У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився й апеляційний суд, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір в межах заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання договору іпотеки недійсним, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур