Справа № 487/806/15-ц
Номер провадження 2/487/1037/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

при секретарі - Табунщик К.С.,

в присутності позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 травня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на ? частку квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1, як єдина спадкоємиця, у встановлений законом термін звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала свідоцтво про право власності на спадкове майно в органах БТІ. Посилаючись на те, що право власності ОСОБА_4 на ? зазначеної квартири є беззаперечним і ніким не оспорюється, позивач просила визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Представник ММР в попереднє судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 5 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 р., акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, прийнятого Верховною Радою України 16 січня 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 померла 30 травня 2014 року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції складено актовий запис про смерть №2333 від 02.06.2014 року, не залишивши заповіту щодо спадкового майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як дочка померлої, відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Згідно спадкової справи №19/2014 щодо майна померлої ОСОБА_4, з завою про прийняття спадщини після смерті останньої, у встановлений законом строк звернулася лише позивач ОСОБА_1.

Згідно ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Отже, на підставі викладеного, можливо дійти висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 11 грудня 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_4 за життя не було зареєстровано своє право власності на зазначене майно в органах БТІ.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Законуправа на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦКта Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не впливає на право спадкоємців, які прийняли спадщину, мати право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

На підставі зазначеного можливо дійти висновку, що не дивлячись на те, що спадкодавець не зареєструвала своє право власності на ? частку спірної квартири за життя, позивач, як спадкоємець, має право на оформлення спадщину у встановлений законом порядок.

Враховуючи вище наведене, те, що позивач у встановлений законом строк та порядок звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд вважає за необхідне захистити її права шляхом задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 30 травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя підпис ОСОБА_7

З оригіналом згідно

суддя