Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Маляренка А.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 15 березня 2012 року за умови винуватості застрахованого за полісом водія ОСОБА_1, винного у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09 жовтня 2011 року, товариство перерахувало ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 10 229 грн 83 коп., а відтак має право регресної вимоги до відповідача, як до особи яка заподіяла шкоду.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 19 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Уніка» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АА/6547065 від 09 вересня 2011 року, відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «СК «Уніка», забезпечений транспортний засіб марки ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1.

09 жовтня 2011 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1 у смт Лужани Кіцманського району Чернівецької області, порушив правила дорожнього руху, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21061, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, у результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу № 42-305/2 від 14 березня 2012 року матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки ВАЗ-21061, державний номер НОМЕР_2, складає 12 198 грн 23 коп.

Сума страхового відшкодування відповідно до страхового акта № 00076719/1 складає 10 229 грн 83 коп.

15 березня 2012 року ПрАТ «СК «Уніка» перерахувала вказану суму потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1524/ed_2015_03_02/pravo1/T031058.html?pravo=1> до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, у межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 993 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844081/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844294/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>), а також статтею 38 Закону № 1961-IV <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_690/ed_2014_12_23/pravo1/T041961.html?pravo=1>, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844081/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> і статті 27 Закону України «Про страхування» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1524/ed_2014_12_28/pravo1/T031058.html?pravo=1> встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843584/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що спірні правовідносини мають регулюватися ст. 993 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844081/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> (суброгація), і внаслідок цього перебіг строку позовної давності обчислював з дня настання страхового випадку, а відтак позов пред'явлений поза межами строку позовної давності, що з урахуванням наявності відповідного клопотання представника відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПрАТ «СК «Уніка» не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних рішень суду немає, оскільки висновки судів щодо відмови в задоволенні позову ПрАТ «СК «Уніка» зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

А.В. Маляренко

В.О. Савченко