Справа № 368/1917/15-ц
Провадження № 2/368/710/15
Рішення

іменем України

"09" листопада 2015 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

20.10.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій позивачка просила суд винести рішення,?яким:

- розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та відповідачем, - ОСОБА_2, зареєстрований 21.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 52 від 21.07.2012 року та визначити, що дитина проживатиме з матір»ю;

- щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 07.08.2002 року, ІПН НОМЕР_1, аліменти на її користь та утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття.

Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

28.10.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 09.11.2015 року.

В судове засідання, яке відбулося 09.11.2015 року, позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 09.11.2015 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Обгрунтування судом задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

В 2012 році позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, яке видане 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка місто Біла Церква Київської області, зареєстрували шлюб 21 липня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 52

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_1.

Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, яке видано 25 грудня 2012 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кадомка Кагарлицького раону Київської області, про що 25 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 07.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній справі, - ОСОБА_2

В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - ОСОБА_1.

Як встановлено судом під час судового засідання, зокрема, з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, станом на час слухання справи, більше, ніж пів - року, з червня 2015 року відповідач взагалі змінив місце проживання, переїхавши на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2, відповідно, сторони по справі спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, шлюбних стосунків взагалі не підтримують.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді.

Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її неповнолітньої дитини, тому його необхідно розірвати в судовому порядку, окрім того, суд враховує ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав, відповідно, суд вважає, що відповідач також не бажає зберегти сім»ю, так як це суперечить його інтересам.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Проте, відповідачка ОСОБА_1 ні в мотивувальній частині позовної заяви, ні в її прохальній частині не ставить питання щодо зміни прізвища, тому, керуючись ч. 1 ст. 11 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд в даному випадку не вирішує питання про зміну прізвища під час винесення рішення про розірвання шлюбу, так як не може вийти за межі позовних вимог.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, в ч. 1 зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, проте, позивачка в прохальній частині позовної заяви не ставить такої позовної вимоги, а тому, суд, керуючись ч. 1 ст. 11 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,не вирішує питання про стягнення судових витрат, так як не може вийти за межі позовних вимог.

Обгрунтування судом задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

В 2012 році позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, яке видане 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка місто Біла Церква Київської області, зареєстрували шлюб 21 липня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 52

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_1.

Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, яке видано 25 грудня 2012 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кадомка Кагарлицького раону Київської області, про що 25 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 07.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній справі, - ОСОБА_2

В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - ОСОБА_1.

Станом на даний час неповнолітня дитина, - ОСОБА_5 проживає спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - ОСОБА_1, та знаходиться на повному її утриманні.

Даний факт підтверджується довідкою за № 168 від 18.10.2015 року, яка видана виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якій вказано, що син позивачки, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на повному утриманні матері, тобто, позивачки по даній справі, - ОСОБА_1.

Як встановлено судом, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утриманнядитини, хоча у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний це робити.

Позивачка в даний час ніде не працює і їй одній тяжко утримувати сина, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, так як відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, хоча у сторін була усна домовленість проте, що відповідач буде надавати щомісячно на утримання дитини кошти в сумі 1000 (одна тисяча) грн..

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач офіційно ніде не працює, фізично здоровий, іншим особам аліментів не виплачує, в іншому шлюбі не перебуває, інших осіб на утриманні немає, а тому, на думку суду, взмозі надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини .

В даний час сторони спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо на різних житлових площах.

Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач в даний час участі в вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки не приймає, матеріальної допомоги їм не надає.

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо:

-стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Далі, підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_5, яке видано 25 грудня 2012 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кадомка Кагарлицького раону Київської області, про що 25 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 07.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній справі, - ОСОБА_2

В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - ОСОБА_1.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_5 повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - ОСОБА_2 зобов»язаний утримувати свою дитину, сина, - ОСОБА_5 до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення сином повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_7;

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Проте, в даному конкретному випадку суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в частці на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в зв»язку з тим, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, відповідно, стягувати частку з не існуючих доходів суд не має права.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин, зокрема, відноситься і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично неможливо, (як в даному випадку), або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), (як в даному випадку), адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, що, на думку суду, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідача.

Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України:

- дитина, -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, тому потребує значних коштів на утримання.

- позивачка ОСОБА_1, здійснює догляд за дитиною, відповідно, джерел доходу немає.

- Відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий, працездатного віку, працездатний, іншої сімі»ї не має, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, не має на утриманні інших осіб.

Суд остаточно приходить до висновку щодо наявності у відповідачаАндрієнка Сергія Леонідовича можливості сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн, що, слід зазначити, фактично становить прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», і являє собою лише вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров»я набором продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Окрім того, призначаючи такий розмір аліментів, суд виходив з економічних реалій сучасного життя, розміру витрат, які необхідно нести на повноцінне утримання та виховання дитини, які, на думку суду, є значно більші, ніж законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зокрема, на здорове повноцінне харчування, забезпечення гігієнічними засобами, одягом, взуттям, іграшками та іншими засобами, необхідними для всебічного розвитку дитини,а відповідач, як працездатна особа, має фінансову можливість надавати утримання у визначеному судом розмірі.

Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн., а також те, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав, суд, враховуючи вищевикладені судом обставини, прийшов до висновку щодо стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно.

Згідно ст.. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється СК України, з метою, зокрема, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 20.10.2015 року.

Судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів на підставі Закону України «Про судовий збір».

Відповідач ОСОБА_2 не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, що стосується судового збору, суд, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село КАдомка Кагарлицького району Київської області, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 07 серпня 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 487 грн. 20 коп. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ч. 2 ст. 84, ст.. 110, 112, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, 191 СК України, ч. 1 ст. 3, ст.ст. 4, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 07 серпня 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою місто Біла Церква Київської області, громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_6, виданий 20 вересня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4, яке видане 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 52, - розірвати.

Місцем проживання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця АДРЕСА_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, видане 25 грудня 2012 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, визначити місцем проживання позивачки, матері, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки місто Біла Церква Київської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_6, виданий 20 вересня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 07 серпня 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки місто Біла Церква Київської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_6, виданий 20 вересня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання дитини:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця АДРЕСА_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, видане 25 грудня 2012 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, щомісячно, в розмірі 1000 грн., починаючи з дня подання позовної заяви, - з 20.10.2015 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_5, - до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем село Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 07 серпня 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 487 грн. 20 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук