справа №489/4954/15-ц
номер провадження 2/489/2349/15
Рішення

Іменем України

12 серпня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та заборгованості по аліментам за минулий період

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та заборгованості по аліментам за минулий період.

В обґрунтування вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 26.04.2012. Від спільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає в недостатньому розмірі близько 250,00 грн. на місяць. У зв'язку із чим, просить стягнути з нього на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, а також заборгованість по аліментам за період з жовтня 2014 року по липень 2015 року в сумі 5501,00 грн.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач вимоги визнав частково в частині сплати аліментів на дитину в межах тієї суми, яку сплачує добровільно. У іншій частині вимог просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2012.

Від спільного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2).

Позивач пояснила, що відповідач сплачує аліменти в недостатньому розмірі та нерегулярно, а їй самій важко утримувати дитину. Також просить стягнути аліменти за минулий період, оскільки відповідач на її усні прохання збільшити розмір аліментів не реагує.

Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач просив врахувати, що на його утриманні знаходяться малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від теперішнього шлюбу, та дружина. Крім того, він сплачує аліменти на дитину за першим шлюбом, які присуджені рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.07.2018 по справі № 2-4052/08 в розмірі 300,00 грн. щомісячно. Про недостатність розміру аліментів, які платить позивачу добровільно, йому остання не повідомляла та чує вперше. Також пояснив, що сплачувати аліменти в більшому розмірі немає можливості.

З наданої відповідачем довідки з місця роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «АР»Апріорі»» від 11.08.2015 № 44 встановлено, що він працевлаштований на це підприємство водієм з 04.08.2015 з окладом 1300,00 грн. на місяць згідно штатного розпису.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 наведеного Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 182 СК України та роз'ясненнями, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Положеннями частини першої статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З огляну на наведені норми матеріального права та враховуючи, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину та розмір, який сплачує позивач добровільно, нерегулярну сплату аліментів, а також його працевлаштування та інші обставини справи і інтереси обох сторін, вимога про стягнення аліментів на дитину підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Так як позивач просить стягнути аліменти з 01.08.2015, оскільки до цієї дати він їх сплатив добровільно, відповідно з вказаної дати підлягає стягненню розмір аліментів, присуджений судом.

Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

За положеннями частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.

Між тим, позивач не надала суду належних і допустимих доказів в підтвердження того, що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача в більшому розмірі, а останні ухилився від цього.

У зв'язку із цим, відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд роз'яснює, що відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Також, згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.08.2015.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

У іншій частині вимог - відмовити.

Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 13.08.2015.