Справа № 348/1972/14-ц
Провадження № 22-ц/779/95/2015
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Петрів Д.Б.

з участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа реєстраційна служба Надвірнянського районного управління юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право власності за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Надвірнянського районного суду від 13 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась в суд з указаним позовом і зазначала, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 1984 року по 25.02.2010 року. За час шлюбу сторонами було набуто домоволодіння у АДРЕСА_1. Відповідач переоформив свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння, включивши приміщення літньої кухні, яке є самочинним будівництвом, зведеним без будівельного проекту та не введено належним чином в експлуатацію. Посилаючись на те, що свідоцтво про право власності видано реєстраційною службою з порушенням вимог закону, просила визнати недійсним свідоцтво на право власності на нерухоме майно видане 24.10.2013 року реєстраційною службою Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1, з внесенням запису про скасування державної реєстрації зазначеного домоволодіння.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 13 листопада 2014 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд помилково не взяв до уваги, що при переоформлені свідоцтва про право власності державний реєстратор повинен був виходити з переліку споруд зазначених раніше виданому свідоцтві від 12.10.1999 році та введеному в експлуатацію. Проте, в новому свідоцтві на право було включено споруду - літню кухню, яка побудована самочинно, без будівельного проекту та не введено належним чином в експлуатацію.

У судовому засіданні ОСОБА_2. апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що відповідно ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстраційна служба Надвірнянського районного управління юстиції провела державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на узаконений об'єкт самочинного будівництва з дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і відповідно до « Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з видачею свідоцтва про право власності.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до п.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку осіб під уже збудоване нерухоме майно.

Судом установлено, що сторони з 1984 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.02.2010 року.

За час перебування у шлюбі сторонами було побудовано домоволодіння по АДРЕСА_1 за виділені у встановленому порядку розміром 0,25 га, яке згідно свідоцтва про право власності від 12.10.1999 року та Державного акта про право власності на землю від 08.11.2001 року І-ІФ 042544 в яких зазначено, що власником житлового будинку та земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 протягом 2006 - 2007 року сторонами самочинно побудовані господарські споруди, в тому числі літня кухня, які відповідач узаконив в порядку Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності від 20.11.2012 року і Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж", затвердженої Наказ|Порядок, Міністерство регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України (2), від 19.03.2013, № 95.

Даний факт підтверджується проведеним 17.05.2013 року ПП «Архбудекспертиза - ІФ» звітом про технічне обстеження всіх господарських будівель, які визнані такими, що відповідають вимогам надійності та безпечної експлуатації.

Також встановлено, що 09.09.2013 року відповідач ОСОБА_2 подав необхідний пакет документів в інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю в Івано-Франківській області та отримав декларацію про готовність об'єкта - всіх господарський будівель до експлуатації та 30.09.2013 року відділ Держземагенства у Надвірнянському районі надав земельній ділянці, на якій знаходиться спірне домоволодіння кадастровий номер 262408560:02:002:0242, що та відповідає документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України "Про архітектурну діяльність", отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

та ст. 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши ОСОБА_4 у задоволенні позову, оскільки при видачі 24.10.2013 року ОСОБА_2 свідоцтва на право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 реєстраційною службою Надвірнянського районного управління юстиції не було допущено порушення прав чи законних інтересів позивачки на зазначене домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Надвірнянського районного суду від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Р.Й.Матківський