Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2293/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т. М.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

17.11.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого :суддіФранко В.А.,

суддів : Белінської І.М., Сукач Т.О.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Національна гвардія - українське козацтво» про визнання договору оренди землі не дійсним.

В С Т А Н О В И Л А.

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Національна гвардія - українське козацтво» про визнання договору оренди землі не дійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 06 травня 2014 року, він є власником земельної ділянки, розташованої на території Захарівської сільської ради, Світловодського району, Кіровоградської області, площею 3,7957 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

В березні 2015 року позивач звернувся до СФГ «Гвіса» з претензією про сплату заборгованості по орендній платі з 2004 року по 2015 рік, так як свого часу між його батьком ОСОБА_5 та СФГ «Гвіса» було укладено договір оренди.

З цього моменту позивач дізнався, що від його імені 20.03.2014 року укладено договір оренди з ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво».

Зазначав, що ним не укладалось жодних договорів з відповідачем.

Вважав, що земельною ділянкою продовжує користуватись СФГ «Гвіса», так як він ніяких заперечень проти продовження використання земельної ділянки СФГ «Гвіса» після закінчення договору оренди, який було укладено з його батьком, не надсилав, а вважав, що договір був поновлений на той самий строк.

Під час розгляду справи позивач уточнив заявлені позовні вимоги відповідно до яких просить : - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3 площею 3,7957 га, кадастровий номер НОМЕР_1 укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво». Скасувати речове право оренди земельної ділянки, яке виникло у ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво» на підставі договору оренди землі з ОСОБА_2 , виданий 20.03.2014 року, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13172119 від 20.05.2014 року 14:09:02, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що договір оренди з відповідачем він не укладав та не підписував, вважав, що після смерті його батька, земельний пай продовжує знаходитися у оренді СФГ «Гвіса» проти чого він не заперечував. Також зазначає, що оспорюваний договір оренди земельного паю датований 20.03.2014 року, а право власності на вказаний земельний пай він отримав 06.05.2014 року, таким чином вважає що правочин не відповідає вимогам ст..203 ЦК України а тому відповідно до ч.1 та 2 ст.215 ЦК України є підстави для визнання його недійсним.(а.с.60-61).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Зазначає, що ОСОБА_2 стверджував, що ним не укладалось жодних договорів з ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво» і підпис, який стоїть в договорі, йому не належить.

Даний факт підтверджується тим, що на момент підписання спірного договору оренди землі, ОСОБА_2 не був власником вказаної земельної ділянки, а тому не міг і не мав права укладати будь-які договори стосовно власності, яка йому не належала. Оспорюваний договір оренди підписаний від його імені 20.03.2014 року, а він став власником земельної ділянки 06.05.2014 року після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги. Пояснив, що його довіритель притримується тієї позиції, що на момент підписання договору оренди землі 20.03.2014 року позивач не був власником земельної ділянки, а став ним 06.05.2014 року, а тому є підстави визнати договір оренди землі недійсним , так як він суперечить с.1 ст.203 ЦК України.

Зазначає, що у зв'язку зі змінами у законодавстві з січня 2013 року, виключені ст..ст.18,20 Закону України «Про оренду землі», внесено зміни у с.3 ст.640 ЦК України, проте суд першої інстанції безпідставно послався на ці норми закону.

Представник ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво», та представник третьої особи -Реєстраційної служби Головного Управління юстиції в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно зворотних повідомлень.

Від представника відповідача Дівіна К.Г. надійшло письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому він просить суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, представника позивача ОСОБА_7 ,перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст..303 ЦПК України, , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 06.05.2014 року державним нотаріусом Драною Л.А. спадкоємцю померлого 04.12.2004 року ОСОБА_5 ОСОБА_2 було видане Свідоцтво про право на спадщину(реєстровий номер 2-711, спадкова справа №21/2014)(а.с.10).

Спадщина на яку видане дане свідоцтво складається з земельної ділянки розташованої на землях Захарівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3,7957 га в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_1 виданого Захарівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області від 29.01.2002 року на підставі рішення сесії Захарівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 10 січня 2002 року №82 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №209.

Відповідно до довідки №2208/-3/0112 від 15 квітня 2014 року, виданої відділом Держкомзему у Світловодському районі Кіровоградської області, земельна ділянка має обмеження (обтяження): 01.06.05.- заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки. (а.с.10,9).

Згідно з договору оренди землі від 20 березня 2015 року та акту про передачу та прийом земельної ділянки, яка надається в оренду від 20 березня 2014 року ОСОБА_2 передав земельну ділянку НОМЕР_3 кадастровий № НОМЕР_1 площею 3,7957 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення Захарівської сільської ради в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орендарю ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво».

В розділі «Реквзити сторін» зазначено орендодавець- ОСОБА_2 . с. Захарівка Світловодський район, Кіровоградської області, зазначено індифікаційний код та номер паспорта(а.с.47-49).

Матеріали справи містять ксерокопію паспорта та індефікаційний код позивача (а.с.50).

Судом першої інстанції встановлено було, що директор ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво» запропонувала позивачу грошову допомогу для оформлення спадкового права на земельну ділянку померлого батька взамін на майбутнє укладення договору оренди даної земельної ділянки з її товариством. Кошти позивачу були видані готівкою, які він використав для оплати послуг з оформлення спадщини на земельну ділянку, яку тривалий час не міг оформити за відсутності грошей.

За отримані кошти він розписувався і надавав документи про їх використання за призначенням.(а.с.57-59).

За домовленістю сторін ці кошти враховувались в рахунок майбутніх платежів за оренду земельної ділянки. 20 березня 2014 року, коли проходило оформлення спадщини на земельну ділянку, сторони домовились підписати договір про оренду вказаної земельної ділянки. Договір та додатки до нього особисто підписав позивач Будь-яких заперечень проти укладення договору з ТОВ «Національна гвардія-українське козацтво» не мав. Після оформлення за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку було зареєстровано і договір про оренду цієї земельної ділянки. (а.с.9,55-56).

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтвердив той факт, що ОСОБА_2 отримав кошти від відповідача для оформлення спадщини на земельну ділянку. Проте заперечив, що кошти були надані в рахунок майбутньої орендної плати за договором оренди між сторонами.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції помилково пославшись на ст..18, 20 Закону України «Про оренду землі» , ч.3 ст.649 ЦК України, які втратили чинність, виходив з того, що позивач був власником земельної ділянки та мав право на розпорядження нею.

Судом першої інстанції в рішенні суду також було зазначено, що представником позивача не заявлялось клопотання про призначення судової-почеркознавчої експертизи, не доведений факт, що ОСОБА_2не підписував даний договір.

Представник позивача вважає, що не було необхідності проводити експертизу, так як є достатньо підстав для задоволення позову без понесення додаткових фінансових витрат, а саме та обставина, що позивач не був власником земельної ділянки на момент підписання договору- 20.03.2015 року.

Відповідно до ч.1ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною другою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно зі ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст..638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вже вище зазначалось, батько позивача помер 4 грудня 2004 року.

Встановлено, що позивач на момент підписання договору був власником земельної ділянки НОМЕР_3 кадастровий № НОМЕР_1площею 3,7957 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення Захарівської сільської ради після смерті свого батька 4 грудня 2004 року, хоч свідоцтва на момент підписання договору не отримав.

Помилкове посилання суду першої інстанції на статті 18,20 Закону України «Про оренду»; ч.3ст.640ЦК України, не впливає на висновок суду щодо відсутності підстав в задоволенні позову так як ОСОБА_2 є власником землі з моменту прийняття спадщини.

За таких обставин не вбачається підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_7- відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 серпня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженав касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: