Справа № 755/7686/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Бондаревій Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Журналіст-3» про усунення перешкод шляхом знесення перегородки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод шляхом знесення перегородки посилаючись на те, що він проживає за адресою АДРЕСА_1, дана квартира належить йому на праві приватної власності. Відповідач, який є сусідом по сходовій клітці ( АДРЕСА_2), самовільно встановив перегородку з дверима в загальному коридорі без його згоди. Встановлення перегородки призвело до зменшення площі загального коридору і створює шумову вібрацію, під час відкриття та закриття дверей, що створює незручності для проживання позивача та його сім`ї. Тому просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні його власністю, шляхом знесення (демонтування) перегородки (дверей) та приведення загального коридору в попередній стан.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у письмових запереченнях позов не визнає, оскільки позивач вже звертався до суду із схожим позов і в результаті чого, ОСОБА_2 зобов'язався вжити заходів щодо унеможливлення проникнення шуму від його вхідних дверей до його квартири. Дане зобов'язання було виконано шляхом проведення косметичного ремонту. Також зазначає, що ніяких перепланувань він не вчиняв, а квартира була придбана влітку 2013 року вже з встановленою перегородкою.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування та витягу з державного реєстру правочинів (а.с.4,5).

ОСОБА_2 належить АДРЕСА_2, відповідно копії договору купівлі - продажу (а.с.37).

Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до п. 4 постанови КМУ № 572 від 08.10.1992 року «Правила користування приміщеннями житлових будинків», власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Актом обстеження місця загального користування 8 поверху біля квартиру АДРЕСА_1, складений комісією ЖБК «Журналіст-3», підтверджується встановлення перестінки з металевими дверима перед АДРЕСА_2, даний перестінок зменшив довжину коридору загального користування з 12,75 м. до 8,2 м. і встановлений без погодження з мешканцями сусідніх квартир (а.с.25). Дана обставина також підтверджується фотографією коридору загального користування (а.с.26).

Не погоджуючись з позовом ОСОБА_2, у письмових запереченнях, посилається на те, що ним було зроблено косметичний ремонт для не проникнення шуму від дверей позивачу, що підтверджується фотографією (а.с.29). Однак, суд не приймає даний доказ до уваги, як обґрунтування не задоволення вимог позивача, оскільки представник позивача в судовому засіданні зазначив, що проблема з шумом від дверей не відпала, і дана обставина не оспорюється відповідачем у письмових запереченнях (а.с.28).

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

З копії внутрішнього плану квартир 8-го поверху за адресою: АДРЕСА_1, вбачається, що перегородка з металевими дверима, біля квартири АДРЕСА_1, не передбачена (а.с.24).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Оскільки, ОСОБА_2 відмовляється в добровільному порядку демонтувати перегородку з металевими дверима, що порушує права інших співмешканців на поверсі № 8 за адресою: АДРЕСА_1, створюючи їм перешкоди у користуванні спільною власністю - коридор загального користування, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року «Правила користування приміщеннями житлових будинків», ст.ст. 317, 321, 382, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Журналіст-3» про усунення перешкод шляхом знесення перегородки задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) права користування АДРЕСА_1 шляхом знесення (демонтування) перегородки (двері) в коридорі загального користування на 8 (восьмому) поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 та привести його в попередній стан.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко