Справа № 195/1360/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2015 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та процентів у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та процентів у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання з ОСОБА_2.
В позовній заяві позивач посилається на те, що 12.09.2012 року з відповідачем було укладено договір позики грошових коштів за №19/09 в сумі 12 000 гривень, що становило на той час по офіційному курсу НБУ 1500 доларів США.
Зазначена обставина підтверджуються наявною у позивача, складеною та власноручно підписаною відповідачем розпискою та письмовим договором позики від 12.09.2012 року.
Згідно п.1.2 Договору сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в доларах США.
Згідно п. 1.3 даного договору відповідач зобов'язувався повернути позичені кошти у строк до 12.10.2012 року.
Згідно п.3.1 договору у разі неповернення у передбачений строк грошових коштів відповідач зобов'язувався сплатити штраф у розмірі 25% від неповернутої своєчасно суми та згідно п.3.2 договору відсотки у розмірі 30 % річних за весь час прострочення.
У встановлений строк відповідач гроші не повернув, обіцяв повернути їх пізніше, але в останній час від спілкування ухиляється.
Оскільки відповідач на час звернення з позовом до суду не виконав зобов'язання за договором позики, не повернув кошти, то з нього підлягає стягненню сума заборгованості, в перерахунку до офіційного курсу НБУ 21,57 гривень за 1 долар США, тобто, на момент звернення з позовом, сума заборгованості становить 50 522,25 грн., з них: 32 595 грн. - сума основного боргу; 8 148 грн. 75 коп. - штраф за прострочення виконання грошового зобов'язання; 9 778 грн. 50 коп. - проценти за користування позикою.
До теперішнього часу відповідач борг не повернув. На прохання позивача про добровільне повернення боргу відповідач не відповідає і не реагує. Гроші повернути відмовляється. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом позивач змушений звернутися до суду. Для позивача ця сума є значною, і невиконання відповідачем своїх зобов'язань, ставить його вкрай тяжке матеріальне становище.
Відповідач заперечуючи проти позову , надав суду письмове заперечення , в якому зазначено, що він ніколи не брав в борг вказані у позовній заяві гроші в сумі дванадцять тисяч гривень у позивача ОСОБА_1
Декілька років тому він мав спільні комерційні справи з позивачем. Так як він займається фермерством, та у вересні 2012 року у нього виникла необхідність придбати у позивача в борг добрива для посіву зернових культур.
На той момент у відповідача склалася тяжка фінансова ситуація і тому він придбав у позивача в борг добрива на суму 12 000 грн. і вони домовилися, що відповідач розрахується за них до 12 жовтня 2012 року.
На підтвердження їхніх договірних відносин позивач склав договір позики № 19/09 від 12.09.2012 року та відповідач написав йому розписку. Він не особливо розбирається в юридичних тонкощах документів, тому підписуючи вказані документи вважав, що в договорі позики та розписці йде мова про придбані добрива, за які він повинен розрахуватися.
Але як виходить зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 про добрива в них і не згадується, а мова йде про те, що начебто відповідач позичив у нього грошові кошти, але це не відповідає дійсності.
Відповідач вважає, що позивач навмисно ввів його в оману, склавши таким чином договір та розписку, щоб можна було з нього стягнути не тільки вартість переданого товару, а й штраф та проценти за невиконання грошового зобов'язання, якого насправді не було.
Відповідач в своєму запереченні просить суд, винести рішення про залишення позову ОСОБА_1 до нього про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та процентів у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання на загальну суму 50 522,25 грн. без задоволення.
В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, штрафу та процентів у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання з ОСОБА_2 та прохали суд їх задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився без поважних на те причин.
Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідач надав суду заяву про перенесення розгляду справи на більш пізнішу дату, оскільки він знаходиться у відрядженні за межами області, при цьому не надавши суду підтверджуючий документ про його відрядження, що слідує злісному затягуванню розгляду даної справи.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним ухвалити заочний розгляд справи та вивчити ті матеріали , які знаходяться у справі.
Позивачу та його представнику розяснено порядок заочного розгляду справи, проти чого вони не заперечують і надали свою згоду.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як було встановлено в судовому засіданні, 12.09.2012 року з відповідачем було укладено договір позики грошових коштів за №19/09 в сумі 12 000 гривень, що становило на той час по офіційному курсу НБУ 1500 доларів США.
Згідно п.1.2 Договору сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в доларах США.
Згідно п. 1.3 даного договору відповідач зобов'язувався повернути позичені кошти у строк до 12.10.2012 року.
Згідно п.3.1 договору у разі неповернення у передбачений строк грошових коштів відповідач зобов'язувався сплатити штраф у розмірі 25% від неповернутої своєчасно суми та згідно п.3.2 договору відсотки у розмірі 30 % річних за весь час прострочення.
Факт отримання грошей у борг підтверджується виданою відповідачем у справі, ОСОБА_2, розпискою, складеною та власноручно ним підписаною та договором позики від 12.09.2012 року за №19/09.
Оригінал вказаної розписки та договору позики були оглянуті судом у судовому засіданні.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Боржником було порушено умови договору та вимоги закону, отримані від позивача гроші не повернуті та зобов'язання не виконано.
На день звернення позивачем до суду з даною позовною заявою, сума заборгованості, в перерахунку до офіційного курсу НБУ 21,57 гривень за 1 долар США, становить - 271 646 грн., яка складається з наступного: 50 522,25 грн., з них: 32 595 грн. - сума основного боргу; 8 148 грн. 75 коп. - штраф за прострочення виконання грошового зобов'язання; 9 778 грн. 50 коп. - проценти за користування позикою.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
На день розгляду справи судом заборгованість позивачу відповідачем не сплачена і підлягає стягненню з відповідача.
Доводи відповідача про те, що він не брав у позивача грошові кошти у вищевказаному розмірі, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.
Таким чином, вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд, в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями позивача.
На підставі вищенаведеного, відповідач зобовязаний повернути позивачу борг у сумі 50 522 (пятдесят тисяч п'ятсот двадцять дві) грн. 25 коп.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 505 грн. 24 коп., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст.3,5,7,88,212-215,224-227 ЦПК України ст.ст.530,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, суд, -

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:/підпис/ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Д.М.Скрипченко