Номер провадження 2/754/2375/15
Справа №754/3522/15-ц
17.04.2015 м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Борисовій Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований 05 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1119, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сумісне життя між подружжям не склалося, шлюбні стосунки та спільне господарство припинили, спору між сторонами щодо поділу майна на даний час немає.
У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились.
Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, прізвище після державної реєстрації шлюбу якої "ОСОБА_2", актовий запис №1119, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5).
Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають.
Як вбачається з пояснень позивача, сімейне життя подружжя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру.
Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення.
Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212, 213-215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1119, розірвати.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 243,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.