АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2309/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № б/н від 14.03.2008 року за яким останній одержав 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач порушив умови кредитного договору та належним чином не виконував взяте на себе грошове зобов'язання, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед банком станом на 26.11.2013 року в сумі 21398 грн. 06 коп.

Просив стягнути з ОСОБА_6 на користь банку 21398 грн. 06 коп. та судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк кошти в розмірі 21398 грн. 06 коп. та судові витрати в сумі 229 грн.40 коп.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в зв»язку із спливом строків позовної давності.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Ч. 3 ст. 303 ЦПК України передбачає, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи рішення суду, ухваленого в порядку заочного розгляду справи, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були порушені умови договору, взяте на себе грошове зобов»язання останній належним чином не виконав, в зв»язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може виходячи із наступного.

Оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції в порядку заочного розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач просить в зв»язку із спливом позовної давності, Банку в позові відмовити.

Як вбачається із матеріалів справи між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № б/н від 14.03.2008 року за яким останній одержав 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку наданого Банком, останній платіж по вказаному договору ОСОБА_6 був вчинений в травні 2008 року, після чого ніяких платежів відповідач по кредиту не проводив і даний факт повністю підтвердив в ході розгляду справи апеляційним судом представник ПАТ КБ «ПриватБанк». Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 26.11.2013 року становить 21 398 гривень 06 копійок.

Самим договором /а.с. 21/ Быстрые наличные, строк на який видано кредит не вказаний.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Однак Умови на які посилається Банк і які надані в матеріали справи підпису ОСОБА_6 не містять

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові / ч. 4 ст. 267 ЦК України/.

Ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебігу позовної давності починається зі спливом строку виконання / ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України/.

Виходячи із матеріалів справи, у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право вимагати повернення кредиту в червні 2011 року, проте Банк звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише в листопаді 2013 року , тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Оскільки апелянтом оскаржується заочне рішення, в апеляційній скарзі він поставив питання про застосування строків позовної давності, колегія суддів вважає, що відповідно до положень ст. 267 ЦК України ПАТ КБ «ПриватБанк» в позові до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості необхідно відмовити в зв»язку з пропуском Банком строку позовної давності.

Посилання Банку на те, що строк позовної давності не пропущений, оскільки відповідно до положень п. 9.12 Умов строк дії договору кожен рік пролонговується, колегія суддів не може прийняти до уваги, так як Умови на які посилається Банк ОСОБА_6 не підписувались

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є обовязковою підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення або зміни рішення, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» у позові до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :