Справа № 372/2479/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

при секретарі Русанова Ю.А.,

представників ОСОБА_1,ОСОБА_2,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів та державних актів на право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та про скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду, обґрунтовуючи який зазначили, що на підставі рішення Козинської селищної ради від 25.12.1996 року їй видано державний акт на право власності на земельну ділянку, на даний час її суміжним землекористувачем є відповідачка ОСОБА_4, яка як вона вважає здійснила захоплення частини її земельної ділянки, що підтверджується актом земельної комісії Козинської селищної ради від 11.07. 2014 року. Спірну земельну ділянку відповідач отримала на підставі договору дарування від ОСОБА_5. Вважає що таким чином порушеної права тому просить в судовому засіданні визнати частково недійсним договір дарування. яким було подаровано відповідачу спірну земельну ділянку та визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, крім того стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка змінила підстави та предмет позову, крім того просить поновити строк позовної давності та скасувати рішення Козинської селищної ради, яким ОСОБА_6 передано в приватну власність спірну земельну ділянку .

В судовому засіданні ОСОБА_4 не погоджуючись з заявленим позовом подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, в якій просить визнати недійсним державний акр про право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 та скасувати її державну реєстрацію. Дані позови судом було об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 підтримав заявлені первісний позов та просить його задовольнити, оскільки існує акт земельної комісії селищної ради про накладення земельних ділянок, щодо зустрічного позову просить в ньому відмовити, оскільки він не обґрунтований.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 заперечила проти заявленого первісного позову надавши суду свої письмові заперечення, оскільки вважає сплив строк позовної давності за первісним позовом, тому в ньому просить відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Співвідповідач Козинська селищна рада в судове засідання не зявилася надавши суду лист в якому просять розглядати справу в відсутності їх представника, при вирішенні спору вважаються на розсуд суду.

Третя особа Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявилася надавши суду лист в якому просять розглядати справу в відсутності їх представника.

Встановивши обставини справи суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 60 ЦПК України встановлено, що «кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу», а згідно статті 60 ЦПК України встановлено, що «обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини »..

Згідно статті 81 ЗК України встановлено, що "громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі :придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, ренти, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю)", а згідно статті 116 ЗК України встановлено, що "громадяни набувають права власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом", таким чином однією із підстав набуття права власності на земельну ділянку є рішення органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи та в судовому засіданні сторони не ставлять під сумнів, що їм згідно державних актів про право власності на земельні ділянки належать відповідні земельні ділянки розташовані по провулку Вербовий смт. Козин Обухівського району , тим самим суд вважає дані обставини встановленими та не підлягаючими доказуванню.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Порушені права землекористувачів підлягають захисту способами, передбаченими статтею 152 ЗК України, з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства. Відповідно до вказаної норми захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення прав юридичних і фізичних осіб, порушених внаслідок прийняття неправомірних рішень, дій чи бездіяльності державних органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Розглянувши подані сторонами докази та дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позов та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та з урахуванням вимог чинного законодавства суд приходить до думки, що в задоволенні як первісний позовних вимог , так і вимог зустрічного позову необхідно відмовити, в зв'язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 60, 209, 212-214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів та державних актів на право власності на земельну ділянку відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та про скасування державної реєстрації відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особами які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення

СуддяОСОБА_7