Справа № 1519/2-2671/11
Провадження №2/521/2295/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним , зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,третя особа Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України про виселення та зняти з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу. В позовній заяві позивач посилається на те, що 19.10.2010 року вона та ОСОБА_2 підписали договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Однак, підписуючи договір купівлі-продажу вона не усвідомлювала значення своїх дій і не керувала ними, так як з дитинства вона хворіє психічними розладами, а з 2002 року знаходиться на обліку у Одеському психіатричному диспансері №1. Окрім того, 19.10.2010 р. відповідач попросив її закласти належну позивачці на праві власності АДРЕСА_2, для отримання кредиту, щоб зайнятися бізнесом, а на справді між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу. Тому, позивачка просила суд визнати договір купівлі продажу квартири недійсним.

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про виселення та зняти з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що 19.10.2010 року він та ОСОБА_1 підписали договір купівлі-продажу АДРЕСА_2 вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Також в заяві позивач вказує, що він повністю виконав умови договору, але ОСОБА_1 у наданий договором час 1 місяць квартиру не звільнила чим порушила його право власника.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, зустрічний позов не визнала просила суд відмовити в його задоволені.

Представник відповідача первісні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволені, зустрічний позов підтримав просив задовольнити у повному обсязі.

Треті особи Приватний нотаріус ОСОБА_3 та представник Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявились належним чином повідомляли, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши доводи сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2010 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2В був укладений договір купівлі продажу кв. № 72 за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Філатова, буд.48.

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу за домовленістю сторін продаж квартири вчиняється за 290 400 (двісті девяносто тисяч чотириста) гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 36 300 (тридцять шість тисяч триста) доларів США. Своїм підписом під договором купівлі-продажу продавець підтверджує факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

В ході судового розгляду по справі не одноразово призначалася судово-психіатрична експертиза для визначення стану ОСОБА_1 на момент підписання договору купівлі-продажу.

На вирішення експертизи суд поставив наступні питання: Які індивідуально-психологічні особливості мала ОСОБА_1 на момент вчинення договору купівлі-продажу? У якому емоційному стані була ОСОБА_1 під час вчинення договору купівлі-продажу? Чи здатна була ОСОБА_1, з урахуванням обставин, на які вона посилається в обґрунтуванні заявлених позовних вимог повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями? Чи здатна була ОСОБА_1, з урахуванням обставин, на які вона посилається в обґрунтуванні заявлених позовних вимог усвідомлювати - і в якій мірі - фактичний зміст власних дій та їх наслідків? Чи здатна була ОСОБА_1, повною мірою прогнозувати наслідки власних дій? Чи здатна була ОСОБА_1 повною мірою усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації, та в повній мірі усвідомлено реалізовувати його?

Відповідно акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 357 від 25.07.2012 року, ОСОБА_1 необхідно проводити стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу.

Таким чином, судом була призначена стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза, виконання якої було доручено Одеській обласній клінічній психіатричній лікарні №1.

22.01.2013 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи, разом з актом комісійної стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза №179, в якому зазначено, що ОСОБА_1 страждає розумовою відсталістю легкої форми, на теперішній час глибина та ступень вираженості якої не заважає її можливості розуміти значення своїх дії та керувати ними. Але надати суду відповідь, в якої мірі ОСОБА_1 могла розуміти значення своїх дії та керувати ними при складенні договору купівлі-продажу від 19.10.2010 р., по фактично наданим матеріалам цивільної справи та медичної документації, не є можливим. Крім того в акті було вказано, що в розпорядження експертів необхідно додатково надати подобні покази свідків про психічний стан ОСОБА_1 в ситуації, яка досліджується, обставини угоди (місто, час, особи, присутні при підписанні договору, поведінку ОСОБА_1 вирази, наявність дивини, безглуздості поведінки та інше.)

З метою виконання вимог експертів та складання обєктивного експертного висновку в судовому засіданні були допитані свідки. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали свідчення, що вони є співробітниками приватного нотаріуса ОСОБА_3, також повідомили, що 19.10.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в офісі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 57, підписали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. Вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Також, що весь час находження в офісі нотаріуса ОСОБА_1 поводила себе адекватно та не поводила себе як людина яка нібито не усвідомлювала значення своїх дії і не керувала ними. ОСОБА_1 не кому не повідомляла, що вона з дитинства хворіє психічними розладами, а з 2002 року знаходиться на обліку у Одеському психіатричному диспансері №1. Збоку ОСОБА_1 не було виразив, які б на це натикали. Збоку ОСОБА_1 не було дивної або безглуздості поведінки та іншого.

За результатами призначеної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи до суду надійшов акт експертного висновку КУ «Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні» №134 від 01.10.2013 року, згідно якого містяться висновки щодо психічного стану позивача ОСОБА_1

Відповідно ст.1 Закону України „Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч.6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами встановленими статтею 212 цього Кодексу, а саме: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до правової позиції, згідно Постанови Верховного Суду України від 29 лютого 2012 №6-9 цс 12, відповідно до ч.1ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами (ст.212 ЦПК України), будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та ( або) керувати ними.

Отже, підставою для визнання правочину недійсним за вказаної підстави може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України).

В свою чергу, представником позивача заявлено клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення питання про обмеження дієздатності особи, та встановлення над ОСОБА_1 опікуна, з метою захисту її прав, та належної процесуальної правосуб'єктності позивача.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.03.2014 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним зупинено до розгляду у судовому порядку обмеження дієздатності фізичної особи ОСОБА_1 та встановлення над нею опіки.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.11.2015 року, заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання недієздатною ОСОБА_8 та встановлення над нею опіки залишено без розгляду.

Таким чином, суд оцінив докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а саме свідченнях ОСОБА_4 та ОСОБА_5, взяв до уваги відсутність рішення суду щодо визнання ОСОБА_8 недієздатною, таким чином прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2, суд вважає, позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими які підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В розумінні вимог ст. 328 ЦК України, ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_4 та набув таке право власності на законних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як встановлено судом, після укладення договору купівлі-продажу відповідачка ОСОБА_1 не виселилась з квартири, право власності на яку після укладення вищезазначеного договору перейшло до позивача ОСОБА_2

Таким чином, із передачею права власності на квартиру відповідачка ОСОБА_1 втратила право користуватись цією квартирою для свого проживання та підлягає виселенню без надання іншого житла.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є виселення та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1, яка створює перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_2 квартири, яка належить йому на праві власності, що за цивільним законодавством складає елемент змісту права власності.

Таким чином, оскільки право позивача є непорушним він не може протиправно бути позбавлений такого права, а проживання відповідачки ОСОБА_1 в квартирі обмежує права позивача ОСОБА_2, як власника цього майна, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог про виселення та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_5.

На підставі викладеного, п. 18 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216, 225,1233 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним відмовити

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,третя особа Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України про виселення та зняти з реєстраційного обліку задовольнити .

Виселити ОСОБА_1 із займаної нею квартири № 72 за адресою м.Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 48, без надання іншого жилого приміщення.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

19.10.15