09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качана В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представників позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -
У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.
У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_4 та визнано за нею право особистої приватної власності на 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 35,8 кв. м. та житловою площею 18,00 кв. м. В іншій частині позову відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Справа 756/3064/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15451/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Виділено ОСОБА_4 та визнано за нею право особистої приватної власності на приміщення садового будинку, загальною площею 50,50 кв. м. та віднесені до нього будівлі і споруди, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_2; підвал: приміщення 2 - комора площею 10 кв. м.; перший поверх площею 40,50 кв. м., у складі приміщень: 6 - літня кімната, площею 12 кв. м., 7 - вітальня, площею 13,60 кв. м., 8 - літня кімната площею 14,90 кв. м., вбиральня - літній душ літ. «Б» та Ѕ частина огорожі № 1-1.

Виділено ОСОБА_4 та визнано за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 184,25 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), в наступних межах згідно з висновком будівельно-технічного (оціночно-будівельного) та земельно-технічного експертного дослідження № ЕД-1-1-129/14 від 09.09.2014: - від початкової точки 1 по прямій лінії на відстані 5,57 м. до точки 2; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,78 м. до точки 3; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,62 м. до точки 4; - з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 9,80 м. до точки 5; - з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,09 м. до точки 6; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,49 м. до точки 7; - з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 8,35 м. до точки 8; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,15 м. до точки 9; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 17,16 м. до точки 10; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 24,87 м. до початкової точки 1.

Визнано за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 59,50 кв. м., що згідно з висновком будівельно-технічного (оціночно-будівельного) та земельно-технічного експертного дослідження № ЕД-1-1-129/14 від 09.09.2014 знаходиться під основною частиною садового будинку і розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2).

Виділено ОСОБА_1 та визнано за ним право особистої приватної власності на автомобіль «Шевроле-каптіва», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Виділено ОСОБА_1 та визнано за ним право особистої приватної власності на приміщення садового будинку загальною площею 92,60 кв. м. та віднесені до нього будівлі і споруди, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_2: підвал: приміщення 1 - гараж, площею 37,40 кв. м.; перший поверх площею 23,70 кв. м., у складі приміщень: 3 - кухня, площею 15,20 кв. м.; 4 - санвузол, площею 5,30 кв. м.; 5 - коридор, площею 3,20 кв. м.; мансарда, площею 31,5о кв. м., у складі приміщень: 9 - літня кімната, площею 15,80 кв. м.; 10 - літня кімната, площею 15,70 кв. м.; підпірна стінка 1 та Ѕ частина огорожі № 1-2.

Виділено ОСОБА_1 та визнано за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 184,25 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), в наступних межах згідно з висновком будівельно-технічного (оціночно-будівельного) та земельно-технічного експертного дослідження № ЕД-1-1-129/14 від 09.09.2014: - від початкової точки 2 по прямій лінії на відстані 11,42 м. до точки 11; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 20,17 м. до точки 8; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 8,35 м. до точки 7; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,49 м. до точки 6; - далі по прямій лінії на відстані 9,80 м. до точки 12; - з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,44 м. до точки 3; - з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,78 м. до початкової точки 2.

Визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 59,50 кв. м., що згідно з висновком будівельно-технічного (оціночно-будівельного) та земельно-технічного експертного дослідження № ЕД-1-1-129/14 від 09.09.2014 знаходиться під основною частиною садового будинку і розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2).

Судовий збір в сумі 2 446,41 грн. стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави. Судовий збір в сумі 4 902,10 грн. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 Скасовано арешт, накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.08.2014.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року в частині поділу квартири АДРЕСА_1 та автомобіля «Шевроле-каптіва», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 скасовано та ухвалено нове рішення, яким виділено у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1; виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль «Шевроле-каптіва», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 компенсацію Ѕ частини його вартості в сумі 64 146,43 грн. В частині поділу дачного будинку і земельної ділянки - рішення змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості часток в сумі 23 049,50 грн. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.09.2015 рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в частині поділу квартири, автомобіля та стягнення компенсації скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

В апеляційній скарзі представники позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог за первісним позовом, яким задовольнити їх в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог представники позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаються на недотримання норм матеріального та процесуального права, а також, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_8, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, щоз 29.07.2000 по 08.11.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із договору купівлі-продажу від 21.05.2002, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І., зареєстрованого в реєстрі № 1424к, вбачається, що ОСОБА_4 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.11.2005вбачається, що ОСОБА_4 19.10.2006 видано державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,0428 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 для ведення садівництва.

Із свідоцтва про право власності від 03.12.2007, виданого на підставі рішення виконкому Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської обласні від 23.11.2007, вбачається, що ОСОБА_4 є власником садового будинку літ. «А», площею 143,1 кв.м., убиральні - літнього душу «Б», підпірної стіни «І», огорожі 1-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що за ОСОБА_1 14.02.2012 зареєстрований автомобіль «Шевроле-каптіва», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Із висновку № СЕ-1-1-233/14 судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) експертизи, складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України» вбачається, що ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на дату оцінки з урахуванням її фізичного зносу склала 53 879,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 637 562,00 грн.

Із висновку № ЕД-1-1-129/14 судового будівельно-технічного (оціночно-будівельного) та земельно-технічного експертного дослідження, складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України» 09.09.2014 вбачається, що технічної можливості виділити кожній зі сторін по Ѕ частині садового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 143,1 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва без нанесення шкоди їх господарському призначенню не існує. Визначаючи варіанти поділу вказаного садового будинку з відхиленням від принципу рівності часток, запропоновано п'ять можливих варіантів.

Відповідно до ст. ст. 60, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з вимог заяви ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову, він остаточно просив суд виділити квартиру АДРЕСА_1 з визнанням права власності або йому або ОСОБА_4 залежно від поділу іншого спірного майна подружжя, а ОСОБА_4, у свою чергу, просила визнати право особистої приватної власності на спірну квартиру за нею, з урахуванням того, що з нею проживає малолітня дочка сторін.

Вимоги про поділ квартири АДРЕСА_1 у рівних частинах чи про визначення ідеальних часток сторін у спірній квартирі жодна із сторін не заявляла.

При цьому, із доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить суд виділити у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вирішено питання щодо квартири АДРЕСА_1 та автомобіля «Шевроле-каптіва», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 у відповідності до заявлених сторонами позовних вимог, а питання поділу спірної квартири по Ѕ частині кожній із сторін та виплата компенсації за Ѕ частину спірного автомобіля судом першої інстанції не вирішувалося із тих підстав, що такі вимоги не заявлялися сторонами.

При цьому, суд апеляційної інстанції не може виходити за межі заявлених позовних вимог, тому вимоги апеляційної скарги щодо виділення у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 та стягнення з однієї із сторін на користь іншої компенсації Ѕ частини вартості автомобіля, суперечать вимогам ч. 1 ст. 11 ЦПК України.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно вирішено питання щодо виділу садового будинку за одним із запропонованих варіантів, оскільки вимога щодо стягнення компенсації жодною із сторін не ставилася, грошові кошти на депозитний рахунок суду відповідно до вимог ч. 5 ст. 71 СК України не вносилися.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення як позовних вимог так і зустрічних позовних вимог, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають позовним вимогам, заявленим сторонами, а задоволення вимог апеляційної скарги, які не заявлялися в позовній заяві призведе до порушення вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представників позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: