Справа №308/9981/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

17.09.2015 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши заяву представника ПАТ КБ «Правекс-Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява представника ПАТ КБ «Правекс-Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 1579-079/07Р від 26 грудня 2007 року у розмірі 10 445,74 доларів США.

Одночасно з поданою позовною заявою, ПАТ КБ «Правекс-Банк», подано заяву про забезпечення позову, вищевказана заява вмотивована тим, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було подано позовну заяву від ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 1579-079/07Р від 26 грудня 2007 року у розмірі 10 445,74 доларів США. з яких заборгованість за кредитом 5745,70 доларів США; заборгованість за процентами: 1382,97 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом: 2810,43 доларів США; неустойка (пеня) за центами: 506.64 доларів США. Станом на момент закінчення Кредитного договору (26.12.2014 року) ОСОБА_2 свої (вязання не виконав, а саме: не повернув суму позики, а також відсотки за користування кредитом, слідок чого, у Відповідача утворилася заборгованість перед Позивачем.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які несуть солідарну відповідальність за Кредитним договором, не було вчинено жодних дій, спрямованих на стягнення своїх зобовязань перед Позивачем, внаслідок чого виникає загроза ухилення зазначених під виконання рішення суду у майбутньому. З метою запобігти цьому, вважає за доцільне просити суд вжити заходи щодо забезпечення позову.

На підставі наведеного позивач просить з метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили, накласти арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_2 (Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Котовського, буд.8; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;) та ОСОБА_3 (Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Котовського, 1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;) в межах суми позову.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться й нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову суддя вирішує одноособово, або суд у судовому засіданні (однак залежно від стадії розгляду справи) у день надходження.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивачем ПАТ КБ «Правекс-Банк» не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не визначено обсяг майна, яке належить відповідачам на праві приватної власності, виходячи з вартості якого, суд може вжити заходів забезпечення позову в межах суми заявлених позовних вимог, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів забезпечення позову, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також, згідно вимог цивільного процесуального законодавства, розмір заявлених позовних вимог, має бути співмірним, з видом забезпечення позову, який просить застосувати позивач. Крім того, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, визначено види забезпечення позову, які мають альтернативний характер, що виключає можливість їх застосування одночасно.

Сама по собі обставина -пред'явлення позову, не є підставою для вжиття заходів його забезпечення.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» про вжиття заходів для забезпечення позову, є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви представника ПАТ КБ «Правекс-Банк» ОСОБА_1 про забезпечення позову ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити заявнику ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її отримання. Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4