Провадження № 2/761/1491/2015
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: Пінтеліна А.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходилась справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України, так як відповідач заперечує проти вирішення справи в суді, оскільки між сторонами укладена третейська угода.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання на тій підставі, що даний спір може розглядатись районним судом, а не третейським.

Вислухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача та залишення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №128.3-05/59С.

Пунктами 8.1, 8.2 зазначеного договору передбачено, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з цього договору або у зв'язку із ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення, розірвання або визнання недійсним, підлягають вирішенню в постійно діючому Третейському суді при асоціації українських банків згідно з регламентом цього третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. Умови цього договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження є складовими частинами даної третейської угоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення третейського суду, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Згідно ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України).

Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

За положенням ст. 5 Закону України «Про третейські суди» спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», договір про передачу спору на розгляд до третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Разом з тим пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі (ст. ст. 121, 122 ЦПК України) за винятком, передбаченим п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Таким чином, за наявності третейської угоди (або третейського застереження) про передачу спору на розгляд до третейського суду та в разі звернення однієї зі сторін цієї угоди до державного суду цей суд зобов'язаний прийняти позовну заяву до розгляду й у разі, якщо в ході судового розгляду від відповідача до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами надійде заперечення проти вирішення спору в суді, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду (п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач заперечив проти розгляду справи в суді, суд приходить до висновку про задоволення заяви та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.74, 169, 207 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

СУДДЯ: Н.Г.Притула