Справа № 515/1925/15-ц
Провадження № 6/515/4367/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2015 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позички. В обґрунтування заяви зазначило, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.07.2001року задоволено вказаний позов банку, стягнуто з відповідачів на користь відповідача 2380грн.62коп. та 21.08.2001року видано виконавчий лист відносно ОСОБА_1 Заявник також зазначив, що 22.09.2006року подав цей документ до відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції (далі ВДВС Татарбунарського РУЮ) Одеської області, на підставі якого 27.09.2006року ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Посилаючись на те, що банк неодноразово звертався до органу виконавчої служби з запитами з метою отримання інформації про стан виконавчого провадження, які було залишено ВДВС без відповіді, вкзазуючи на те, що про винесення державним виконавцем 28.09.2007 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ПАТ "Державний ощадний банк України" дізналося лише з листа ВДВС Татарбунарського РУЮ від 29.09.2015року, при цьому оригінал виконавчого документа та копію вказаної постанови до теперішнього часу банком не отримано, заявник вважав, що є підстави для видачі йому дублікату виконавчого листа, визнання поважною причину пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання, та поновлення цього строку.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, не зявилася. Надіслала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглядати справу без участі представника банку.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду заяви, не зявилися. Про причини неявки суд не повідомили.

В судове засідання представник ВДВС Татарбунарського РУЮ Одеської області ОСОБА_4, належним чином поінформована про дату, час та місце розгляду заяви, також не зявилася, подала заяву, в якій вимоги банку підтримала, зазначивши що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересиланні, а також просила розглядати заяву без її участі.

З урахуванням того, що неявка сторін і заінтересованих осіб, згідно з ч.2 ст.370 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа, судом розглянуто заяву на підставі наявних матеріалів справи.

Судом встановлено, що 19 липня 2001 року Татарбунарським районним судом Одеської області у справі №2-622/2001 за позовом прокурора Татарбунарскього району в інтересах установи Ощадбанку ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1З та ОСОБА_2 на користь Татарбунарського відділення Ощадбанку №6790 борг за позичкою у розмірі 900 грн. та за відсотками у розмірі 1480грн.62коп. з кожного (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2001 року за вказаним судовим рішенням Татарбунарському відділенню ВАТ «Державний ощадний банк України» судом видано виконавчий лист відносно ОСОБА_1 (а.с.5).

В судовому засіданні також встановлено, що 27.09.2006року за зверненням банка державним виконавцем ДВС у Татарбунарському районі винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.а.с.6,7).

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2011року розпочато реорганізацію філії Татарбунарського відділення банку №6790 шляхом її перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення, що підтверджується наказом начальника Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» від 16.03.2011року №204 (а.с.а.с.8, 9).

З листів ПАТ «Державний ощадний банк України» від 03.02.2014 року №28/01-3/1410, від 25.03.2014 року №28/01-3/3266, від 25.06.2014 року №28/01-3/12679, від 30.09.2014 року №28/01-3/19127 та від 20.01.2015 року №28/01-15/100/688, від 09.09.2015 року №28/01-3/17285, а також рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень слідує, що заявник звертався до ВДВС Татарбунарського РУЮ Одеської області із запитами про хід виконавчого провадження та щодо отримання копій постанов, винесених під час нього (а.с.а.с.10-16).

Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року заявника повідомлено органом виконавчої служби про винесення державним виконавцем 28.09.2007 року постанови про повернення виконавчого документа згідно зі статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого листа суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження у справі) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.21 Закону (в редакціях, що діяли на час ухвалення судового рішення та відкриття виконавчого провадження у справі) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути предявлені до виконання протягом трьох років.

Пунктом а) ч.1 ст.22 Закону (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження у справі) встановлено, що строки предявлення виконавчого документа до виконання переривається предявленням виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу (ч.3 ст.22 Закону).

Частиною 1 ст.23 Закону встановлено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого минув, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону (в редакції, що діяла на час повернення виконавчого документа) державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, зокрема, повернення виконавчого документа стягувану згідно зі статтею 40 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону (в редакції, що діяла на час повернення виконавчого документа) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

За змістом п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час повернення виконавчого листа) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачеві з цієї підстави, згідно з ч.5 ст.40 Закону, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до ч1.ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З урахуванням викладеного, оскільки банком предявлено виконавчий лист до виконання своєчасно, про що свідчить факт відкриття державним виконавцем виконавчого провадження (27.09.2006року), відомості про отримання банком оригіналу виконавчого листа разом із постановою про його повернення в матеріалах справи відсутні, доказів на підтвердження отримання банком будь-якої інформації щодо стану виконавчого провадження на численні запити до органу виконавчої служби матеріали справи також не містять, більш того, державний виконавець в своїх поясненнях прямо визнав втрату документа при поштовій пересилці, суд вважає, що заявник був позбавлений можливості повторного предявлення виконавчого листа до виконання у порядку та строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, на думку суду, доводи заявника про поважність причини пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання, про необхідність видачі дублікату цього документа та поновлення стягувачу пропущеного строку є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, і тому є підстави для задоволення заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» у повному обсязі.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.208-210, 370, 371 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання задовольнити повністю.

Видати дублікат виконавчого листа від 21 серпня 2001року відносно боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 липня 2001 року у цивільній справі №2-622/2001 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Татарбунарського відділення №6790 ВАТ «Ощадбанк», боргу з позички у розмірі по 900 грн. з кожного та боргу за відсотками у розмірі 1480,62 грн. з кожного.

Визнати поважною причину пропуску публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» строку, який надається для предявлення виконавчого документу до виконання.

Поновити пропущений публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» строк для предявлення до виконання виконавчого листа від 21.08.2001 року відносно боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 липня 2001 року у цивільній справі № 2-622/2001 про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Татарбунарського відділення №6790 ВАТ «Ощадбанк» боргу з позички у розмірі по 900 грн. з кожного та боргу за відсотками у розмірі 1480,62 грн. з кожного.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: