У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Костопільського районного суду від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду від 03 березня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_3, починаючи з 29 січня 2015 року, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати на його лікування в розмірі 600 грн. щомісячно до зміни стану здоров'я дитини. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду необ'єктивним та упередженим, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на порушення судом процесуальних норм у зв'язку з тим, що судовий збір було сплачено лише за однією вимогою - про стягнення аліментів, а вимога про стягнення додаткових витрат не оплачена судовим збором. Доводить, що твердження позовної заяви та висновки суду не підтверджені належними доказами. Пояснює, що після офіційного розлучення у травні 2007 року вони з позивачкою продовжували проживати як сім'я до лютого 2014 року, і в цей період він їздив на заробітки до Російської Федерації і всі зароблені кошти він передавав дружині. Зазначає, що на даний час проживає в одній квартирі з сім'єю своєї сестри, у той час як за період їх спільного проживання позивачка придбала і квартиру, і будинок з земельною ділянкою. Стверджує, що на даний час перебуває на обліку в Костопільському районному центрі зайнятості як безробітний, а тому неспроможний сплачувати аліменти та додаткові витрати у призначеній судом сумі, і таке рішення суду призведе до виникнення заборгованості. Покликаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши суму аліментів, які підлягають стягнення з нього на користь позивачки на утримання малолітнього сина до 400 грн. на місяць., а додаткові витрати зменшити до 200 грн. на місяць.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 564/252/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Грипіч Л.А.

Провадження № 22-ц 787/743/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із передбаченого законом обов'язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами, а також врахував матеріальне становище позивачки, яка не працює в силу необхідності постійного догляду за дитиною - інвалідом дитинства та можливість відповідача утримувати дитину.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 25 серпня 2004 року, вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6 ).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 є інвалідом дитинства до 18 років (а.с.9 ).

Згідно епікризу діагноз захворювання неповнолітного ОСОБА_4: бронхіальна астма, змішана форма, персистуючий перебіг, ІІІ ст. загострення,ДН-0-І ст. Алергічний риніт. Викривлення носової перетинки. ВСД. Реактивні артралгії. Хронічний гастродуоденіт в стадії клінічної ремісії. Дифузний зоб. (а.с.12).

Рекомендовано дієту гіпоалергенну, уникати контакти з алергенами.

Призначено лікування: режим дієта, базова ІГКС + БЛПД терапія, інгаляції холінолітіків, відхаркуючі, антигістамінні. Промивання носа, масаж, фіз.процедури.

З індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 42, епікризів та виписки з історії хвороби, виписки з історії розвитку дитини, консультативного висновку спеціаліста, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує постійного медичного спостереження, прийняття медичних препаратів, зокрема серетиду, вентоліну, авамісу, трахісану, а також санаторно-курортного лікування раз на рік, стаціонарного лікування двічі на рік, режимної дієти, масажів та фізпроцедур, оздоровчої фізкультури,забезпечення умов оптимального мікроклімату житла «Чистий будинок» (а.с. 9-16).

На підтвердження витрат, понесених на лікування сина, позивачка надала до суду відповідні документи.

Після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Ці обставини сторони не заперечують.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання дитини відповідає засадам розумності і справедливості. Судом встановлено, що відповідачє фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися, а відтак, факт його перебування на обліку в центрі зайнятості, про яку він зазначає в апеляційній скарзі, носить тимчасовий характер і не може бути підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує і ту обставину, що позивачка, з якою проживає дитина сторін, позбавлена працевлаштуватися у зв'язку з необхідністю постійного догляду за сином-інвалідом. В той же час у відповідача відсутні інші утриманці, окрім спільної з позивачкою неповнолітньої дитини.

Згідно із ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом ст. 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), що визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність зменшення стягнення додаткових витрат на утримання сина, оскільки вони спростовуються долученими до справи належними та допустимими доказами. Копії епікризів, виписок з історії хвороби та розвитку дитини, чеки на придбання ліків слугують належним доказом фактичних витрат, необхідних для лікування дитини, придбаних позивачкою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду від 03 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Григоренко М.П.

підпис Рожин Ю.М.

Згідгно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.