09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У травні 2014 року ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 235 641,80 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 3 080 123,21 грн., судовий збір в сумі 3 654,00 грн. та 77,98 грн. за подання телеграми.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального права, невідповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2008 між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 24/8/030908 на суму 250 687,00 швейцарських франків із відсотковою ставкою 8,99% річних строком до 01.09.2028.

Справа 756/7250/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1816/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Із п. 9.3 кредитного договору № 24/8/030908 від 03.09.2008 вбачається, що за порушення ОСОБА_1 термінів графіку погашення, передбачених даним кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або частини) та/або термінів сплати процентів, комісій, банк має право в тому числі вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів.

В ході судового розгляду справи встановлено, що у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов зазначеного кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 06.05.2014 становить 235 641,80 швейцарських франків, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 3 080 123,21 грн.

Із п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 вбачається, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Положенням ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 192, 533 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і контролю» Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем належним чином умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконуються, чим порушено умови зазначеного кредитного договору. Крім того, кредитний договір № 24/8/030908 від 03.09.2008 укладено в іноземній валюті, тому враховуючи положення ст. ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, судом першої інстанції вірно стягнуто грошову суму в іноземній валюті.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає обставинам справи та доказам у справі, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: