АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк

«Хрещатик»

про повернення строкового банківського вкладу

та за зустрічним позовом ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1

Євгенівни про визнання договорів нікчемним

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,

перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13 липня 2015 р.

частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» про повернення строкового банківського вкладу.

Стягнуто ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_1 строковий банківський

вклад в сумі 50 000 дол.США та 4 245,64 дол.США нарахованих відсотків; 3%

річних в сумі 10047,17 грн. та витрати на оплату вартості судової експертизи у розмірі

4 440 грн.; в задоволені решти вимог первісного позову відмовлено; також, відмовлено в задоволені зустрічного позову ПАТ«Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 про визнання договорів нікчемними.

В апеляційній скарзі ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» просить це рішення скасувати і постановити нове, яким в задоволені первісного позову відмовти, а зустрічний позов банку задовольнити, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував

обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та

процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, 2 листопада 2012 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір №1042/2012-222 банківського вкладу «Ощадний» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (6 місяців), згідно умов п.п.1.1, 1.2 якого банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому «Вклад», на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_4, в подальшому «Вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 24100,00 дол.США на термін з 2.11.2012 р. по 2.05.2013 р., із процентною ставкою в розмірі 8% річних (а.с.9-11).

Також, 7 листопада 2012 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір №1061/2012-222 банківського вкладу «Ощадний» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (6 місяців), згідно умов п.п.1.1, 1.2 якого банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому «Вклад», на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1, в подальшому «Вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 50000,00 дол.США на термін з 7.11.2012 р. по 7.05.2013 р. із процентною ставкою в розмірі 8% річних (а.с. 12-14).

Позивачкою було внесено гроші в сумі 50000,00 дол.США, що підтверджується випискою по особовому рахунку та повідомленням на переказ готівки від 07.11.2012 р., копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 21, 22).

Згідно п.п.2.1.4. укладених договорів №№ 1042/2012-222 та 1061/2012-222 банк зобов'язаний був в останній день терміну розміщення «Вкладу» повернути владнику внесену суму та нараховані проценти за дні поточного місяця.

Також, з позовної заяви вбачається, що у зв»язку із закінченням строку розміщення вкладів за вище вказаними договорами між сторонами було досягнуто домовленості про їх продовження шляхом укладення нових договорів банківського вкладу та переказу коштів на рахунки, відкриті на підставі нових договорів.

Так, 7.05.2013 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір № 568/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (12 місяців), згідно умов п.п.1.1, 1.2 якого банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому «Вклад», на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, в подальшому «Вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 24100,00 доларів США на термін з 07.05.2013 р. по 07.05.2014 р., із процентною ставкою на вклад в розмірі 8,2 % (а.с.15-17).

Крім того, 7 травня 2013 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір № 569/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до (12 місяців), згідно умов п.п.1.1, 1.2 якого банк приймає грошові кошти вкладника, на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, в подальшому «Вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 50000,00 дол.США на термін з 7.05.2013 р. по 7.05.2014 р., із процентною ставкою на вклад в розмірі 8,2 % річних (а.с.18 -20).

Також відповідно до пунктів 2.1.4. договорів №№ 568/2013-222 та 569/2013-222 відповідач зобов'язаний був в останній день терміну розміщення «Вкладу» повернути вкладнику внесену суму та нараховані проценти за дні поточного місяця.

26 червня 2014 р. позивачка звернулася у відділення банку із заявою про повернення вкладів (а.с. 23).

Листом від 23.07.2014 р. відповідач ПАТ «КБ Хрещатик» відмовив позивачці у поверненні вкладів у зв'язку із тим, що за даними бухгалтерського обліку в банку обліковувалися кошти тільки за договором вкладу №1061/2012-222 від 07.11.2012 року в сумі 50000,00 дол.США із щомісячною сплатою процентів терміном дії до 7.05.2013 р.

Також було вказано, що цей вклад було достроково видано готівкою 21.11.2012 р., що інші, вклади, а саме : №1042/2012-222 від 02.11.2012 р., №569/2013-222 від 7.05.2013 р., №568/2013-222 від 07.05.2013 р. в банку не обліковувалися, в матеріалах депозитних справ Київського регіонального відділення документи відсутні (а.с. 24).

Оскільки позивачка та її представник заперечували, що ОСОБА_1 підписувала заяву про дострокове повернення коштів в сумі 50000,00 дол.США (а.с.78) та заяву на видачу готівки №14 від 21.11.2014 р. (а.с.79), судом було призначено почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експертизи КНДІСЕ від 24.03.2015 р. № 1026/1027/15-32 підписи від імені ОСОБА_1 у заяві про повернення вкладу від 16.11.2012 р. у графі над написом: «підпис вкладника», у заяві про видачу готівки №14 від 21.11.2012 р. у графі «Підпис отримувача», виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів та виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її підпису (а.с.129-132).

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за; до говором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та, вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд правильно вважав, що з урахуванням вище викладених обставин, а саме, що укладення договору банківського вкладу від 7.11.2012 р. №1061/2012-222 «Ощадний» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (6 місяців), згідно умов п.п.1.1, 1.2 якого банк приймає грошові кошти вкладника, на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1, в подальшому «Вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 50000,00 дол.США на термін з 7.11.2012 р. по 7.05.2013 р. із процентною ставкою в розмірі 8% річних, підтверджується випискою по особовому рахунку про те, що позивачкою було внесено гроші в сумі 50000,00 дол.США, та повідомленням на переказ готівки від 07.11.2012 р., копії яких містяться в матеріалах справи, а також, що ОСОБА_1 достроково не отримувала суми банківського вкладу в розмірі 50000,00 доларів США, - у банку наявний обов'язок в частині повернення суми вкладу, сплати відсотків (капіталізації) по вкладу за період з 07.05.2013 р. по 7.05.2014 р., що становить 4245,62 дол.США.

Так, зобов'язання відповідача по поверненню вкладу виникло 7.05.2014 р., тому, суд правильно вважав, що за період з 08.05.2014 р. по 28.10.2014 р. підлягає стягненню 3% річних за прострочення банком виконання грошового зобов'язання, виходячи із суми боргу, що відповідно 3 % річних від цієї суми за вказаний період складає 10047,17 грн.

Суд також правильно вважав, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на проведення експертизи.

Що стосується решти вимог первісного позову та вимог зустрічного позову, то суд правильно вважав, що вони не підлягають задоволенню, т.я., не грунтуються на вимогах закону та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, жодних належних та допустимих доказів щодо нікчемності укладених між сторонами договорів у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України відповідачем суду не надано; також, відсутні достовірні докази на підтвердження решти вимог первісного позову.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно заяви відповідача СВ Шевченківського РУГУМВС України проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за фактом зловживання працівниками банку своїм службовим становищем, а саме, щодо привласнення грошових коштів клієнтів банку, тобто, за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст.191 КК України (а.с.24).

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :