У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Ерде Банк» (далі - ПАТ «Ерде Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, за договором іпотеки, укладеним з ОСОБА_3 на забезпечення виконання кредитного зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Хевес» (далі - ТОВ «Хевес») перед банком.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 19 травня 2011 року - однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 42,40 кв. м, жилою площею 18,70 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 19 лютого 2011 року. Визнано за ПАТ «Ерде Банк» право власності на предмет іпотеки (за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності) у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Хевес» у розмірі 6 826 968 грн 38 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2013 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, визнано неподаною та повернуто з підстав, передбачених ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_3 апеляційну скаргу, подану представником - ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліків апеляційної скарги, а саме належні документи про оплату судового збору в повному обсязі заявником не надано, оскільки платіжне доручення не містить відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 25 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, залишено без руху та надано дводенний строк з дня отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки, а саме сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 827 грн.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви (апеляційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Встановлено, що на виконання вимог ухвали від 25 грудня 2014 року заявник направив до суду квитанцію від 4 грудня 2014 року про сплату судового збору в розмірі 1 720 грн та платіжне доручення від 26 січня 2015 року про сплату судового збору в розмірі 106 грн 50 коп., отже, від виконання її вимог ОСОБА_3 не ухилялась, а тому посилання апеляційного суду на те, що вона не виконала вимоги ухвали, є передчасними.

Разом з тим суд, відповідно до змісту ч. 1 ст. 73 ЦПК України, може продовжити строк, встановлений судом, для вчинення процесуальних дій.

Апеляційний суд, вважаючи, що на платіжному дорученні не міститься відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, вищевказаного не врахував, строк для усунення недоліків апеляційної скарги, у разі наявності для цього потреби, не продовжив та дійшов передчасного висновку про те, що заявник не виконав вимоги ухвали від 25 грудня 2014 року.

Зазначене має важливе значення, оскільки заявник посилався на те, що судовий збір до Державного фонду сплатив, а оформленням документів банку він не займається.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко