АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1074 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Ключник А.С.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.02.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк»

про припинення зобов'язання в зв'язку з належним його виконанням, повернення

зайво сплачених коштів та стягнення моральної шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., поясненім осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 р. відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про припинення зобов'язання в зв'язку з належним його виконанням, повернення зайво сплачених коштів та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 11.11.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №k3хrF102400294 банківських послуг.

Згідно умов вказаного договору, банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 5046 грн. на строк 12 місяців, тобто, з 11.11.2007 р. по 11.11.2008 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 151,38 грн., а позичальник, в свою чергу, зобов»язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії в зазначені в указаній Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки.

З умов укладеного сторонами договору вбачається, що позичальник ознайомився та згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом позичальник підтверджує надання йому повної інформації про умови кредитування у «ПриватБанку».

Далі також зазначено, що позичальник згоден, що ця заява разом із запропонованими «ПриватБанком» Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір; також, підтверджує, що вся надана інформація достовірна. (а.с. 4, 36-43).

Тому, суд першої інстанції правильно вважав, підписавши Заяву позичальника разом з умовами, позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з Умовами надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.4, 36).

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав позичальнику кредит у розмірі 5046,00 грн. терміном до 11.11.2008 року під 0.42% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 151,38 грн., що не заперечував позивач.

Судом встановлено, що позивач, уклавши з банком вказаний кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, своїх зобов'язанб за цим договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» 23.09.2008 р. звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Святошинським районним судом м. Києва зазначена заява була задоволена та згідно наказу від 23.09.2008 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 3150,44 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 45,92 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 790,94 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 605,52 грн., а всього 4592,82 грн. (а.с. 5).

Згідно ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно п.2.2 кредитного договору позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, здійснювати списання та перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на користь ТСП та Банку на рахунки зазначені у заяві.

Згідно п.п.3.2.5 кредитного договору (с.38) позичальник доручає банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за заявою та цими умовами, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавства порядком. У випадку недостатності чи відсутності у позичальника коштів у національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України і/чи відсотків за його користування, і/чи винагороди, і/чи штрафів (пені), банк має право списання коштів в іноземній валюті, у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості по кредитному договору в національній валюті України на дату погашення, і продаж стягненої іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України, з відшкодуванням банку витрат за сплату зборів, комісій і вартості наданих послуг. При цьому позичальник доручає банку оформити заяву на продаж іноземної валюти на МВРУ від імені позичальника (а.с. 36-41).

Так, судом встановлено, що починаючи з квітня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» списував кошти з картки позивача НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2, який був відкритий для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам (а.с. 6-8).

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості по кредитному договору, укладеного між банком та позивачем вбачається, що позивач має заборгованість перед банком (а.с. 42-43).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку пояснила, що сума заборгованості за судовим наказом у примусовому порядку стягнута не була, що ця сума заборгованості позивачем також не була повністю внесена до банку і заборгованість не була повністю погашена; що подвійного чи зайвого стягнення коштів не відбулося, що банк списував кошти з рахунку позивача відповідно до умов укладеного договору.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивачем доказів щодо належного виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості не надано, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :