Провадження №: 2/752/1174/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Ткачук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в :

11.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.03.2013 року, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, яке внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 1736568 від 28.03.2013 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0518 га, цільове призначення якої - ведення садівництва, оскільки земельна ділянка розташована у садовому товаристві «Блакитна затока» у Голосіївському районі м. Києва. Правовою підставою володіння земельною ділянкою є договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 15 січня 2004 року за реєстром № 35.

У 2009 році у належному їй садовому будинок, без її на те згоди, оселився колишній знайомий її дочки - відповідач ОСОБА_2 заявив, що він ніби-то допомагав у будівництві зазначеного будинку, у зв»язку з чим вона винна йому гроші, які він ніби-то витратив на купівлю будівельних матеріалів, а тому він не виселеться з будинку, поки вона не заплатить йому 560 000 доларів США. Ніяких особистих коштів ОСОБА_2 на будівництво будинку не витрачав, а лише інколи допомагав у вирішенні питань, пов'язаних з організацією будівництва, як близька на той час нашій доньці людина. Неодноразово просила ОСОБА_2 виселитися з будинку та вирішувати усі питання правовим способом. Проте ОСОБА_2 у вкрай грубій нецензурній формі погрожує їй розправою, продовжує вимагати гроші та з будинку не виселяється, почав руйнувати будинок - повністю вивів з ладу системи опалення, водо- та електропостачання, частину внутрішніх площ та надвірних будинків, вивозити з будинку її майно.

З огляду на агресивну поведінку відповідача, позивач та її чоловік, який також є співвласником житлового будинку взагалі позбавлені можливості користуватися ним. На початку 2013 року відповідач вселив у будинок сторонню жінку, з якою разом веде себе зухвало, безкарно, попираючи її права на право володіння власністю. Звернення до органів міліції та прокуратури, щодо протиправної поведінки ОСОБА_2, його незаконного вселення в будинок та перешкоди, які вона маю у зв'язку з цим у користуванні своєю власністю не знайшли позитивного вирішення, а тому просить суд виселити ОСОБА_2 з належного їй на праві власності житлового будинку у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1 підтримала, просила задовольнити їх з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач заявлений до нього позов про виселення не визнав. Визнав, що він дійсно проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2009 року, оскільки він приймав участь у його будівництві. На тепер будівництво будинку завершено, залишилося виконати тільки деякі роботи. У займаній ним кімнаті дійсно демонтував вікна і закрив пройоми плівкою. Заперечував твердження позивача про те, що ним вселено до спірного будинку сторонню жінку, наполягав, що особисто позивач не має наміру щодо його виселення, остання не підписувала позовну заяву, а представник діє за дорученням її дочки. Посилаючись на те, що він має законні права на проживання у будинку АДРЕСА_1, які має намір встановлювати, звернувшись в суд з позовом, просив відмовити в задоволенні позовних вимог про його виселення з зазначеного будинку.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст.ст. 10,11 ЦПК України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Судом встановлено, що садовий будинок в урочищі «Острів водників» за адресою - АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 1736453 від 28.03.2013 року, виданим Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, яке внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 1736568 від 28.03.2013 року (а.с.5-6).

Земельна ділянка площею 0,0518 га, що розташована на АДРЕСА_1, цільове призначення якої - ведення садівництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №142925 з 04.04.2003 року належала на праві власності ОСОБА_4, а з 15.01.2004 року право власності перейшло до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №35 (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що відповідач за відсутності її згоди та законних на те підстав користується належним їй на праві власності майном, вчиняє дії щодо його руйнування, їй та членам її родини чинить перешкоди у використанні садового будинку для використання за призначенням.

Право власності позивача на нерухоме майно з приводу якого заявлено спір підтверджено суду належними та допустимими доказами.

Повноваження адвоката ОСОБА_5 на представництво в суді інтересів ОСОБА_1 в обсязі, передбаченому ст.ст. 27,31 ЦПК України посвідчено у відповідності до правил ч. 4 ст. 42 ЦПК України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, з тих підстав, що він приймав участь у будівництві садового будинку, відповідно будинок належить і йому на праві власності, а власник будинку ОСОБА_1 не підписувала позов до суду про його виселення зі спірного будинку, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження цих заперечень.

За правилом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1, яка є власником садового будинку АДРЕСА_1, в установленому законом порядку звернулася до суду з позовом з тих підстав, що відповідач, без її згоди проживає в належному їй на праві власності будинку, чим створює їй перешкоди у користуванні, зазначені підстави для позову знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідно підлягають задоволенню у визначений позивачем спосіб.

Отже, заявлені ОСОБА_1 вимоги про виселення ОСОБА_2 з будинку належного їй на паві власності підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати при зверненні в суд з позовом підлягають відшкодуванню останній відповідачем за правилами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11,60, 212,213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Плахотнюк К.Г.