Справа № 640/6700/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"10" квітня 2015 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача вартість автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 69000 грн., стягнути судовий збір 690 грн.

09.04.2015 року через канцелярію суду представник позивача надав заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на автомобілі: НОМЕР_2, 1994 року випуску; «Volkswagen Transporter T4» д.н. НОМЕР_3, 1996 року випуску; КРД 050100 /причіп/, 2004 р.в., д.н. НОМЕР_4, які зареєстровані за відповідачкою на праві власності. Посилається на те, що відповідач може розпорядитися вказаним автотранспортом та відчужити його на користь інших осіб, що ускладнить виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.60 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У звязку з цим, забезпечення позову з заявленими вимогами у розмірі 69000 грн. не є співмірними з накладанням арешту на вказані транспортні засоби, що також позбавить відповідача користуватися цими транспортними засобами.

У з вязку з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про накладання арешту.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -