Справа № 487/6503/15-ц
Провадження № 2/487/2582/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.11.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Горта О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у формі розписки від 11.12.2013 року у розмірі 200 доларів США, що еквівалентно 4277,08 гривень.

В своїй заяві позивач зазначив, що 11.12.2013 року він уклав з ОСОБА_2 договір позики, за яким передав йому 200 доларів США та відповідач зобовязався повернути отримані кошти в строк до 25.12.2013 року. Однак в порушення умов договору позики та вимог законодавства ОСОБА_2 до цього часу не повернув позику ОСОБА_1

Посилаючись на викладені обставини позивач просив його позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, 11.12.2013 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики, за яким передав йому 200 доларів США та відповідач зобовязався повернути отримані кошти в строк до 25.12.2013 року.

На день розгляду справи, договір позики не виконано, що підтверджується оригіналом розписки, який було оглянуто у судовому засіданні.

Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предствлена розписка позичальника або інший документ, який подсвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначної кількості речей.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник забовязаний повернути позикодавцеві позику, у строк та порядку передбаченому договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1. про стягнення боргу за договором позики від 11.12.2013 року обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИ РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 11.12.2013 року в сумі 4277,08 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят сім гривень 08 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення вступає в законну силу через десять днів з моменту проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та у порядку, передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Д.Г. Нікітін