Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

"16" листопада 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

заяву ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом -

ОСОБА_1 до ВАТ «АТП-15142», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

03.11.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст.220 ЦПК України, в якій вона просить суд постановити додаткове рішення стосовно вимог, на які надавалися пояснення та докази однак не ухвалено рішення суду. А саме, ставилося питання про стягнення з ВАТ «АТП-15142» на користь позивачки мінімальної заробітної плати відповідно до втраченої мною працездатності, а саме 80 % мінімальної заробітної плати починаючи з липня 2015 року та довічно.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

Як вбачається з тексту позову, ОСОБА_1 дійсно ставила питання про стягнення з ВАТ «АТП-15142» на її користь 80% мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 441 ЦК Української PCP 1963 року організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків, а згідно ст. 455 цього Кодексу в разі заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ушкодженням здоров'я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо).

Аналогічні за змістом норми містяться й в новому ЦК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, а у відповідності з ч. 1 ст. 1195 цього Кодексу фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ч. 2 ст. 1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів (ч.3 цієї статті).

Як вбачається з ч. 4 Прикінцевих та перехідні положень ЦК Украйни, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом Украйни, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, оскільки правовідносини щодо каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичної особи є тривалими, до спірних відносин, які виникли між ОСОБА_1 та ВАТ «АТП-15142», слід застосовувати норми ЦК України 2004 року. Дана правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.02.2012 року (реєстраційний номер рішення в Єдиному реєстрі судових рішень України - 21840975).

Як вбачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2012 року (реєстраційний номер рішення в Єдиному реєстрі судових рішень України - 22464213), розмір відшкодування у разі каліцтва фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, слід визначати у відсотках, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлюється Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності.

Відповідно до п.12, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що коли протягом 24 місяців, які передували ушкодженню здоровя, потерпілий не мав певних джерел доходів, розмір відшкодування визначається виходячи із встановленого законом мінімального розміру заробітної плати. Відшкодування виплачується незалежно від одержуваних потерпілим пенсії, заробітку, доходів і стипендії.»

Відповідно до п.1ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,14, 57-64, 77, 157,159, 209, 212-215, 218 , 220, 222, 224, 294 ЦПК України, ст. 625, 1172, 1195, 1208 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ВАТ «АТП-15142» ( 65481, Одеська область, м.Южне,вул..Комунальна,3) на користь ОСОБА_1 - 80 % мінімальної заробітної плати починаючи з липня 2015 року та довічно.

Рішення може бути оскаржене позивачем в порядку ч.2 ст.232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто Суворовським районним судом міста Одеси за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК Кодексом, а саме « Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення».

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя