АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/41/15 Головуючий 1 ін-т. ОСОБА_1
Справа № 638/3572/13-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_4, мотивуючи його тим, що вона (позивач) є власником квартири АДРЕСА_1. Зазначала, що 10 січня 2013 року близько першої години ночі з вини ОСОБА_4, яка є власницею квартири № 56 вказаного будинку, що розташована над належною позивачці квартирою, відбувся прорив приладу опалення в квартирі відповідача, внаслідок чого її квартира була залита великою кількістю води, що завдало шкоди приміщенням квартири та майну, яке там знаходилось.

Посилаючись на зазначені обставини, а також враховуючи уточнення до позовної заяви, ОСОБА_6 просила суд стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 94 688, 27 грн., з яких: 76216 грн. вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню квартири з урахуванням вартості матеріалів згідно висновків експертного будівельно-технічного дослідження, проведеного спеціалістами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. засл. Проф.. ОСОБА_7; 7960,22 грн. - розмір матеріальної шкоди в результаті пошкодження майна за результатами його дослідження за договором № 21/13 від 14.01.2013 року, проведеного експертом ТОВ «Експерт класс»; 3 421,25 грн. - розмір матеріальної шкоди в результаті пошкодження майна за результатами його дослідження за договором № 29/13 від 07.02.2013 року, проведеного експертом ТОВ «Експерт класс»; 6 190,80 грн. вартість експертного будівельно-технічного дослідження: 700 грн. та 200 грн. вартість дослідження пошкодженого майна.

Крім того позивач ОСОБА_6 просила суд стягнути на її користь 10 000 грн., витрачених нею за надання правової допомоги та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 946,88 грн.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечувала щодо наявності факту заливу квартири ОСОБА_6 у зв'язку з проривом в її квартирі приладу опалення, однак проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на невідповідність заявленої суми матеріальної шкоди розміру фактично спричиненої матеріальної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2014 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 14 травня 2014 року) позов ОСОБА_6 задоволено та на її користь стягнуто з ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду в сумі 94 688 грн.27 коп., судовий збір в сумі 946,88 грн. витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.

На це рішення суду ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_4 просить змінити рішення районного суду та ухвалити нове рішення про зменшення розміру стягнутих з неї на користь ОСОБА_6 коштів.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що при складанні акту обстеження квартири ОСОБА_6 після її залиття вона не була присутня, а докази, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, ґрунтуються на підставі цього акту обстеження.

Зазначає, що розмір збитків, які суд першої інстанції стягнув на користь ОСОБА_6, визначений судом без врахування реальної вартості втраченого (пошкодженого) майна та на підставі висновків спеціалістів, а не на підставі висновку судової експертизи, а також безпідставно стягнуті витрати на правову допомогу.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ст.. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 213 ЦПК України законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим оскаржуване рішення в повному обсязі не відповідає цим вимогам.

Як встановлено районним судом та підтверджується матеріалами справи квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 06.02.2012 р.

Квартира № 56 в цьому ж будинку, в якій зареєстрована та проживає відповідач ОСОБА_4, яка є наймачем житла, розташована поверхом вище над квартирою позивача.

Згідно комісійного акту від 10.01.2013 р., складеному комісією дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс», при огляді квартири ОСОБА_6, встановлений факт залиття 10.01.2013 року належної їй квартири у звязку з проривом приладу опалення в квартирі квартирі № 56, де проживає відповідач ОСОБА_4 .

При цьому в квартирі позивача було встановлено, що внаслідок залиття в приміщенні кімнати-кухні та кімнати відбулося намокання стелі (гіпсокартон, натяжна стеля, шпалери) до 29 кв.м, внаслідок чого є деформація та обрушення стелі; на стінах цього приміщення (гіпсокартон, шпалери) є вологість до 30 кв.м та від слойка шпалер до 5 кв.м; залиття підлоги з деформацією ламінату до 17,0 кв.м; в приміщенні кімнати на стелі (гіпсокартон, шпалери) є вологість до 12 кв.м; підлога в приміщенні волога з деформацією ламінату до 12 кв.м; також зазначено, що в квартирі у всіх приміщеннях залита електропроводка та особисті речі мешканців в цій квартирі.

Зазначені в цьому акті огляду квартири обставини (обсяг шкоди) не спростовані ОСОБА_4 та її представниками як в суді першої так і апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.. 61 ЖК України та ст. 815 ЦК України наймач зобовязаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані.

У зв'язку з чим судом першої інстанції відповідно до вищезазначених обставин та вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України зроблений обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_4 в спричиненні ОСОБА_6 матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири останньої.

Між тим з висновками суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_6 у повному обсязі погодитися неможна, оскільки вони зроблені без врахувань матеріалів справи та наданих доказів щодо розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження своїх позовних вимог щодо розміру матеріальної шкоди ОСОБА_6 наданий висновок експертного будівельно-технічного дослідження, проведеного експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз iм. засл. проф. ОСОБА_7 згідно якого вірогідна вартість ремонтно- будівельних робіт по відновленню квартири АДРЕСА_2 внаслідок залиття з урахуванням вартості матеріалів, складає 76 216,00 грн.

Крім того в результаті залиття квартири було пошкоджене також рухоме майно ОСОБА_6, що знаходилося у неї в квартирі, і вартість якого відповідно до висновків ТОВ «Експерт класс» складає: за результатами дослідження за договором № 21/13 від 14.01.2013 року - 7960, 22 грн., а відповідно до договору № 29/13 від 07.02.2013 року - 3 421,25 грн.

Заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, визначеною спеціалістами, ОСОБА_4 не надала інших достовірних доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди та не заявляла в суді першої інстанції клопотання про проведення відповідних судових експертиз.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 10 ЦПК України, колегія суддів розяснила представникам ОСОБА_4 їх права щодо надання доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги шляхом проведення судової будівельно-технічної експертизи, попередила про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяла здійсненню цих процесуальних прав, призначивши у справі за клопотанням представників судову комплексну будівельно-технічну, електротехнічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручила експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз iм. засл. проф. ОСОБА_7.

Вищезазначена експертиза не була проведена у зв'язку з несплатою її вартості ОСОБА_4, представники якої подалі в судовому засіданні апеляційної інстанції відмовилися від проведення цієї експертизи.

У зв'язку з чим колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення на підставі доказів, наданих сторонами до суду.

Стягуючи з ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 76 216 грн. вартості ремонтно-будівельних робіт на підставі висновку спеціалістів, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ст..1166 ЦК України відшкодуванню підлягає тільки пряма дійсна шкода, і безпідставно стягнув на користь ОСОБА_6 витрати, які вона не несла, оскільки не надала до суду достовірних доказів, що відновлюваний ремонт в її квартирі був зроблений будівельно-монтажною організацією. За таких обставин є недоведеними позиції, викладені у зведеному кошторисному розрахунку щодо витрат на кошторисний прибуток в сумі 2078 грн. та 293 грн., адміністративні витрати в сумі 1076 грн. та ПДВ в сумі 12 703грн., тому зазначені суми не є дійсною шкодою та не підлягають стягненню на користь ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що вартість відновлюваного ремонту квартири слід зменшити з 76 216грн. до 60066 грн. (76 216 12 703 -1076 -2078 293 = 60066), а

загальний розмір матеріального збитку підлягає зменшенню з 94 688 гривень 27 копійок до 79 058 гривень 27 копійок (з урахуванням сум, сплачених ОСОБА_6 за проведення досліджень спеціалістів, а також понесення позивачем додаткових витрат в сумі 520,86 грн. по сплаті виготовлення технічного паспорту на квартиру за вимогою експерта при призначенні в суді апеляційної інстанції судової експертизи а.с. 21 т.2).

У зв'язку з вищевказаним та відповідно до вимог ст.ст. 80,88 ЦПК України підлягає зменшенню й понесені ОСОБА_6 судові витрати по сплаті судового збору з 946 гривень 88 копійок до 790 гривень 58 копійок, а рішення суду першої інстанції в цій частині зміні.

Колегія суддів також вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції й в частині стягнення на користь ОСОБА_6 понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 13 000 грн. ( з урахуванням додаткових витрат в сумі 3000 грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч.2 цієї статті граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Матеріали справи свідчать про те, що фахівець права ОСОБА_8, з яким ОСОБА_6 уклала договір на надання правової допомоги, є представником останньої відповідно до вимог ст.ст. 42, 44 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 4191-У1 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01 січня 2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з договору про надання юридичних послуг №11/01/13 від 11.01.2013 р. виконавець ОСОБА_8 зобовязався надати замовнику ОСОБА_6 юридичні послуги, повязані з наданням юридичних консультацій у сфері цивільного, цивільного процесуального права, участі в судових засіданнях, складанням письмових листів, клопотань, звернень, інших документів, що необхідні для представництва інтересів замовника за цією цивільною справою (п.1).

Протягом пяти календарних днів після закінчення виконання робіт та надання послуг за цим договором виконавець зобовязаний провести з замовником взаєморозрахунок на підставі всіх актів здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг, а замовник протягом пяти робочих днів з дня отримання такого акту підписати його та повернути виконавцеві (п.2.1.3., 2.2.6).

Вартість виконання передбачених цим договором юридичних робіт та надання юридичних послуг визначається за домовленістю сторін у сумі 10 000 грн., ПДВ не передбачено (п.3.1).

Відповідно до п.3.3. цього договору передбачена погодинна оплата послуг виконавця, яка становить 458 грн. за годину, ПДВ не передбачено.

Згідно квитанції від 16.01.2013 р. до цього договору ОСОБА_6 сплатила ФОП ОСОБА_8 10 000 грн. за надання юридичних послуг.

З наданих до суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_6 ОСОБА_8 додаткової угоди №1 від12.05.2014 р. до договору про надання юридичних послуг ФОП ОСОБА_8 зобовязується надати ОСОБА_6 юридичні послуги при розгляді справи в Апеляційному суді Харківської області, а позивач - сплатити за ці послуги 3000 грн. (п.п. 1.1,3.1). Згідно квитанції від 12.05.2014 р. до цієї додаткової угоди ОСОБА_6 сплачено ФОП ОСОБА_8 3000 грн. (а.с. 257-258 т.1)

Відповідно до наданих актів про виконання умов цього договору про надання юридичної допомоги ОСОБА_8 надав ОСОБА_6 звіти, в яких зазначав характер проведеної ним роботи та кількість часу, витраченого на виконання умов договору (а.с. 25,118,141,165,219,260 т.1).

Однак в акті прийому-передачі виконаних робіт від 04.03.2013 р. міститься зазначення видів послуг, що не відносяться до юридичних послуг(п.1-4,7), тому витрачений час на юридичні послуги буде складати 4 год.30 хв., а не 12 год.40 хв. Як зазначено в акті (а.с. 24 т.1).

У звязку з тим, що ФОП ОСОБА_8 витрачено на надання юридичних послуг за наданими актами 13 год. 50 хв., вартість його послуг з урахуванням вимог п.3.3. договору про надання юридичних послуг складає 6193 грн.80 коп. ( 458,80 х 13,50 = 6193,80), які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 замість стягнутої суми 10 000 грн., а рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2014 року змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6:

- у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди з 94 688 гривень 27 копійок до 79 058 ( сімдесят девять тисяч пятдесят вісім ) гривень 27 копійок;

- в частині судового збору з 946 гривень 88 копійок до 790 (сімсот девяносто) гривень 58 копійок;

- в частині витрат на правову допомогу з 13 000 гривень до 6193 ( шість тисяч сто девяносто три) гривні 80 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: