АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6305/15 Головуючий 1 інстанції - Поліщук Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 27 липня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 про визнання неналежним надання медичної допомоги, визнання недійсним діагнозу та акту психіатричного огляду від 08 листопада 2010 року, -

встановила:

06 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. У позовній заяві просив надати йому відстрочку по сплаті судового збору до постановлення рішення у справі, оскільки його майновий стан на даний час не дає можливості сплатити судовий збір.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 08 липня 2015 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків - п'ять діб з часу отримання копії ухвали.

Ухвалою того ж суду від 27 липня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції від 27 липня 2015 року скасувати, а справу напрвити для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушенням судом норм процесуального права, вважає, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву порушив право позивача на доступ до правосуддя та не звернув увагу на прохальну частину позову, де він просив надати відстрочку по сплаті судового збору та надав декларацію за 2-й квартал 2015 року.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ухвалою суду позовна заява була залишена без руху в зв'язку із не сплатою судового збору та відсутністю підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору; у встановлений судом строк недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження, позивачем усунуті не були, вимоги ухвали суду не виконані.

Такий висновок не можна визнати правильним.

За приписами ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Разом із тим, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у позовній заяві просив вирішити питання про відстрочку сплати судового збору до постановлення рішення у справі, посилаючись на свій майновий стан.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без руху, суд в мотивувальній частині ухвали від 08 липня 2015 року зазначив про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочку судового збору, проте, в резолютивній частині ухвали це питання не вирішив. Крім того, у порушення вимог ст.210 ЦПК України, суд взагалі не навів мотивів з яких він дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача та не надав оцінку наданому ОСОБА_1 документу на підтвердження свого майнового стану.

За таких обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати законною та обгрунтованою, висновок суду про повернення позовної заяви ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 82, 121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 27 липня 2015 року скасувуати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді