Провадження №2/522/1640/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання грошових коштів спільним майном подружжя, про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про розподіл майна, яке придбане за час шлюбу, про встановлення порядку користування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області (актовий запис №81), від шлюбу народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та за час їх з відповідачем спільного проживання вони придбали майно, яке є їх спільною сумісною власністю подружжя, яке вона просить поділити.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зазначивши, що він не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1, проте не визнає її позовні вимоги стосовно переліку майна, яке відповідачка вважає їх спільним майном, та просить суд поділити майно за його переліком та варіантом поділу майна.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про розподіл майна, яке придбане за час шлюбу, та про встановлення порядку користування, який ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14.04.2014 року був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, із зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 позов підтримав, неодноразово уточнював позовні вимоги, 12.06.2014 року позивачка ОСОБА_1 остаточно уточнила свої позовні вимоги (т.2. ас.125-127), мотивує позовні вимоги тим, що збереження шлюбу, зареєстрованого відповідачем 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області (актовий запис №81), є недоцільним, так як тривалий час вони, подружжя, не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства з липня 2012 року. Позивачка зазначила, що народжена від шлюбу донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею, знаходиться на її, позивачки, повному утриманні та вихованні.

Позивачка за первісним позовом стверджує, що за час шлюбу нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було придбано наступне майно:

- земельна ділянка, площею, 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 62 000, 00 гривень;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 172 140, 00 гривень;

- земельна ділянка, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 170 000,00 гривень;

- автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5, вартістю 50 000,00 гривень;

- автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 120 000, 00 гривень;

- катер Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску, вартістю 30 000,00 гривень;

- холодильник марки «Indesit», вартістю 3 000, 00 гривень;

- телевізор, марки «SАMSUNG», вартістю 2 000,00 гривень;

- пральна машина марки «BOSCH», вартістю 3 000,00 гривень.

Крім того, позивачка стверджує, що в шлюбі нею та ОСОБА_2 було побудовано на території ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», в членстві якого вони перебувають, за сумісні кошти два будинки, які знаходяться у їх спільному користуванні: будинок НОМЕР_9, причал НОМЕР_10, що складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 25.05.2007 року під літ. «А», та огорожі № 1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м, та будинок НОМЕР_11, причал НОМЕР_10, що складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 03.07.2003 року під літ. «А», та огорожі № 1, розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_3. Проте відповідач не дає можливості ними користуватися, в той час, як вона, позивачка, яка є інвалідом 2-ї групи (том1 а.с.11-12),та їх неповнолітня донька потребують оздоровлення і повноцінного розвитку дитини.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області (актовий запис №81) та змінити її прізвище «ОСОБА_1» на дошлюбне «ОСОБА_1»; та поділити майно, що було набуте за час шлюбу наступним чином:

- визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на: земельну ділянку, площею, 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 62 000, 00 гривень; автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 120 000, 00 гривень; пральну машину марки «BOSCH», вартістю 3 000,00 гривень; а всього на суму - 185 000,00 гривень;

- визнати за нею, ОСОБА_1, право на користування садовим будинком НОМЕР_11, причал НОМЕР_10, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2006 року під літ. «А», та огорожі № 1, який розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташована на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3;

- визнати за ОСОБА_2, право власності на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 172 140, 00 гривень; земельну ділянку, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 170 000,00 гривень; автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5, вартістю 50 000,00 гривень; катер Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску, вартістю 30 000,00 гривень; холодильник марки «Indesit», вартістю 3 000, 00 гривень; телевізор, марки «SАMSUNG», вартістю 2 000,00 гривень, а всього на суму 427 140,00 гривень;

- визнати за ОСОБА_2 право на користування садовим будинком НОМЕР_9, причал НОМЕР_10, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3 та стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1, користь суму компенсацію у розмірі 242 140, 00 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 та його представник не визнали, неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно уточнили позов 04.11.2014 року (том 2, а.с.130-133).

У зустрічному позові ОСОБА_2 мотивує свої позовні вимоги тим, що за час шлюбу ним, ОСОБА_1, та відповідачкою ОСОБА_1 було набуто наступне майно:

- нежитлове приміщення магазину загальною площею 151,2 кв.м.за адресою: АДРЕСА_4, вартість якого йому невідома;

- грошові кошти у розмірі 251 047,94 євро, що в еквіваленті національної валюти складає 3 954 006,00 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку сина від першого шлюбу ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за НОМЕР_12 банківського вкладу у євро, укладеного 10.01.2009 року з АКБ «ІМЕКСБАНК»;

- квартира АДРЕСА_5, яка придбана у шлюбі з визначенням по ? частини кожному.

- автомобіль марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 78 600, 00 гривень згідно довідки-рахунку №11607 від 17.06.2010 року;

- автомобіль «Вольво» державний номер НОМЕР_2, вартістю 40 000,00 гривень;

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що він є членом ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», постійно займається рибальством і тому катер Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску, потрібен йому для здійснення свого хобі, в той час як відповідачка ніякого відношення до рибальства не має. Крім того, цей катер оформлений у Придністровській Молдавській республіці, доставити на територію України його неможливо, тому просить залишити катер у його власності.

Крім того позивач ОСОБА_2 стверджує, що він, як член ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» користується двома тимчасовими спорудами будівлями НОМЕР_9 та під НОМЕР_13 на причалі НОМЕР_10 по АДРЕСА_3, які не є об'єктами спільної сумісної власності та не підлягають поділу, так як зазначене майно знаходиться лише у нього, ОСОБА_2, користуванні і цим причалом НОМЕР_10 користуються усі члени громадської організації. При цьому зазначив, що набуте 16.07.2013 року ОСОБА_1 членство в ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» суперечить статуту цієї організації, так як у відповідачки не має плавального засобу.

Крім того, позивач ОСОБА_2 зазначив, що автомобіль марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, оформлений у Придністровській Молдавській республіці, де він більшість свого часу проживає, а тому вважає за доцільне передати цей автомобіль у його, позивача, власність.

Крім того позивач ОСОБА_2 стверджує, що за час шлюбу було збудовано (реконструйовано) за спільні кошти нежитлове приміщення магазину за адресою:АДРЕСА_4, яке було введено в експлуатацію згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 17.02.2006 року, затвердженого розпорядженням Біляївської районної адміністрації Одеської області №404/2006 від 20.03.2006 року. Проте відповідачка правовстановлюючі документи на нежитлове приміщення не отримувала, а тому вважає, що він має право на ? частину будівельних матеріалів, з яких збудовано спірне нежитлове приміщення.

Позивач ОСОБА_2 просить суд поділити майно подружжя наступним чином:

- визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на автомобіль марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 78 600, 00 гривень, згідно довідки рахунку №116507 від 17.06.2010 року; на ? частку будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_4; грошові кошти в розмірі 124 298,6 євро, що в гривневому еквіваленті складає 1 957 703, 00 гривень;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Вольво» державний номер НОМЕР_2, вартістю 40 000,00 гривень; ? частину будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_4; грошові кошти в розмірі 126 749,00 євро, що в гривневому еквіваленті складає 1 996 303,00 гривень.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним возом ОСОБА_2, їх представники обґрунтовують позовні вимоги положеннями ст.ст. 57, 60, 61,63,70,71 СК України, якими регулюються правові відносини щодо майна, яке є особистою приватною власністю дружини та чоловіка, та майна, набутого подружжям за час шлюбу, яке належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, й порядку й способу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Третя особа ОСОБА_3 зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав, надав суду заперечення проти зустрічного позову, в яких зазначив, що грошові кошти, які знаходяться на його депозитному рахунку АКБ «ІМЕКСБАНК» є його особистою приватною власністю, і сторони спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніякого відношення до його майна не мають.

Представник третьої особи ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутністю.

Суд, вивчивши матеріли справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 31.12.1999 року у Нерубайській сільській Раді Біляївського району Одеської області (актовий запис №81). Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони підтвердили, що шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть з 2012 року, шляхів до примирення не знайшли, суд вважає можливим розірвати шлюб та після розірвання шлюбу прізвище позивачки «ОСОБА_1» змінити на прізвище «ОСОБА_1».

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Сторони спору стверджують, що за час шлюбу ними набуте наступне майно:

- квартира АДРЕСА_5, на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори за номером в реєстрі №4-3886, на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по ? частини кожному (том 1 а.с.16);

- земельна ділянка, площею, 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_14, за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_15 від 24.11.2006 року НОМЕР_16 (том 1, а.с.49-50);

- житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2, розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, за на ім'я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.10.2009 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області за номером в реєстрі №1-4259 (том 1, а.с.125);

- земельна ділянка, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_2, щодо якої будь-яких правовстановлюючих документів сторонами не надано;

- нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_4, на ім'я ОСОБА_1, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «ОМБТІ та РОН» від 29.04.2010 року (том 1, а.с.51-57)

- будинок НОМЕР_9, причал НОМЕР_10, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» №34 від 30.07.2012 року (том 1, а.с.65) та технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 21.05.2007 року (том 1, а.с. 172- 174);

- будинок НОМЕР_11, причал НОМЕР_10, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 03.07.2003 року під літ. «А», та огорожі № 1, який розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташована на території «Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3; що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» №34 від 30.07.2012 року (том 1, а.с.65) та технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 21.05.2007 року (том 1, а.с. 169- 171);

- автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5, що підтверджується довідкою Управління ДАІ ГУ МВС України в Одеській області №7-6072 від 06.08.2012 року (том 1 а.с.66)

- автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується вантажно- митною декларацією, інвойсом та довідкою-рахунком №116507 від 17.06.2010 року (том 1, а.с.78-79);

- катер Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску, що підтверджується вантажно- митною декларацією, інвойсом та довідкою-рахунком №08/06/11 від 08.06.2011 року (том 1, а.с.80-81);

- грошові кошти у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК» (том 2 а.с.138-140).

- холодильник марки «Indesit»;

- телевізор, марки «SАMSUNG»;

- пральна машина марки «BOSCH».

Суд вважає за необхідне зазначити, що в процесі розгляду справи ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не визначали та не оспорювали вартість майна, що було предметом розгляду їх позовів, будь-яких клопотань щодо призначення товарознавчої експертизи не заявляли.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 СК України уразі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями ч.1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2, та на земельну ділянку площею 0,25 га, на якій розташований цей будинок, так як з правовстановлюючих документів на житловий будинок вбачається, що ОСОБА_2 набув право власності на це майно в порядку спадкування, а відтак - в силу положень ст.57 СК України це майно є його особистою приватною власністю.

Крім того, суд вважає, що земельна ділянка, площею, 0,10 га (кадастровий номер НОМЕР_14), за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2, не є спільною сумісною власністю подружжя, так як з державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_15 від 24.11.2006 року НОМЕР_16 вбачається, що він видавався на підставі рішення 35 сесії IV скликання Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 14.03.2006 року №994. При цьому будь-яких доказів того, що земельна ділянка набувалася в шлюбі за відплатним договором за спільні кошти подружжя, ОСОБА_1 суду не надано, а відтак - земельна ділянка, площею, 0,10 га (кадастровий номер НОМЕР_14), за адресою: АДРЕСА_1, є особистою приватною власністю ОСОБА_2

Щодо нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_4, набутих ОСОБА_1 на своє ім'я, суд виходить з наступного:

Згідно Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), укладеного 12.11.2002 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області та приватним підприємцем ОСОБА_1, позивачці була передана в тимчасове платне користування на 10 років земельна ділянка площею 0,0150 га за адресою: АДРЕСА_4, для будівництва та експлуатацію магазину продовольчих товарів (том 1. а.с.132-133), на якій вона збудувала спірні нежитлові будівлі, про що свідчить технічний паспорт, виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» від 29.04.2010 року (том 1, а.с.51-57)

Втім з матеріалів справи вбачається що спірні нежитлові будівлі не набули статусу нерухомого майна (том 1, а.с.131, а.с.134-137, том 2 а.с.193-195) в силу положень ст.182 ЦК України. В той же час ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу щодо наявності витрачених будівельних матеріалів на будівництво спірного майна, їх складу (кількості та якості), час придбання, та їх вартості, а тому виходячи з положень ст.11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі суд дійшов висновку, що його позовні вимоги про визнання за ним права власності на ? частину будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_4; є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, слід зазначити, що будівництво спірних нежитлових приміщень було здійснено на земельній ділянці, наданій ОСОБА_1, як суб'єкту підприємницької діяльності; будівництво на земельній ділянці здійснювалося нею як замовником - суб'єктом підприємницької діяльності (том 2 а.с.162-167), будь-яких спростовуючих доказів цьому ОСОБА_2 не надано, як і не надано доказів будівництва цих спірних нежитлових приміщень за спільні кошти подружжя, а відтак - суд дійшов висновку про недоведеність ним своїх позовних вимог в цій частині.

Правова позиція суду підтверджується п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яким роз'яснено, що відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Стосовно майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, та є неподільним майном, а саме: автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5; автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1; катер Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску, суд виходить з наступного.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України).

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Як вже зазначалося вище сторони спору не визначали вартість майна, що є предметом розгляду їх позовних вимог, клопотань щодо призначення товарознавчої експертизи не заявляли; при цьому згоди на отримання грошової компенсації та попереднього внесення відповідних грошових сум на депозитний рахунок - не надавали.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5; на автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1; на катер Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску, без їх реального поділу та залишити це майно у їх спільній частковій власності - по ? частини кожному.

Щодо грошових коштів у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК», відкритому на ім'я ОСОБА_3 за договором №990220329 банківського вкладу з АКБ «ІМЕКСБАНК», то всупереч вимогам ст..60 ЦПК України позивач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів згідно положень ст.ст. 58-59 ЦПК України, які підтверджували право спільної сумісної власності його, ОСОБА_2, та ОСОБА_1 на це майно, а відтак - позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині є безпідставними та недоведеними.

З цих же причин суд вважає безпідставними та недоведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо права спільної сумісної власності на холодильник марки «Indesit»; на телевізор, марки «SАMSUNG»; на пральну машину марки «BOSCH», стосовно яких суду не надано належних та допустимих доказів щодо вартості цих предметів та їх наявності взагалі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 визнати за нею право на користування будинком НОМЕР_11, причал НОМЕР_10, а за ОСОБА_2 право на користування будинком НОМЕР_9, причал НОМЕР_10, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у користуванні ОСОБА_2 знаходиться будинок НОМЕР_9, причал НОМЕР_10 (том 1, а.с. 172- 174), та будинок НОМЕР_11, причал НОМЕР_10 (том 1, а.с. 169- 171).

Зазначені будинки не мають статусу нерухомого майна в розумінні положень ст.182 ЦК України й розташовані на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3, членами якого є ОСОБА_2 (том 2, а.с.18-19) та ОСОБА_1 (том 2, а.с.20).

Згідно довідки ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» №34 від 30.07.2012 року та складених 21.05.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» технічних паспортів на будинок НОМЕР_9, причал НОМЕР_10 та на будинок НОМЕР_11, причал НОМЕР_10 «Ярмарочний» вбачається, що зазначені будинки збудовані за час перебування ОСОБА_2 в шлюбі з ОСОБА_1

При цьому доказів, які б підтверджували, що ці будівлі ОСОБА_2 отримав від ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» чи інших осіб не в період шлюбу та на безвідплатній основі суду не надано, а відтак - суд вважає, що будинок НОМЕР_11, причал НОМЕР_10 «Ярмарочний», та будинок НОМЕР_9, причал НОМЕР_10 збудовані за спільні кошти подружжя та є їх спільною сумісною власністю.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень ч.1 статті 66 СК України, яка регламентує право подружжя на визначення порядку користування майном, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, судом встановлено, що сторони не прийшли до згоди про користування майном, яке перебуває у їх спільній сумісній власності, а відтак - суд вважає за можливе визнати за ними право на користування цим майном.

З урахуванням положень ст.70 СК України; роз'яснень, викладених в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»; та інтересів неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з матір'ю - ОСОБА_1, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право на користування будинком НОМЕР_9, причал НОМЕР_10, за ОСОБА_1 - право на користування будинком НОМЕР_11, причал НОМЕР_10.

Керуючись ст. 10,11,58,59, 60, 208, 209, 212, 213, 214,215,218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, та позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про розподіл майна, яке придбане за час шлюбу, про встановлення порядку користування - задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнанняи грошових коштів спільним майном подружжя, про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, - задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 31.12.1999 року зроблено актовий запис за №81.

Змінити прізвище ОСОБА_1 з «ОСОБА_1» на дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3:

- право власності на ? частину автомобіля марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1;

- право власності на ? частину автомобіля марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5;

- право власності на ? частину катера Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску;

- право користування на будинок НОМЕР_11, причал НОМЕР_10, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., розташованої на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4:

- право власності на ? частину автомобіля марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1;

- право власності на ? частину автомобіля марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_5;

- право власності на ? частину катера Thomson vin НОМЕР_8, 1984 року випуску;

- право користування на будинок НОМЕР_9, причал НОМЕР_10, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі № 1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території «Громадського об'єднання "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» за адресою: АДРЕСА_3.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: 15.04.2015