АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4456/15 Справа № 189/1537/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пустовар О. С. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ Державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивачка звернулась до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа відділ Державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Сплативши судовий збір, згідно чинного законодавства.

У обґрунтування позову позивачка зазначила, що 15 листопада 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був розірваний 16 серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2006 року з ОСОБА_3 щомісячно стягуються на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 вересня 2006 року. У зв'язку з несплатою відповідачем щомісячного розміру аліментів виникла заборгованість зі сплати аліментів. Згідно довідки відділу ДВС Покровського РУЮ Дніпропетровської області від 23.07.2014 року №8741/03-41 за період з 20.09.2011 року по 22.07.2014 року в результаті несплати сум щомісячних аліментів виникла заборгованість у розмірі - 10 512,93 грн. Тому, позивачка вважає, що відповідач повинен сплатити неустойку за весь час прострочення сплати аліментів. За розрахунками позивачки, сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 46 448,35 грн., а саме:

●За січень 2012 р. (436,50 грн. - 300,00 грн.)х1%х 911 днів прострочення = 1243,52 грн.;

●За лютий 2012 р. 436,50 грн. х1%х 882 днів прострочення = 3849,93 грн.;

●За березень 2012 р. 436,50 грн. х1%х 851 днів прострочення = 3710,36 грн.;

●За квітень 2012 р. 469,91 грн. х1%х 821 днів прострочення = 3857,96 грн.;

●За травень 2012 р. 469,91 грн. х1%х 791 днів прострочення = 3709,79 грн.;

●За червень 2012 р. (469,91 грн. - 350,00 грн.) х1%х760 днів прострочення = 911,32 грн.;

●За липень 2012 р. (489,38 грн. - 350,00 грн.) х1%х730 днів прострочення = 1017,47 грн.;

●За серпень 2012 р. (489,38 грн. - 350,00 грн.) х1%х699 днів прострочення = 974,27 грн.;

●За вересень 2012 р. (489,38 грн. - 350,00 грн.) х1%х668 днів прострочення = 931,06 грн.;

●За жовтень 2012 р. (489,38 грн. - 350,00 грн.) х1%х638 днів прострочення = 889,24 грн.;

●За листопад 2012 р. (489,38 грн. - 350,00 грн.) х1%х607 днів прострочення = 846,04 грн.;

●За грудень 2012 р. (507,15 грн. - 350,00 грн.) х1%х577 днів прострочення = 906,76 грн.;

●За січень 2013 р. 562,42 грн. х1%х546 днів прострочення = 3070,80 грн.;

●За лютий 2013 р. 562,42 грн. х1%х515 днів прострочення = 2896,46 грн.;

●За березень 2013 р. 562,42 грн. х1%х487 днів прострочення = 2738,99 грн.;

●За квітень 2013 р. 562,42 грн. х1%х462 днів прострочення = 2564,64 грн.;

●За травень 2013 р. (562,42 грн. - 350,00 грн.) х1%х426 днів прострочення = 901,91 грн.;

●За червень 2013 р. 573,62 грн. х1%х395 днів прострочення = 2265,80 грн.;

●За липень 2013 р. 573,62 грн. х1%х365 днів прострочення = 2093,71 грн.;

●За серпень 2013 р. (573,62 грн. - 350,00 грн.) х1%х334 днів прострочення = 746,89 грн.;

●За вересень 2013 р. (573,62 грн. - 350,00 грн.) х1%х303 днів прострочення = 677,57 грн.;

●За жовтень 2013 р. 586,17 грн. х1%х273 днів прострочення = 1600,24 грн.;

●За листопад 2013 р. 586,17 грн. х1%х242 днів прострочення = 1418,53 грн.;

●За грудень 2013 р. (586,17 грн. - 350,00 грн.) х1%х212 днів прострочення = 500,68 грн.;

●За січень 2014 р. 591,50 грн. х1%х181 днів прострочення = 1070,62 грн.;

●За лютий 2014 р. (591,50 грн. - 350,00 грн.) х1%х150 днів прострочення = 362,25 грн.;

●За березень 2014 р. (591,50 грн. - 350,00 грн.) х1%х122 днів прострочення = 294,63 грн.;

●За квітень 2014 р. (591,50 грн. - 350,00 грн.) х1%х91 днів прострочення = 219,77 грн.;

●За травень 2014 р. (591,50 грн. - 450,00 грн.) х1%х61 днів прострочення = 86,32 грн.;

●За червень 2014 р. (591,50 грн. - 455,00 грн.) х1%х30 днів прострочення = 40,95 грн.;

●За липень 2014 р. (591,50 грн. - 450,00 грн.) х1%х31 днів прострочення = 43,86 грн.;

Таким чином, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 46 448 грн. 35 коп., а також судові витрати у розмірі 464 грн. 48 коп.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів з січня 2012 року по липень 2014 року в сумі 2 957 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 32 (тридцять дві) коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 29 (двадцять дев'ять) грн. 62 (шістдесят дві) коп.

У апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вважає, що рішення першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що з копії постанови про відкриття кримінального провадження від 25.10.2006 року вбачається, що відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-999, виданий 24.10.2006 року Покровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2. у розмірі ? частини доходу щомісячно, починаючи з 27.09.2006 року (а.с.4).

Як вбачається з копії виконавчого листа №2-999, виданого 24.10.2006 року Покровським районним судом Дніпропетровської області, що з ОСОБА_3 стягуються щомісячно на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі ? заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_3, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2006 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5).

З розрахунку заборгованості по аліментах від 23.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_2., по виконавчому листі №2-999 від 11.10.2006 року виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області має заборгованість за період з 20.09.2011 року по 22.07.2014 рік в розмірі 10 512,93 грн. (а.с.6).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_2. зареєстрували шлюб 26 жовтня 2012 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №405. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2. змінила прізвище на «Голік» (а.с.9).

З копії пояснень ОСОБА_3 від 10.11.2006 вбачається, що останньому відомо, що він зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду на користь ОСОБА_2. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі ? заробітку (доходу), однак він на даний час не працевлаштований та зобов' язується сплачувати аліменти своєчасно (а.с.10).

Так, згідно копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року, зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2006 року, з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.67-68).

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Так, при розрахунку пені, позивачка нарахувала 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення враховуючи взагалі усі дні прострочення, та визначила суму пені у сумі 46 448,35 грн. за період з січня 2012 рік по липень 2014 рік.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Беручи до уваги доданий позивачкою розрахунок розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з січня 2012 рік по липень 2014 рік, суд перевірив правильність нарахування пені, оскільки розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом першої інстанції здійснено розрахунок пені виходячи з наступного: нарах. - сплач. = заборг. Х 1% пені Х кільк. днів місяця = сума неустойки (пені).

ПеріодНарахованоСплаченоЗаборгованістьСума неустойки
2012 рік
Січень436,50300136,5042,32
Лютий436,50---436,50126,59
Березень436,50---436,50135,32
Квітень469,91---469,91140,97
Травень469,91---469,91145,67
Червень469,91350119,9135,97
Липень489,38350139,3843,21
Серпень489,38350139,3843,21
Вересень489,38350139,3841,81
Жовтень489,38350139,3843,21
Листопад489,38350139,3841,81
Грудень507,15350157,1548,72
Всього:5673,,28888,81
2013 рік
Січень562,42---562,42174,35
Лютий562,42---562,42157,48
Березень562,42---562,42174,35
Квітень562,42---562,42168,73
Травень562,42350212,4265,85
Червень573,62---573,62172,09
Липень573,62---573,62177,82
Серпень573,62350223,6269,32
Вересень573,62350223,6267,07
Жовтень586,17---586,17181,71
Листопад586,17---586,17175,85
Грудень586,17350236,1773,21
Всього:6865,,091657,83
2014 рік
Січень591,50---591,50183,37
Лютий591,50350241,5067,62
Березень591,50350241,5074,87
Квітень591,50700-108,50---
Травень591,50450141,5043,87
Червень591,50455136,5040,95
Липень419,77450-30,23---
Всього:3968,,77410,68
Всього за весь період:16507,,142957,32

Таким чином, розраховано, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2012 року по липень 2014 року включно складає - 2957 грн. 32 коп.

Апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи оскаржуване рішення суду у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів виходила з наступного. Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_3 дійсно допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів. Довідка державного виконавця не оскаржувалась.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме з таких міркувань виходив суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, вирахувавши пеню від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчислив її в межах одного місяця.

Отже, аналіз наведеного вище дає підстави вважати, що у справі, що переглядається, зазначені норми матеріального права судом першої інстанції застосовано правильно, а приведений у оскаржуваному рішенні розрахунок здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому визнається колегією суддів, тоді к розрахунок наданий позивачем у справі не відповідає правилам розрахунку неустойки (пені).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Крім того, зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Також, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих Норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з неналежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В іншим випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Крім того, статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність про стягнення аліментів неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік. Але, згідно статті 20 СК України позовна давність не застосовується, крім випадків передбачених сімейним законодавством (серед яких стягнення аліментів та неустойки по сплаті аліментів немає). За своєю природою дана неустойка є виключно похідною від аліментів, на які позовна давність не застосовується, тобто строк позовної давності на неустойку за прострочення сплати аліментів не встановлюється.

Отже, на виконання вимог ст. 214 ЦПК України, суд першої інстанції, встановивши факт заборгованості за аліментами, наявність вини відповідача, дійшов правильного висновку про наявність у ОСОБА_2, як одержувача аліментів, права на стягнення неустойки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез