РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретаря Потаніної О.О.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , з участю третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про виселення,

встановив:

1 грудня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, посилаючись на те, що у зв`язку із перебуванням у трудових відносинах з КЕВ м. Хмельницького ОСОБА_5 , останньому було надано службове житло квартиру АДРЕСА_1 . Відповідач, яка є дочкою ОСОБА_5 знялася з реєстрації 2 червня 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 4 вересня 2014 року при проведенні обстеженні службового житла представниками КЕВ м. Хмельницького, було встановлено, що в службовій квартирі проживає дочка померлого ОСОБА_2 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 . В цей же день ОСОБА_2 було вручено попередження про виселення із службової квартири в строк до 4 жовтня 2014 року, однак відповідна вимога відповідачкою була проігнорована. Оскільки службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього, про що зазначено у ст.118 ЖК України, а ОСОБА_2 у трудових відносинах з КЕВ м. Хмельницького ніколи не перебувала, була виписані із займаного приміщення у 2011 році, а тому законних підстав для проживання у службовій квартирі не має, у зв`язку із тим, що втратила право користування ним з моменту зняття з реєстрації. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги просив виселити із займаного службового приміщення ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_4 .

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його необґрунтованим, зазначили, що ОСОБА_2 разом із дитиною на час смерті ОСОБА_5 являлися членами його сім`ї, вели спільне господарство, а тому на них розповсюджуються гарантії визначені ст.125 ЖК України, про те, що їх може бути виселено тільки із наданням іншого житла.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні рішенням виконавчого комітету від 7 червня 1994 року №1491 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 було введено до складу службових та надано ОСОБА_5 , газоелектрозварювальнику в/ч НОМЕР_1 на сім`ю з трьох осіб.

З 16 червня 1994 року в квартирі АДРЕСА_1 було зареєстровано місце проживання наймача ОСОБА_5 та членів його сім`ї дружини ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_2 .

В подальшому у зв`язку із смертю ОСОБА_6 було знято з реєстрації 28 травня 1998 року, а 2 червня 2011 року було знято з реєстрації ОСОБА_2 , про що свідчить довідка форми №17, довідка (витяг із домової книги про склад сім`ї і прописку) від 14 березня 2011 року видана АДРЕСА_3 , довідка №899 від 10 жовтня 2014 року Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького.

3 листопада 2013 року ОСОБА_5 було звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штатів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

4 вересня 2014 року комісією КЕВ м. Хмельницького було складено акт обстеження службового житла, з якого вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із малолітнім сином.

4 вересня 2014 року ОСОБА_2 було вручено попередження за №2957 про виселення в добровільному порядку із займаного службового житла в строк до 4 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Згідно ч.1 ст.3 цього ж Закону військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

В силу п.4.2 Положення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління.

Будинок по АДРЕСА_4 перебуває на балансі та обслуговувані КЕВ м. Хмельницького, про що свідчить інвентарна картка №3102 обліку основних засобів в бюджетних установах, індивідуальна картка обліку будівлі.

Відповідно до ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно ст.125 цього Кодексу без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено членів сім`ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення.

В силу ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 2 червня 2011 року знялася з реєстрації за місцем проживання АДРЕСА_5 та зареєструвала з 15 червня 2011 року нове місце проживання по АДРЕСА_6 . Однак ОСОБА_2 за останньою адресою з 15 червня 2011 року не проживала, про що в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначили, що ОСОБА_2 вела спільне із батьком господарство, постійно проживали разом, коли у позивачки народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його було вселено до квартири АДРЕСА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 займалися його спільним виховуванням, доглядом, матеріальним забезпеченням. Крім цього факт постійного проживання ОСОБА_2 із наймачем ОСОБА_5 підтверджується відповіддю на адвокатській запит дільничного педіатра від 13 лютого 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Хмельницькій дитячій лікарні з 11 серпня 2011 року за адресою АДРЕСА_5 , з відповіді Хмельницької міської поліклініки №2 від 24 жовтня 2014 року за №743 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в статистичній базі закладу за адресою АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 обслуговується в Хмельницькій дитячій лікарні; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує ДНЗ з 5 вересня 2014 року, місце його проживання зазначено АДРЕСА_5 , що підтверджується відповіддю Хмельницького дошкільного навчального закладу №34 «Тополька» від 3 листопада 2014 року №12.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 разом із малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були членами сім`ї померлого наймача ОСОБА_5 , а тому на них розповсюджуються гарантії, що визначені ст.125 ЖК України, внаслідок чого, їх не може бути виселено із займаного службового приміщення без надання іншого житла.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, фізична особа може мати декілька місць проживання.

Оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні такою, що втратила право на користування службовим житлом в з підстав і в порядку визначених нормами ЖК України не визнавалася, суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що ОСОБА_2 втратила право на проживання у службовій квартирі з моменту зняття з реєстрації.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову КЕВ м. Хмельницького про виселення ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 не має.

Керуючись ст.ст.64, 125 ЖК України, ст.29 ЦК України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення із службового житла, що розташоване за адресою : АДРЕСА_5 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: