АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/139/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2, 5, 58 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на причіп та виключення з-під арешту, -

в с т а н о в и л а :

21 липня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_9 20 квітня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_9 продав йому причіп легковий-В, марки ПР, модель ПВА 2, рік випуску 2007, колір сірий, номерний знак НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_2.

Позивач сплатив за вказаний причіп 3216 грн., а ОСОБА_9 передав йому причіп та документи на нього, тому ОСОБА_7 вважає, що умови договору були виконані в повному обсязі.

Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу виявилось неможливим, оскільки власником причепу є ОСОБА_8, який ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

01.07.2014 року вказаний причіп було вилучено у позивача працівниками ДАІ та тимчасово передано на зберігання до спеціального майданчика, у зв'язку з накладенням на нього арешту на виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_8 За час перебування причепу на майданчику ОСОБА_7 було сплачено 1056 грн.

09.07.2014 року спірний причіп було передано позивачу на відповідальне зберігання.

Враховуючи наведене, ОСОБА_7 просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного причепу, укладений 20.04.2012 року між ним та ОСОБА_9; визнати за позивачем право власності на причіп та зобов'язати Центральний відділ ДВС Черкаського МУЮ звільнити з-під арешту вказаний причіп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи зазначене рішення необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 20 квітня 2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_9 продав ОСОБА_7 причіп легковий-В, марки ПР, модель ПВА 2, рік випуску 2007, колір сірий, тип ТЗ причіп легковий-В, номерний знак НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_2, за 400 доларів США, що еквівалентно 3216 грн. (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САС 021028 вказаний причіп зареєстрований за ОСОБА_8 (а.с. 6).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання вказаного договору купівлі-продажу причепу дійсним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі.

Письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів також передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Крім того, відповідно до пункту 4 Постанови КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388 перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Продавцем причепу в укладеному між сторонами договорі є ОСОБА_9, який не є власником вказаного транспортного засобу, тому і не мав права розпоряджатись ним.

На підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу причепу, оскільки відповідно до закону такий договір не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Таким чином, договір купівлі-продажу причепу не можна визнати таким, що відбувся, оскільки продавцем не виконані всі необхідні для цього умови.

Отже, позивач не набув у встановленому законом порядку права власності на спірний причіп.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню.

Ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Гудзовського О.О. від 06.10.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1648, виданого 09.08.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 боргу в сумі 176870 грн. з накладенням арешту на все майно, що належить боржнику на праві приватної власності в межах суми боргу (а.с. 8-11).

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що спірний причіп зареєстрований за ОСОБА_8, тому 01.07.2014 року інспектором ДПС ДАІ Золотоніського взводу ДПС було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідно до якого причіп було тимчасово затримано та передано на зберігання до спеціального майданчика (а.с. 12).

Оскільки судом достовірно встановлено, що позивач не є власником причепу, на який накладено арешт, позовні вимоги про звільнення причепу з-під арешту також задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив факти і відповідні їм правовідносини, ухвалив рішення із дотриманням вимог матеріального і процесуального права, яке ґрунтується на зібраних по справі доказах.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції скасуванню чи зміні не підлягає.

Доводи апелянта не впливають на законність рішення суду першої інстанції, були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на причіп та виключення з-під арешту - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :