Справа № 588/2062/14-ц
провадження № 2/588/65/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді - Маслова В.В., за участю секретаря - Кучмій Д.В., прокурора - Журавльової О.А., представника позивача - Кліпатської Т.М., представника служби у справах дітей - Бєлікової Н.В., представника центру - Євтєєвої Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовною заявою Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи: Тростянецький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Тростянецької РДА, Служба у справах дітей Тростянецької РДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Боромлянська сільська Тростянецького району Сумської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачі є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Неодноразово питання про позбавлення батьківських прав відповідачів розглядалося Тростянецьким районним судом за позовом Прокуратури Тростянецького району та за позовом органу опіки та піклування Тростянецької РДА, але вони не були позбавленні батьківських прав. Із того часу відповідачі на шлях виправлення не стали, ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями, ведуть антигромадський спосіб життя, не відвідують сина, не сплачують аліменти на його утримання, у зв'язку із чим, позивач просив суд позбавити їх батьківських прав відносно ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з них аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав, посилаючись на вказані у ньому обставини.

Відповідачі в судове засідання з'явились проти позову заперечували. Свої заперечення обґрунтовували тим, що з сином вони спілкуються як по телефону так і відвідуючи його в інтернаті, бажають підтримувати з ним батьківські стосунки і надалі, надавати посильну матеріальну допомогу. Несплату аліментів пояснювали тим, що не мають постійної роботи, займаються підробітками, сплачують кредит та за можливості пересилали дитині гроші, купували харчі.

Прокурор, представник Тростянецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Тростянецької РДА та представник служби у справах дітей Тростянецької РДА в судове засідання з'явились, позов підтримали вказуючи на неможливість повернення дитини в сім'ю відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення сторін та інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4, 1970 р. н., та ОСОБА_5, 1968 р. н., є батьками - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 29 березня 2000 року.(а.с.)

Питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово розглядалось Тростянецьким районним судом за позовом прокуратури Тростянецького району року та за позовом органу опіки та піклування Тростянецької РДА року, про що свідчать копії рішень відповідного суду від 17 березня 2011 року та 07 червня 2012 року.(а.с.39-40)

Згідно вказаних судових рішень батьки не були позбавлені батьківських прав, але ОСОБА_6 було відібрано у батьків без позбавлення батьківських прав. Також з відповідачів на утримання сина було стягнуто на користь КЗ Сумської обласної Роменської загальноосвітньої школи - інтернат аліменти в розмірі 300 грн., щомісячно, до повноліття дитини.

На час розгляду справи в суді відповідачі проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1, та мають земельну ділянку за цією ж адресою, якими володіють та розпоряджаються на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 5 листопада 2013 року. (а.с.57)

Дитина - ОСОБА_6 проживає та виховується окремо від батьків у КЗ Сумської обласної Роменської загальноосвітньої школи - інтернат, про що свідчить лист вказаного закладу № 662 від 11 грудня 2014 року. (а.с.6)

Згідно висновку виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 22 грудня 2014 року відповідачі ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями, ведуть антигромадський спосіб життя. (а.с.4)

Обставини зазначені у вказаному висновку також підтверджуються показаннями допитаного як свідка дільничного інспектора ОСОБА_7.

Відповідно до листа ВДВС Тростянецького РУЮ від 23.01.2015 №02-42/368 відповідачі аліменти на дитину не сплачують, майна на яке б можна було звернути стягнення не мають. (а.с.60)

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї ОСОБА_4 від 26 січня 2015 року, матеріально - побутові умови проживання сім'ї задовільні: є меблі, невеликий телевізор, посуд, але у будинку не топлено, дров немає, є декілька відер картоплі, консервація.(а.с.)

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено те, що відповідачі не створюють належних умов для проживання дитини.

В той же час, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав суд бере до уваги, суд бере до уваги наступне.

Згідно ст.164 СК України ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини - є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Як вбачається з ухвали Верховного Суду України від 11.11.2009 р., постановленій по аналогічній справі, і яка згідно чинного процесуального законодавства є обов'язковою для місцевих загальних судів при винесенні рішення, встановлено, що ухвалюючи рішення суди мають забезпечити відповідачам право на повагу до сімейного життя, що передбачено ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), а також з'ясовувати обставини, зокрема: чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми; чи був відповідний процес прийняття рішення справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі; чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання; чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини.

Згідно позиції викладеної у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно п. 18 цієї ж постанови позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Як вбачається із пояснень відповідачів вони все ж мають бажання виховувати сина.

Згідно показань допитаного як свідка дільничного інспектора ОСОБА_7. відповідачі не притягувались до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків.

Натомість в ході судового розгляду судом було встановлено, що батьки спілкуються з дитиною телефоном, цікавляться її особистим життям.

Також, з пояснень ОСОБА_5, які були підтверджені представником служби у справах дітей, судом було встановлено, що у 2014 році відповідачка зверталась до представника служби у справах дітей з проханням надати можливість забрати сина на канікули до себе додому, проте у вказаному їй було відмовлено.

Крім того, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав суд бере до уваги, що на час розгляду справи дитина відібрана у відповідачів за рішенням суду та перебуває у навчальному закладі на значній відстані від місця проживання відповідачів, що ускладнює можливість для їх безпосереднього спілкування. Питання щодо повернення дитини у сім'ю не ставиться, у школі - інтернат вона забезпечена належними умовами для проживання і виховання, а тому позбавлення батьків батьківських прав є недоцільним.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав слід відмовити, попередивши їх про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідачів аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, оскільки аліменти з них вже стягнуті за рішенням Тростянецького суду Сумської області від 07 червня 2012 року, а вимога про збільшення їх розміру суду не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя В.В. Маслов