Провадження №2/761/9438/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулова А.А.

при секретарі Кияшко К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015р. ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за позикою від 09.10.2013 року в розмірі 59 332,51 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 593,33 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2013 року позивач передав відповідачу ОСОБА_2 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 2 000,00 доларів США, строком до 01.12.2013 року, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. Так, заборгованість відповідача за договором позики становить 59 332,51 грн., яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі - 2 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 43 920,00 грн.; 3% річних у розмірі - 106,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 2 335,44 грн.; процентів за користування позикою за період з 10.10.2013 по 09.09.2015 у розмірі 595,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 13 067,07 грн.

Предстаник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 09.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав у борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі - 2 000,00 доларів США із терміном повернення до 01.12.2013 року, про що відповідачем ОСОБА_2 було складено відповідну розписку (а.с. 6).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку прийнятого у Постанові ВСУ від 18.09.2013 р. по справі 6-63цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Статтею 207 ЦК України передбачено, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачем згідно розписки між позивачем і відповідачами укладено правочин, який по суті є договором позики.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК).

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Згідно даної розписки, позичальник ОСОБА_2 зобов'язався повернути суму позики не пізніше 01.12.2013 року.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, в порушення умов даного Договору позики, тобто у визначений у розписці строк до 01.12.2013 року, взятих на себе зобов'язань, відповідач ОСОБА_2 не виконав і не повернув належні позивачу грошові кошти.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 в односторонньому порядку порушив свої зобов'язання та не повернув позивачу отримані грошові кошти в розмірі - 2 000,00 доларів США, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього суму боргу (суму позики) у повному обсязі, відповідно до вимог ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачується щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач розрахував грошові кошти по курсу доллару США до гривні станом на 10.09.2015, відповідно до офіційного курсу гривні до долару США, що становить: 1 дол. США - 21,968932 грн. та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі - 106,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 2 335,44 грн. та проценти за користування позикою за період з 10.10.2013 по 09.09.2015 у розмірі 595,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 13 067,07 грн.

Надані розрахунки позивача перевірені судом та є такими, що обраховані вірно, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача зазначені кошти.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, а отже зобов'язаний повернути Позивачу борг в розмірі 59 332,51 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 224 - 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 09.10.2013 року, яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі - 2 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 43 920,00 грн.; 3% річних у розмірі - 106,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 2 335,44 грн.; процентів за користування позикою за період з 10.10.2013 по 09.09.2015 у розмірі 595,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2015р. становить у розмірі - 13 067,07 грн., усього в розмірі 59 332 (п'ятдесят девять тисяч триста тридцять дві) гривень 51 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 593,33 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: