Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/18316/15-ц

Імям України Провадження № 2-о/200/148/15

22 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Пеньківській А.О.,

за участю заявника ОСОБА_1, заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 у вересні 2015 року звернувся до суду із заявою, в якій прохає встановити той факт, що він є рідним сином ОСОБА_4, який помер 26 квітня 2014 року (а.с. 2-3).

В обґрунтування своїх вимог вказав, що його батьками є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 1967 року. У свідоцтві про народження та у паспорті батька зазначено його імя як «Янош». 26 квітня 2014 року ОСОБА_4 помер. Після смерті батька залишилось спадкове майно, з метою успадкування якого заявник у вересні 2014 року звернувся до державного нотаріуса Пятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Постановою нотаріуса від 12 грудня 2014 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку із неможливістю встановлення родинних відносин між ним та померлим ОСОБА_4. В звязку із чим, його права порушені, самостійно довести факт того, що ОСОБА_4 є його батьком він не може, тому прохає суд заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що імя батька ОСОБА_5 мадярського походження. Батько народився і виріс у Закарпатті. В усіх документах, що оформлялися у Дніпропетровській області, по батькові він та його брат і сестра, зазначені як Івановичі. Батька за життя родичі та друзі називали ОСОБА_3, а не ОСОБА_4, однак батько за життя не вважав за потрібне внести відповідні зміни до документів та змінити імя на «Іван», він не придавав цьому якогось принципового значення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 вважала, що заява підлягає задоволенню. Пояснила, що вона є матірю заявника. Із чоловіком познайомилась у с. Підгірному Закарпатської області, звідки вони були родом. У селі жили українці та мадяри. Відомо, що чоловік виховувався у дитячому будинку, оскільки його матір померла, коли йому ще не було року. Згодом, подружжя переїхало до м. Пятихаток Дніпропетровської області. За життя чоловіка усі називали ОСОБА_3, а не ОСОБА_4.

Заінтересована особа ОСОБА_3 вважав, що заява підлягає задоволенню. Пояснив, що є рідним братом заявника. Зі слів батька, його мати при його народженні померла. За життя він запитував батька щодо різниці між іменами, на що батько поясняв, що він народився на Закарпатті і імя ОСОБА_4 є мадярським іменем, тому при народженні у документах записали таке імя, хоча усі його називали ОСОБА_3.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих сторін, допитавши свідків і перевіривши фактичні обставини справи наданими заявником письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що із заявником знайомий із дошкільного віку, знає родину ОСОБА_3, в тому числі і їх батька, якого називав «дядькою ОСОБА_3».

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що із родиною заявника знайома з 1991 року, в тому числі була особисто знайома із його батьком - ОСОБА_3. Лише після його смерті вона дізналась, що у документах його імя було записано як ОСОБА_4. Підтвердила, що заявник є сином померлого ОСОБА_4

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 03 вересня 1963 року виконкомом Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, ОСОБА_4 народився 11 липня 1944 року у с. Підгірному Іршавського району Закарпатської області (а.с. 5). 12 січня 1967 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 міським бюро РАГС м. Дніпродзержинська укладений шлюб, актовий запис № 40 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с. 8). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 4,57 га, у с. Зоря Пятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 23, що виданий ОСОБА_4 (а.с. 10). Згідно із витягом із господарської книги, до складу сімї ОСОБА_4 входили: голова сімї - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, діти - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11). 26 квітня 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим ВДРАЦС реєстраційної служби Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 101 (а.с. 7). Судові витрати по справі становлять 243 гривні 60 копійок (а.с. 1).

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народився 11 липня 1944 році у с. Підгорному Іршавського району Закарпатської області. У свідоцтві про народження у графі «імя» зазначено ОСОБА_4, яке відноситься фіно-угорської групи імен. Однак, у документах його дітей, які народились у центральній частині України, по батькові вони зазначались як Івановичі. У суду немає підстав ставити під сумнів покази заінтересованих осіб та свідків, тому, оцінюючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, є рідним сином покійного ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 квітня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 60, 62, 208, 212-215, 218, 256-259, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, є рідним сином покійного ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 квітня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко