АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/664/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2276/15Головуючий у 1-й інстанції Юхно С. П. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення банківського вкладу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення банківського вкладу, посилаючись на те, що 09 лютого 2015 року він з Банком уклав договір про банківський строковий вклад (депозит) Блискуча сімка в доларах США. У звязку із закінченням строку дії договору він подав до Банку заяву про видачу вкладу, на що йому було повідомлено, що кошти відсутні і будуть видаватися виключно при їх наявності. Вважаючи, що в позасудовому порядку у нього відсутня можливість врегулювати дане питання з відповідачем, він звернувся за захистом своїх прав до суду.

Просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його позивача користь грошові кошти по договору про банківський строковий вклад (депозит) Блискуча сімка у сумі 1500 доларів США.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2015 року позов ОСОБА_2до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення банківського вкладу задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, суму банків-ського вкладу в розмірі 1350 доларів США. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; невідповідність висновків суду обставинам справи, вказуючи при цьому на правомірність дій банку, виходячи з положень Постанови НБУ від 03березня 2015 року №160 щодо зобов'язання банків обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України просило оскаржуване ним судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за безпідставністю.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 09 лютого 2015 року ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уклали договір про банківський строковий вклад (депозит) Блискуча сімка № 331832/314605/07-15 /а. с. 2-3/.

Відповідно до п. 1.1. Договору «Клієнт» вносить, а банк приймає грошові кошти в доларах США в сумі 1500 доларів США на строк з 09 лютого 2015 року по 15 лютого 2015року.

За умовами п. 2.4 Договору повернення суми вкладу «Клієнту» здійснюється Банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього Договору

Також встановлено, що позивач, перед закінченням визначеного п.п. 1.1.1 строку дії вказаного договору, звернувся до відповідача із заявою про видачу вкладу.

Банк листом за № 7-14/348 повідомив позивача, що видача вкладів здійснюватиметься за наявності достатніх коштів в касі відділення /а. с. 12/.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1060 ЦК України, в редакції, чинній на час звернення позивача з даним позовом до суду, та на час його вирішення судом першої інстанції по суті, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За нормами ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимог цього Кодексу.

Таким чином, встановивши, що строк дії укладеного сторонами договору про банків-ський строковий вклад, відповідно до п.п. 1.1.1 закінчився 15 лютого 2015 року, однак відповідач, в порушення п. п. 2.4, 3.1.4 умов Договору, грошові кошти на вимогу позивача не видав, суд першої інстанції, з урахуванням наведених вище вимог закону, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2, обґрунтовано задовольнивши його позов в частині стягнення з банку на користь позивача суми банківського вкладу в розмірі 1350 доларів США, оскільки на час розгляду справи 150 доларів США відповідачем було повернуто.

З огляду на те, що чинним законодавством встановлено пріоритет законів над підзакон-ними нормативно-правовими актами, суд обґрунтовано не взяв до уваги твердження відпові-дача про регулювання даних правовідносин Постановами Національного Банку України.

Також твердження апелянта про перерахунок залишку вкладу на поточний рахунок в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на імя позивача та припинення дії договору банківського строкового вкладу згідно до п. 2.11 Договору не дають підстав для скасування оскаржувано-го відповідачем судового рішення, враховуючи відсутність у справі належних доказів як на підтвердження наведених апелянтом обставин, так і на підтвердженнянаявності у вкладника реальної можливості отримати та розпорядитися на свій розсуд банківським вкладом.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: