Справа № 301/3030/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2015 р. м. Іршава Іршавський районний суд Закарпатської області

В складі : головуючої судді : Даруда І.А.

при секретарі : Сатін Н.М.

з участю позивачки: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування коштами, моральної шкоди та витрат на правову допомогу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування коштами, моральної шкоди та витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що вона 22 вересня 2007 року під розписку позичила ОСОБА_2 гроші в розмірі 5000,00 доларів США строком до 01 грудня 2007 року під 10% річних.

Оскільки борг не був повернутий вчасно вона звернулася до суду і 08 грудня 2010 року по справі було винесено рішення в якому до стягнення сума боргу становила 43 650,69 грн.

Рішення суду відповідачка виконувала частково у примусовому порядку в 2013 -2014 році та фактично три роки додатково продовжувала користуватися коштами протягом часу з 08 грудня 2010 року, тому позивачка вважає що відповідачка повинна сплатити відсотки за користування чужими коштами.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить такі задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, надіслала суду заперечення, де позов не визнала та просить застосувати строк позовної давності (а.с. ), тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в її відсутності.

Заслухавши позивачку ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав .

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 22 вересня 2007 року під розписку позичила відповідачці ОСОБА_2 гроші в розмірі 5000,00 доларів США строком до 01 грудня 2007 року під 10% річних.

У зв»язку з невиконанням умов розписки рішенням Іршавського районного суду від 08 грудня 2010 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики 43 099,69 гривень та 551,00 гривень судових витрат.

У примусовому порядку згідно виконавчого листа від 08 грудня 2010 року (а.с.8) рішення суду виконувалося у 2013 -2014 роках тому для нарахування відсотків застосовуються періоди часткового повернення коштів: 18 червня 2013 року - у сумі 12 000,00 грн., 21 червня 2013 року - 8 000,00 грн., 04 вересня 2013 року - у сумі 4000,00 грн., 01 жовтня 2013 року - 4 000,00 грн., 29 жовтня 2013 року - 4 000,00 грн., 15 листопада 2013 року - 1 600,00 грн., 18 грудня 2013 року - 2 200,00 грн., 26 грудня 2013 року - 4 000,00 грн., 31 грудня 2013 року - 3 851,00 грн. - розписки по кожному з періодів.

Відповідно до ст..ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Пунктом 1 ст.1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст..1048 ЦК України, позивач має право на отримання від відповідача 10% річних, що відповідає розумності та в межах граничних розмірів визначених законом. Оскільки, розпискою передбачено 10% річних (а.с.4), а позивачка визначає термін отримання відсотків з 08 грудня 2010 року по сьогоднішній день, то посилання відповідачки ОСОБА_2 у запереченні на те, що рішенням Іршавського районного суду вже вирішено вимогу про стягнення відсотків, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки позивачка просить стягнути відсотки за період, починаючи з дати набрання рішенням законної сили - з 08 грудня 2010 року по час виконання судового рішення в межах виконавчого провадження №3836/200 по 2013 рік, а судова практика роз»яснює, що якщо сторони добровільно визначили розмір відсотків і позивачка ОСОБА_1 розраховувала на їх отримання, то вона має право на їх отримання у розмірі 12 689,97 гривень, де розрахунок 10% річних здійснюється за формулою: Р=SBx10%/366xD , (а.с.18-19).

Підлягає до задоволення і вимога про стягнення трьох процентів річних від суми боргу у відповідності до вимог ст..625 ЦК України, що складає 3 807,01 грн., згідно розрахунку (а.с.20) та 2007,94 грн. інфляційні, згідно розрахунку (а.с.22).

Беручи до уваги тривалість неповернення грошових коштів - біля трьох років, що викликало душевні хвилювання та тривогу, а також поставило позивача у тяжке матеріальне становище, тому суд оцінює моральну шкоду у 2000,00 грн.

Підлягає до задоволення і вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн., що стверджується договором, свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю та квитанцією про сплату послуг (а.с.23-29).

Посилання відповідачки ОСОБА_2 про застосування до даних правовідносин строку позовної давності не може бути прийняте судом до уваги, оскільки відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно розписки про повернення коштів кінцевою датою повернення останньої частини основного боргу була 31 грудня 2013 року. Оскільки предметом позову є «про стягнення відсотків за користування коштами, моральної шкоди та витрат на правову допомогу» за встановлений у позові період, а не «стягнення основної частини боргу», то саме від 31 грудня 2013 року вираховується початок строку позовної давності, адже весь період, коли виплачувались грошові кошти, відповідачка ОСОБА_2 ними користувалася.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 112-118, 212-215 ЦПК України, ст.ст.525,526, 625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22 004,92 (двадцять дві тисячі чотири гривні 92 копійки) та 243,60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) в повернення судового збору.

На рішення може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя : І. А. Даруда