Провадження № 2/127/816/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Овсюк Є. М.,

при секретарі Олійник І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в реалізації права власності та припинення дій, які порушують право власності шляхом визнання будівельних робіт незаконними, приведення будівлі у первинний стан та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2

В позові зазначає, що разом з ОСОБА_2 являється співвласником будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 належить 29/100 частки зазначеного житлового будинку, а їй 71/100.

В травні 2014 р. ОСОБА_2 на своїй частині будинковолодіння розпочав перебудову помешкання, викопав котлован під фундамент і почав виконувати будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку з влаштуванням мансардного поверху. Зазначене призвело до того, що в належній їй ОСОБА_1 частині житлового будинку пішли тріщини і руйнування, що призвело до необхідності негайного масштабного ремонту. поточний ремонт результатів не дає, так як з'являються все нові і нові тріщини.

По факту незаконного будівництва вона звернулася до ОСОБА_2 з проханням припинити будівництво, але оскільки він на це не зреагував, вона вимушена була звернутися з заявами про незаконне будівництво до квартального комітету, Замостянської районної ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, які зафіксували факт незаконного будівництва і руйнування належної їй частини будинковолодіння, склали відповідні акти і надали приписи з вимогою привести об'єкт до вимог чинного законодавства, але відповідач на це не реагує.

Зазначене призвело до того, що її частина будинку потребує негайного ремонту, на що потрібна значна сума коштів, а продовження даної ситуації призвело до її моральних страждань, які вона оцінює в сумі 10000 грн.

З врахуванням наведеного просить задовільнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач і його представник підтримали вимоги позову, обгрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами.

Відповідач і його представник позов не визнали, стверджуючи, що проведене будівництво ніяким чином не призводить до руйнувань належної ОСОБА_1 частини будинку і не може слугувати підставою для припинення будівництва та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, оглянувши фотоматеріали суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Питання правового режиму самочинного будівництва регулюється Законом України від 16.11.1992 року №2780-ХІІ «Про основи містобудування» (далі Закон №2780-ХІІ), від 20.05.1999 року №687-ХІV «Про архітектурну діяльність» (далі Закон №687-ХІV), від 17.02.2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі закон №3038-VI), ст. 376 ЦК України.

По справі встановлено, що ОСОБА_1, яка мешкає по АДРЕСА_1, являється власником 71/100 частини даного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 19.06.2014 р.

ОСОБА_2 належить 29/100 зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 25.07.2007 р.

В травні 2014 р. ОСОБА_2 розпочав самочинну реконструкцію належної йому частини житлового будинку з влаштуванням мансардного поверху, ніякої технічної документації, належних дозволів на зазначену реконструкцію ОСОБА_2 не має і за цими дозволами до відповідних органів не звертався.

Зазначена реконструкція і проведення будівельних робіт, які знаходяться в безпосередній близькості до межі земельної ділянки і до частини будинковолодіння належного ОСОБА_1, перешкоджає останній належним чином користуватися своєю власністю, призводить до руйнування частини будинковолодіння належного ОСОБА_1 Даний факт підтверджується наявними в справі матеріалами, а саме: актом від 04.08.2014 р. квартального комітету по місцю розташування будинковолодіння відповідно до якого встановлено факт проведення ОСОБА_2 перебудови помешкання, будівництво другого поверху і виявлені в помешканні ОСОБА_1 пошкодження, внаслідок незаконного будівництва; наявними в справі фотоматеріалами, які підтверджують пошкодження, які виникли в частині будинку належній ОСОБА_1 внаслідок незаконного будівництва; актом квартального комітету №13 від 16.12.2014 р. відповідно до якого зафіксовано значне погіршення стану приміщень належних ОСОБА_1 за період з серпня 2014 р; відповідями заявниці ОСОБА_1 посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, відповідно до яких Інспекцією встановлено, що ОСОБА_2 виконує будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку з влаштуванням мансардного поверху без повідомлення про початок вищевказаних робіт, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За самочинне виконання вказаних робіт на ОСОБА_2 складено протокол за правопорушення у сфері містобудування відповідно до ст. 96 ч. 5 КУпАП та надано припис з вимогою привести об'єкт до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.4 постанови №6 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» - судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, особою, яка здійснює будівництво без відповідного документу, який дає право використовувати будівельні роботи.

Пунктом 5 зазначеної постанови пленуму ВССУ встановлено, що розглядаючи зазначені позови суди мають встановлювати, чи були видані особі, яка здійснила самочинне будівництво припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту, та, чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво від такої перебудови.

Відповідно до ст.ст. 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. Відповідно до ч.1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена до цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Відповідно до ч.7 зазначеної статті, якщо особа, яка здійснила самочинне будівництво, то таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Якщо технічна можливість перебудови об'єкту нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, право чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення про зобов'язання вчинити перебудову.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 до Вінницької міської ради та її виконавчих органів з питань проведення реконструкції та прибудови не звертався, проектну документацію на будівництво не замовляв, дозволу ДАБІ у Вінницькій області на початок виконання зазначених робіт не одержував, звернення домовласника частини будинковолодіння, квартального комітету і ДАБІ у Вінницькій області про припинення самочинного будівництва ігнорує.

Оскільки ОСОБА_2 здійснює самочинне будівництво без будь-яких дозвільних документів, не виконує вимог попередження та припису, зазначений об'єкт самочинного будівництва підлягає знесенню і приведення будівлі в первинний стан.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що дійсно діями ОСОБА_2 у проведенні самочинного будівництва нанесена моральна шкода ОСОБА_1, яка полягає у душевних стражданням, які вона зазнає у зв'язку з протиравною поведінкою щодо неї та членів її сім'ї ОСОБА_2 і тому є підстави для часткового задоволення позову з врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням наведеного, керуючись ст.376 ЦК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 3, 6, 88, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належної їй власності шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будівельні роботи по реконструкції належної йому частини житлового будинку з влаштуванням мансардного поверху по АДРЕСА_1, визнання цих робіт незаконними та зобов'язати ОСОБА_2 привести належну йому частину житлового будинку по АДРЕСА_1 в первинний стан за його рахунок. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. моральної шкоди,а також 243,60 грн. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: