У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» - Давиденко Надії Олегівни - на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (далі - ПрАТ «СК «Еталон») звернулося до суду з позов до ОСОБА_6 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 2 958 грн 69 коп.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 06 вересня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На момент пригоди між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв'язку з цим, за заявою потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_8 виплачено страхове відшкодування в сумі 2 958 грн 69 коп.

Посилаючись на те, що відповідач не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди у встановлений ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, просив позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року, у задоволенні позову ПрАТ «СК «Еталон» до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди у порядку регресу відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПрАТ «СК «Еталон» - Давиденко Н.О. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень суду із ухваленням нового рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 06 вересня 2012 року о 14 год. 20 хв. по вул. Вернадського, біля буд. 2 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2012 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 січня 2012 року № АВ/5365898 позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1.

07 вересня 2012 року ОСОБА_8 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та відшкодування шкоди. 09 листопада 2012 року проведено огляд транспортного засобу «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_2, та складено звіт відносно вартості завданого збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі вказаних документів та ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено ОСОБА_8 страхове відшкодування в розмірі 2 958 грн 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 26 лютого 2013 року № 1198.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що підпункт 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 та пункт 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачають обов'язку страхувальника повідомити страховика про настання страхового випадку у триденний строк та права страховика на звернення до суду з регресним позовом до особи, яка не повідомила страховій компанії про настання дорожньо-транспортної пригоди, а тому вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна.

01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Згідно із підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 07 серпня 2011 року), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 07 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Однак із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін до статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проте відповідні зміни до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 08 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Указані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14 та за змістом ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Отже, у справі, яка переглядається, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що факт неповідомлення страховика про ДТП не є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування, є неправильним.

За таких обставин ухвалені у справі рішення судів не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» - Давиденко Надії Олегівни - задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник