30.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/1513/15-ц
30 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, ?
Позивач 03.03.2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 26 вересня 2009 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб
Від шлюбу вони мають доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З лютого 2014 року сімейні стосунки фактично були припинені.
07 жовтня 2014 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано.
З травня 2014 року дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Позивач має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання, проживає з матір'ю, яка допомагає піклуватися про дитину. Спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до доньки. Оскільки між сторонами не досягнуто остаточної згоди щодо виховання дитини, виник спір щодо місця проживання малолітньої доньки.
На підставі вищевикладеного просить визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не зявилися, надали заяву щодо розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про день місце та час проведення судового засідання сповіщена належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.
В судове засідання представник Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_5 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що позивач та відповідачка з 26 вересня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2014 року було розірвано./а.с.4/
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1./.с.14/
З травня 2014 року дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні.
Позивач ОСОБА_1 працює водієм у ЧП «ОСОБА_6В.», з 01.10.2014 року по даний час, посадовий оклад становить 4500 грн. /а.с.32/
З акту обстеження житлово-побутових умов від 22.09.2014 року вбачається що малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 має обладнане місце для відпочинку та занять, умови проживання дитини у будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Кайдацька, 39/31, задовільні. Будинок обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою. /а.с.11/
Згідно довідок від нарколога та психіатра ОСОБА_1 на обліку не перебуває./а.с.13/
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Частиною 1ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.
Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.
Мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.
Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально та морально забезпечити дитину, приймати участь у вихованні доньки.
Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не має протипоказань щодо проживання з донькою, працює, має стабільний дохід, позитивно характеризуються за місцем роботи та мешкання, суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 174, 209, 213 - 215, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини- Осипової ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Остапенко Н.Г.