РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

6 лютого 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кабанячого Ю.В.

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши у відкритому засіданні у приміщенні суду в м. Бориспіль Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2014 року з представник позивача за довіреністю Снігур О.П. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 160 936,37 грн. за кредитним договором № R4В від 07.08.2012 року та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 07.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі по тексту - Банк, Позивач) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір за № R4В, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 50 000,00 гривень зі сплатою 34,5 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 07.08.2015 року. Відповідач свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує, у зв'язку з чим відповідач станом на 02.06.2014 р. має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 160 936,37 гривень, яку не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобов'язання, що є порушенням законних прав позивача. З цих підстав Банк і звернувся до суду.

У судове засідання представник позивача Супрун В.В. не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки не повідомила, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував.

Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № R4В, згідно з яким останньою було отримано кредит у розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., зі сплатою 34,5 відсотки річних (п. 3.3 Кредитного договору), та кінцевим строком погашення заборгованості до 07.08.2015р. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився та погодився. (а.с.7-16).

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі до 07.08.2015 року або достроково у випадках, передбачених цим Договором.

Згідно п. 3.4 повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг. Згідно п. 3.5 датою списання Банком платежів є 8 число кожного місяця ( а.с.7).

Згідно п. 4.2. відсотки за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються відсотки з 8 числа попереднього місяця по 7 число поточного місяця.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, відповідач зобов'язується сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.13-16). Загальна сума заборгованості відповідача перед Банком станом на 02.06.2014 року становить 160 936,37 грн.

16.06.2014 року відповідачу було надіслано лист-вимогу за вих. № 4025/1-2.14, яким було зобов'язано останнього у 30-ти денний термін повернути всю суму заборгованості (а.с.17). Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була.

Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених згідно змісту зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи те, що відповідач порушив умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що Банк має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та штрафних санкцій передбачених договором, в зв'язку з чим вимоги є обґрунтованими.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 1609 грн. 36 коп. (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10,15, 60,88, 213-218, 224-225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_2 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 31 грудня 1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце реєстрації - АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (місцезнаходження : 01004, м. Київ, бул. Т.Шевченка/вул. Пушкіна, буд. 8/26 п/р 00, в ПАТ «ВТБ Банк» Код банку 321767, Свідоцтво платника ПДВ 100133875 ШН 55), заборгованість за кредитним договором № R4В від 07.08.2012 року у розмірі 160 936 гривень 37 копійок та сплачений судовий збір в сумі 1609 гривень 36 копійок, а всього стягнути 162545 гривень 73 копійки.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу оголошення заочного рішення.

Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення в суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуває право оскаржити заочне рішення в апеляційний суд у загальному порядку.

Суддя Ю.В.Кабанячий