Справа №592/2602/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/2102/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2015 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення та дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_3.

Визнано незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Доля Анастасії Дмитрівни щодо строків проведення виконавчих дій та здійснення повідомлення про проведення виконавчих дій шляхом прикріплення повідомлення на вхідні двері житла.

Скасовано постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Доля Анастасії Дмитрівни від 22 січня 2015 року та від 27 лютого 2015 року у ВП № 44742760 про накладення на ОСОБА_3 штрафів у сумі 170 грн. та 340 грн., відповідно.

Вказану ухвалу суду Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відділ ДВС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, оскільки вважає, що дії державного виконавця стосовно примусового виконання рішення суду про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_5 у користуванні квартирою шляхом передачі їй ключів від вхідних дверей спірного жилого приміщення, вчинені в межах законодавства про виконавче провадження, в той час як саме боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення державного виконавця Долі А.Д. про задоволення апеляційної скарги, пояснення заявника ОСОБА_3 про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 10 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження № 44742760 з примусового виконання виконавчого листа № 592/100090/13-ц, виданого 04 вересня 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми, про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_6 у користуванні квартирою за АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від вхідних дверей зазначеного жилого приміщення (а.с.18).

В акті державного виконавця від 21 січня 2015 року зазначено, що виходом за місцем знаходження спірного жилого приміщення встановлено, що рішення суду про передачу стягувачці ключів від квартири не виконано, але боржник при цьому повідомив, що стягувачка вже самостійно замінила замок на вхідних дверях до квартири, для перевірки чого державний виконавець вказала, що зробить відповідний запит до органів міліції і після підтвердження цього факту вирішить питання про накладення на боржника штрафу (а.с.7, 25).

Як вбачається із звернення державного виконавця до органів міліції, тільки 28 січня 2015 року був зроблений запит стосовно надання інформації про заміну замка (а.с.26), а перед цим, 22 січня 2015 року, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції на ОСОБА_3 було накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 170 грн. (а.с.27).

25 лютого 2015 року державний виконавець вийшла за місцем фактичного проживання боржника ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 з метою виконання рішення суду, але на її стук в двері ніхто не відчинив, тому вона на вхідних дверях до жилого приміщення прикріпила повідомлення про дату наступного проведення виконавчих дій з боржником (а.с.24).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 27 лютого 2015 року на боржника ОСОБА_3 було накладено штраф за повторне невиконання рішення суду у подвійному розмірі в сумі 340 грн. (а.с.28).

Задовольняючи скаргу в частині визнання незаконними дій державного виконавця щодо дотримання строків проведення виконавчих дій та повідомлення боржника про проведення виконавчих дій шляхом прикріплення заяви на вхідних дверях до його жилого приміщення, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення державним виконавцем вимог закону з цього приводу, визнавши вимоги скарги в зазначеній частині обґрунтованими.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Вимогами ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи з вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Також положеннями ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з оглянутого апеляційним судом в копіях виконавчого провадження № 44742760, державний виконавець, відкривши постановою від 10 вересня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_6 у користуванні квартирою за АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від вхідних дверей зазначеного житла, тобто з виконання рішення немайнового характеру, встановила для боржника строк для самостійного виконання рішення - 7-денний термін з моменту отримання постанови (а.с.18).

Відповідно до поданої боржником ОСОБА_3 до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції заяви від 06 жовтня 2014 року, після отримання 29 вересня 2014 року постанови про відкриття виконавчого провадження він повідомив державного виконавця про те, що не зможе виконати рішення суду у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 разом зі своїм сином ОСОБА_7 замінила замки в квартирі АДРЕСА_1 (матеріали виконавчого провадження № 44742760, а.с.11).

Однак, лише 21 січня 2015 року державний виконавець здійснила вихід для вчинення виконавчих дій за місцем виконання рішення суду, про що свідчить складений нею відповідний акт, тобто з порушенням встановлених ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» строків для перевірки виконання рішення боржником, що також вказує на порушення встановленого ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» загального строку здійснення виконавчого провадження стосовно виконання рішення немайнового характеру, а саме: протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, хоча насправді виконавчі дії по даному виконавчому провадженню проводились державним виконавцем більше семи місяців, тобто до 30 квітня 2015 року, коли відповідною постановою було закінчено виконавче провадження.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності дій державного виконавця з приводу повідомлення боржника про проведення виконавчих дій шляхом прикріплення відповідної заяви на вхідних дверях його житла, оскільки такий спосіб доведення до відома боржника інформації про вчинення виконавчих дій не передбачений законом.

Зокрема, ч.ч.1-5 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Також п.п.3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, передбачено, що надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону. За письмовою заявою учасника виконавчого провадження інформаційні повідомлення щодо складання документів виконавчого провадження можуть надсилатися йому каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, смс-повідомленням. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного зв'язку або електронною поштою.

Отже, ухвала суду першої інстанції в частині визнання незаконними дій державного виконавця є законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги про протилежне висновків місцевого суду в цій частині не спростовують, так як не ґрунтуються на матеріалах справи, як і не ґрунтуються на законі посилання державного виконавця з приводу прикріплення до вхідних дверей квартири боржника повідомлення про проведення з ним виконавчих дій на п.17 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» про його право повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження з метою профілактичного впливу.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині визнання незаконними рішень державного виконавця і скасування постанов про накладення штрафів на боржника, оскільки розгляд даного питання не належить до компетенції цивільного судочинства.

Зокрема, відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанови про накладення на нього штрафу.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у п.7 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки для оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, встановлений інший порядок, тобто належить до компетенції адміністративних судів, тому місцевий суд не мав повноважень розглядати вказане питання в порядку цивільного судочинства.

Отже, провадження у даній справі щодо оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафів на боржника має бути закрито.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, вирішивши питання про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафів на боржника, яке не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим ухвалу суду в зазначеній частині необхідно скасувати і закрити провадження у справі в цій частині. В іншій частині, а саме: в частині визнання незаконними дій державного виконавця щодо строків проведення виконавчих дій та здійснення повідомлення про проведення виконавчих дій шляхом його прикріплення на вхідних дверях житла ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.1; 312 ч.1 п.2; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2015 року в даній справі в частині скасування постанов державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Доля Анастасії Дмитрівни від 22 січня 2015 року та від 27 лютого 2015 року у ВП № 44742760 про накладення на ОСОБА_3 штрафів у сумі 170 грн. та 340 грн., відповідно, скасувати і закрити провадження у справі в цій частині, оскільки вирішення вказаного питання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В іншій оскаржуваній частині ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -