Павлов І.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою скаргу банку задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Представник апелянта посилається на те, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2010 року виконане боржником не у повному обсязі, оскільки цим рішенням було вирішено дві окремі вимоги - стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення вказаної заборгованості.

11.01.2013 року судом було постановлено ухвалу про зміну способу і порядку виконання рішення та визначено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на машиномісця № 1,2,3 у підземному паркінгу за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 та машиномісця № 4,5,6,7,8 у підземному паркінгу за адресою м. Київ, АДРЕСА_1-А, власником яких є ОСОБА_4

В ході примусового виконання рішення державним виконавцем на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» було передано стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» у рахунок часткового погашення боргу майно - 8 машиномісць за вищевказаними адресами. Стягувачем було оформлено право власності на вказане майно, у зв'язку з чим погашено заборгованість ОСОБА_4 по кредиту та відсотках у межах виконавчого листа від 15.11.2011 року у розмірі 189 342,13 доларів США.

Отже, рішення суду в частині залишку заборгованості - 63 199 доларів США 60 центів та 78 595 грн. 45 коп. залишається невиконаним.

Оскільки ні державним виконавцем у постанові від 15.04.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, ні судом першої інстанції при розгляді даної скарги ці обставини враховані не були, просив оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити скаргу на дії державного виконавця, скасувати постанову від 15.04.2014 року та зобов'язати державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В. відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3080-1/10 щодо стягнення решти суми заборгованості з ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року апеляційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» була відхилена, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року - залишена без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 серпня 2015 року ухвала Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року скасована, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта Скрипченко Є.І. підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В., представник стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» посилався на те, що державним виконавцем було безпідставно відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва у справі № 3080-1/10 про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Вважає, що не зважаючи на передачу стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості майна боржника ОСОБА_4 - 8 машиномісць, на загальну суму 2 054 400 грн., рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року у повному обсязі не виконано, оскільки сума погашеної заборгованості у доларах США становить 189 342 долари США 13 центів, тоді як вказаним рішенням суду стягнута заборгованість у розмірі 252 541 долар США 73 центи та 78 595 грн.

Отже, рішення суду не виконано в частині суми 63 199 доларів США 60 центів та 78 595 грн. 45 коп., тому представник стягувача вважав постанову державного виконавця від 15.04.2014 року неправомірною, просив скасувати її та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в солідарному порядку загальну суму заборгованості по кредиту та відсотках у розмірі 252 541 долар США 73 центи, що станом на 22.10.2010 року становить 1 997 605 грн. 08 коп., та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів у розмірі 78 595 грн. 45 коп. та судові витрати по 910 грн. з кожного відповідача.

Звернуто стягнення на предмет застави, відповідно до договору про заставу цінних паперів ( облігацій) від 19.12.2007 року, - іменні безпроцентні цільові облігації, що на праві власності належать ОСОБА_4, в кількості 173 штуки, номінальною вартістю цінних паперів 916 900 грн., заставною вартістю 1 754 269 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції від 22.10.2010 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 07.09.2011 року залишені без змін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2013 року було змінено спосіб виконання рішення суду від 22.10.2010 року шляхом звернення стягнення на вісім машиномісць у підземному паркінгу, власником яких є ОСОБА_4

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В. від 15.04.2014 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3080-1/10, виданого 15.11.2011 року.

При винесенні даної постанови державний виконавець керувався п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та встановив, що ухвалою суду змінено спосіб виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на конкретно визначене майно, вказане майно передано стягувачу в рахунок погашення боргу. Таким чином, виконати рішення суду у спосіб, встановлений даним рішенням, немає можливості, оскільки звернення стягнення на майно, що визначено даним рішенням суду, вже було здійснено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду виконано у повному обсязі у спосіб, який визначений ухвалою суду від 11.11.2013 року, а тому дії державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В. узгоджуються з положеннями ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» і підстави для визнання дій неправомірними - відсутні.

З висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення,ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається зі змісту рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено як шляхом стягнення заборгованості солідарно із боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5, так і шляхом звернення стягнення на заставлене майно - іменні безпроцентні цільові облігації, в рахунок погашення вказаної заборгованості.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2013 року було змінено спосіб виконання рішення суду від 22.10.2010 року шляхом звернення стягнення на машиномісця № 1, 2, 3 у підземному паркінгу за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 та машиномісця № 4, 5, 6,7 ,8 у підземному паркінгу за адресою м. Київ, АДРЕСА_1-А, власником яких є ОСОБА_4

Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року, загальна сума заборгованості, яка стягнута солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, становить: заборгованість по кредиту та відсотках у розмірі 252 541 долар США 73 центи, що станом на 22.10.2010 року становить 1 997 605 грн. 08 коп., та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів у розмірі 78 595 грн. 45 коп.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаного рішення суду від 22 жовтня 2010 року, загальна сума заборгованості визначена у розмірі 2 076 200 грн. 53 коп.

Як вбачається з постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 21 жовтня 2013 року, треті прилюдні торги з реалізації арештованого майна, що належить ОСОБА_4, які було призначено на 29.07.2013 року, визнано такими, що не відбулись у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. Відповідно до листа представника АБ «Укргазбанк» від 03.10.2013 року стягувач виявив бажання залишити за собою в рахунок погашення боргу нереалізоване майно за початковою ціною 2 054 400 грн. без урахування ПДВ .

Отже, вказаною постановою (виконавче провадження № 34128692) було передано майно боржника ОСОБА_4 у вигляді восьми машиномісць на загальну суму 2 054 400 грн. на користь ПАТ «Укргазбанк» в рахунок погашення кредитної заборгованості ( а.с. 112-115, том 2).

Як вбачається з квитанцій від 19 березня 2014 року ( а.с. 103, том 2), ОСОБА_4 було сплачено на рахунок ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві у рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням № 34128692 суму у розмірі 22 710 грн. 53 коп.

Враховуючи, що загальна сума заборгованості за рішенням суду становить 2 076 200 грн. 53 коп., вартість майна, отриманого банком в рахунок погашення боргу становила 2 054 400 грн., а боржником доплачено по квитанції 22 710 грн. 53 коп. (залишок непогашеної суми 21 800 грн. 53 коп. + судовий збір 910 грн.), колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2010 року виконано боржником у повному обсязі.

Зазначена обставина також встановлена ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, якою залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року про відмову у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором (процентів за інший період та неустойки).

Вказаною ухвалою суду встановлено, що стягнута рішенням суду від 22.10.2010 року заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 2 076 200 грн. 53 коп. була погашена відповідачем ОСОБА_4 у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги стягувача ПАТ «Укргазбанк» про те, що сума вартості нерухомого майна в розмірі 2 054 400 грн., що була зарахована в рахунок погашення боргу, становить по курсу Національного Банку України станом на 31.03.2014 року лише 189 342 долари США, а тому залишок боргу становить 63 199 доларів США 60 центів та 78 595 грн. 45 коп., колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки загальна сума заборгованості, яка визначена до стягнення рішенням суду від 22 жовтня 2010 року, становить 2 076 200 грн. 53 коп.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця від 15 квітня 2014 року рішення суду від 22.10.2010 року було виконане у повному обсязі, тому підстави для визнання неправомірною та скасування постанови про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва 15.11.2011 року, - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що постановою державного виконавця від 15 квітня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження права і свободи заявника порушені не були, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: