Справа № 405/8082/15-ц
Провадження №2/405/2009/15
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 ВДВС Кіровоградського МУЮ, в якому просить зняти арешт з належного йому (позивачу) майна, який накладений постановою ОСОБА_2 ВДВС Кіровоградського МУЮ від 11.10.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє особам, які беруть участь у справі у здійсненні їх прав, тому вивчивши зміст вказаної заяви, вважаю за необхідне запропонувати ОСОБА_1 привести заяву про зняття арешту у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України, що передбачає подання останнім позовної заяви у новій редакції, яка б за змістом та формою відповідає положенням ст. 119 ЦПК України.

ОСОБА_3 Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року за № 10-1386/0/4-12 визначено, що при застосуванні у судовій практиці норм ЦПК України, суди повинні дотримуватися прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Оскільки пред`явлення позову - це процесуальна дія, яка здійснюється у порядку встановленому ЦПК України, справи позовного провадження повинні розглядатися судом на підставі поданої позивачем позовної заяви, яка повинна за формою та змістом відповідати закону.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

Так, частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з нормами матеріального права позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають бути доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову повинен навести фактичні обставини справи та зазначити норму закону, яка регулює спірні правовідносини, що є предметом судового розгляду. Оскільки ця обставина має суттєвий вплив на змагальний характер процесу і сприяє досягненню істини у справі.

Заява подана без додержання вимог зазначених норм, зокрема, ОСОБА_1 необхідно викласти заяву про зняття арешту у відповідності до вимог ст. 119 ЦПК України у формі позовної заяви, викласти в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, при цьому, порушене, невизнане або оспорюване субєктивне право, свободи чи інтереси, які зазначені позивачем у прохальній частині позову, повинні бути обґрунтовані обставинами, які є юридичними фактами, що в сукупності складають зміст позову. Хоча стаття 119 ЦПК України не вимагає від позивача обовязкового зазначення правової підстави позову, тобто вказівки на норму права, яка регулює спірні правовідносини, тем не менш позивач повинен в обґрунтування своїх вимог посилатися на те право, захисту якого він вимагає. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на правовідносини.

Крім того, враховуючи, що для позовів про зняття арешту з майна положеннями ст. 114 ЦПК України встановлена виключна підсудність, то місцезнаходження нерухомого майна, а так само у разі наявності у позивача рухомого майна, має бути підтверджено документально (п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ").

Більш того, відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, для можливості направити їх судом для ознайомлення відповідачу, як це передбачено ст. 127 ЦПК України.

У порушення вимог зазначеної норми, копія заяви подана без копій всіх документів, що додаються до неї, що позбавляє суд можливості направити їх для ознайомлення відповідачу.

Також, відповідно до вимог ч. 5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Встановлено, що заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: не сплачений судовий збір за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру.

Згідно з п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, що, на момент подачі позову, та відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік становить 487 грн. 20 коп., виходячи з мінімальної заробітної плати 1218 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 487,20 коп. за подання позовної заяви немайнового характеру.

Враховуючи, що дана заява подана без додержання вимог, викладених в ст.119 ЦПК України, то відповідно до ст.121 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання останнім ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 120, ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про судовий збір", -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Запропонувати ОСОБА_1 в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки.

В разі невиконання указаної вимоги заява буде вважатись неподаною і повернута ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подання протягом пяти днів з дня її отримання апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова