Справа № 495/2081/15-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.,

за участю прокурора Деменко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2014 року по справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача були задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору на загальну сум 158 372, 98 гривень; а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1580, 37 гривень.

24 березня 2015 року відповідач по справі ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, яку мотивує наступним. Так, вказує, що у судовому засіданні 11 червня 2014 року представник відповідача ОСОБА_2 не був присутнім через поважну причину на час розгляду справи він знаходився у лікарні, що підтверджується відповідною довідкою. Також вказує, що у рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000042, слідчим було відібрано зразки почерка ОСОБА_1 для проведення в рамках кримінального провадження відповідної експертизи, однак, дані про результати проведення експертизи відсутні, а висновки цієї експертизи модуть підтвердити відсутність у відповідача будь-яких майнових зобовязань перед ВАТ «Державний ощадний банк України». Далі, як вказує відповідач у своїй заяві, про існування вказаного йому не було відомо та копії цього рішення він не отримував, а про вказане рішення йому стало відомо лише у березні 2015 року, коли на його адресу надійшли матеріали по відкриття виконавчого провадження з виконавчої служби. Одразу після цього ОСОБА_1 була подана заява до канцелярії суду і 16 березня 2015 року він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію рішенняу. На підставі вищевикладеного просить суду скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримав доводи заяви про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

Представник ВАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення зави про перегляд заочного рішення, просила суд відмоивти у її задовленні, оскільки вважає її необгрунтованою та недоведеною.

Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував протии задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просив суд відмовити у її задоволенні, оскільки заява є недоведеною та необгрунтованою.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення зашити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, справа неодноразово призначалась до судового розгляду тобто відповідач та його представник знали про те, що ця справа розглядається у Білгород-Дністровському міськрайонному суді.

Що стосується посилань відповідача на те, що представник відповідача не був присутнім у судовому засіданні з поважних причин, що є підставою для скасування заочного рішення, судом встановлені наступнф факти.

До заяви про перегляд заочного рішення суду представником відповідача надана довідка Поліклінічного відділення Білгород-Дністровської міської лікарні від 11 червня 2014 року, завірену печаткою Білгород-Дністровської міської лікарні, згідно якої вказано, що ОСОБА_2 відвідав Білгород-Дністровську міську лікарню 11 червня 2014 року о 14 годині 30 хвилин. Судове засідання 11 червня 2014 року по цій справі було розпочато о 15 годині 50 хвилин, тобто приймаючи до уваги час відвідування представником відповідача поліклініки він мав змогу прибути у судове засідання або повідомити суд про причину своєї неявки. На запитання суду чому сам відповідач не був присутнім у судовому засіданні або не надав заяви про перенесення розгляд справи, представник відповідача відповіді надати не зміг.

Далі, що стосується посилань представника відповідача на те, що у відповідача відібрані зразки почерку для проведення експертизи, і, результат цієї експертизи має вагоме значення для вирішення справи, то, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача ці зразки відібрані наприкінці 2014 року, однак, будь які дані з цього приводу (щодо проведення експертизи або відмови у її проведенні) представником відповідача суду не надано. Також, як пояснив представник відповідача, у нього не має будь-яких нових даних щодо ходу розслідування вищевказаного кримінального провадження. Тобто, будь-яких даних, які не були прийняті до уваги судом при винесенні заочного рішення, представником відповідача суду не надано.

Що стосується того тверджень представника відповідача стосовно того, що відповідачем не отримана копія заочного рішення, то матеріали справи містять довідку відповідального за відправку кореспонденції секретаря Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а.с. 114) про те, що копія рішення по цій справі була направлена ОСОБА_1 27 червня 2014 року. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що відповідачу ОСОБА_1 та його представнику було відомо про те, що ця справа розглядається у Білгород-Дністровському міськарйонному суді, вони приймали участь у судових засіданнях, однак, за період з винесення рішення, тобто з 11 червня 2014 року по дату звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення 24 березня 2015 року відповідач жодного разу не цікавився станом розгляду справи.

Таким чином, небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими представником позивача, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надано суду доказів неправильності та незаконності винесення вищевказаного заочного рішення, так як судом були обєктивні досліджені та враховані усі обставини вищевказаної справи.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не є обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215, 231 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: