Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві, в залі суду № 3 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, третя особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_9 Співвласниками квартири були ОСОБА_6 (1/6 частки), ОСОБА_7 (1/6 частки), які померли, а також на сьогоднішній день власниками є ОСОБА_2 (1/6 частки), ОСОБА_3 (1/6 частки), ОСОБА_9 (ОСОБА_9 до шлюбу ) (1/6 частки). ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її син ОСОБА_6 і після нього відкрилася спадщина на 1/6 частину квартири, на ОСОБА_7 (дружина) та позивачку (матір покійного), в рівних частинах, тобто по 1/12 частині кожному. Позивач оформила свідоцтво про право на спадщину за законом на свою 1/12 частину квартири та зареєструвала свої права як того вимагає законодавство, а ОСОБА_7 свідоцтво про право власності не отримувала. З моменту поховання свого сина ОСОБА_6, позивачка проживала разом з невісткою в квартирі АДРЕСА_1, що у м. Біла Церква. Невістка, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла, не переоформивши належним чином права на спадщину. Після смерті невістки ОСОБА_7, відкрилася спадщина на 1/6 частини квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло АДРЕСА_2, а також на 1/12 частки даної квартири, після смерті її чоловіка та сина позивачки ОСОБА_6, яку вона не встигла оформити. Спадкоємців, які б могли успадкувати після смерті невістки ОСОБА_7 майно, крім позивача, не існує. З 2002 року по 2009 рік позивачка та ОСОБА_7, проживали разом АДРЕСА_7. У зв»язку з тим, що позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги, без встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, ОСОБА_1 не може оформити права на спадщину, крім того, після смерті ОСОБА_7 відсутні правоустановлюючі документи на 1/12 частини квартири, яку вона успадкувала після покійного чоловіка. В зв»язку з цим, позивач просила суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_8 з померлою ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини; визнати право власності на спадкове майно 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_4 за позивачем.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2015 року за клопотанням представника позивача, до участі в справі було залучено як відповідача - Білоцерківську міську раду Київської області.

Позивач в відкрите судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі, направила до суду свого представника, згідно договору про надання правової допомоги. В відкритому судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_7 однією сім»єю у квартирі АДРЕСА_3, на час відкриття спадщини, з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року; визнати право позивача на спадкове майно в порядку спадкування за законом на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_4, після померлої ОСОБА_7, яка складається з: 1/6 частини квартири АДРЕСА_5, яка належала ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.04.1995 року; 1/12 частини квартири АДРЕСА_6, яку ОСОБА_7 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_6 та не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. В подальшому представник позивача в відкрите судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача, подав до суду, через канцелярію суду письмове клопотання, в якому просив суд розглянути справу в його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі по справі, - співвласники квартири АДРЕСА_7 Київської області, зокрема ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 подали до суду клопотання та письмові пояснення про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають та підтверджують факт спільного проживання з жовтня 2002 року позивача та ОСОБА_7 до дати смерті ОСОБА_7, а саме до 2009 року.

Представник відповідача Білоцерківської міської ради Київської області в відкрите судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи - Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі, направили до суду лист, в якому просили суд розглянути справу без участі їх представника.

Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_7 Київської області являються: ОСОБА_1, якій належить 1/6 частини квартири, на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 квітня 1995 року та 1/12 частини квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2014 року після померлого сина, ОСОБА_6; ОСОБА_2, якому належить 1/6 частини квартири, ОСОБА_3, якій належить 1/6 частини квартири, ОСОБА_9 - ОСОБА_9 до шлюбу, якій належить 1/6 частини квартири, згідно вищевказаного свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 квітня 1995 року. Крім того, ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 виданим ВРАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області від 04 вересня 2009 року, на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 квітня 1995 року належало 1/6 частини даної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер син позивача ОСОБА_1 та чоловік покійної ОСОБА_7 - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 виданим ВРАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області від 13.05.2005 року, копією його свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4, виданим Білоцерківським міським відділом ЗАГС Київської області 26.09.1967 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 виданим відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому 11.03.1989 року. ОСОБА_6, також, був власником 1/6 частини даної квартири, згідно вищевказаного свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 квітня 1995 року. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/6 частину квартири, яку в рівних частинах, тобто по 1/12 частині кожному прийняли - його мати ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2014 року та дружина ОСОБА_7, яка проживала разом з ним за однією адресою по АДРЕСА_10, що підтверджується копією довідки КП БМР ЖЕК № 6 за № 2703 від 07.11.2008 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу. Проте, ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлого ОСОБА_6, на свою 1/12 частину квартири за життя не отримувала. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується матеріалами справи. З моменту поховання сина ОСОБА_6 - з ІНФОРМАЦІЯ_2 року до моменту смерті спадкодавця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, позивачка проживала разом з покійною невісткою в квартирі АДРЕСА_7, що підтверджується матеріалами справи. Невістка ОСОБА_7 допомагала позивачці по господарству та піклувалася про неї, доглядала її, в зв»язку з похилим віком позивачки.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення цього юридичного факту має для позивачки суттєве юридичне значення і необхідне їй для подальшого оформлення спадщини після померлої ОСОБА_7. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, позивачка не може.

Після смерті невістки позивачки - ОСОБА_7, відкрилася спадщина на 1/6 частини квартири АДРЕСА_9, згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 квітня 1995 року, а, також, на 1/12 частини даної квартири, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6, та на яку за життя не оформила свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 2.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно заяву встановленої форми подає власник.

У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку.

Згідно ст.1299 ЦК України, право на спадщину підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1276 ЦК України встановлює перехід права на прийняття спадщини, зокрема, відповідно до частини першої даної статті, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За життя ОСОБА_7 належним чином не зареєструвала у відповідних органах реєстрації нерухомого майна своє право власності на вказану 1/12 частину даної квартири.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державної реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім»єю з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, то позивачка є спадкоємицею четвертої черги за законом. Інші спадкоємці щодо прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 до нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, згідно інформації ВДРАЦС Білоцерківського МРУЮ реєстраційної служби у Київській області за № 02.2.04-31/328 від 31.01.2015 року, наданої на запит адвоката, встановлено, що не виявлено актового запису про народження дітей, батьками яких були б ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач постійно та по час смерті ОСОБА_7 проживала разом з нею за однією адресою та однією сім»єю, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки ОСОБА_1 на момент смерті проживала разом із ОСОБА_7 Івановіною та не подавала заяви про відмову від спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично набула права на спадкове майно у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_8, яка належала ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, та на 1/12 частину цієї квартири, яку ОСОБА_7 успадкувала після свого покійного чоловіка ОСОБА_6.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 59, 60, 212-215, 256, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 однією сім»єю у квартирі АДРЕСА_7 Київської області, на час відкриття спадщини, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно в порядку спадкування за законом на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7, яка складається з: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.04.1995 року та з 1/12 частини квартири АДРЕСА_1 яку ОСОБА_7 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та не встигла за життя оформити свідоцтво про право на спадщину за законом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Жарікова