Справа № 1512/2-1858/11
Провадження № 2-р/520/33/15
УХВАЛА

22.05.2015 року

року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про роз'яснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2013 року по цивільній справі №1512/2-1858/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Одеської міської ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення Одеського виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домобудівлю та зобовязання відповідачів внести зміни до державного земельного кадастру, знесення незаконно збудованого гаража з надбудовою і сауни, стягнення моральної шкоди та судових витрат, а також зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради про усунення перешкод у користування власністю, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, визнання частково недійсними державних актів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Одеської міської ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення Одеського виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домобудівлю та зобовязання відповідачів внести зміни до державного земельного кадастру, знесення незаконно збудованого гаража з надбудовою і сауни, стягнення моральної шкоди та судових витрат, а також зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради про усунення перешкод у користування власністю, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, визнання частково недійсними державних актів.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02.07.2013 року відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо : визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-а, від 20 квітня 1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2218; визнання недійсним рішення Одеського міськвиконкому №734 від 17.07.1998 року « Про надання у приватну власність земельної ділянки, площею 517 кв.м. ОСОБА_3, про прийомку до експлуатації двоповерхового житлового будинку по вул. Костанді,13/а»; визнання недійсним свідоцтва №2-1308 від 01 вересня 1998 року про право власності на домоволодіння, розташоване в м. Одесі, вул. Костанді, 13/а; зобовязання ОСОБА_2 демонтувати чистину даху його будинку, за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13/а та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат; задоволені частково вимоги ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н 52208218, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2) та зобовязати ОСОБА_1 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-б, демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну; зобовязати ОСОБА_1 ( 09.05.1952 р/н, і/н. 26302945, проживаючу у ІНФОРМАЦІЯ_3) власними силами та за власний рахунок демонтувати належну їй конструкцію відкотних воріт домобудівні за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-б, які прилягають до несучої стіни домобудівні літ « А» за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-а, належної ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду на ремонтно-відновлювальні роботи, спричинену у результаті експлуатації металевих відкотних воріт, у розмірі 2236 ( дві тисячі двісті тридцять шість) гривень, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати повязані із оплатою державного мита 8,50 грн., ЫТЗ судового процесу 7,50 грн., та оплату експертного дослідження 1032 грн., на загальну суму 1048 ( одна тисяча сорок вісім) грн.; відмовлено ОСОБА_2 у позовних вимогах - визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 25 грудня 1996 року №591, у частині надання ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді,13, площею 0,0561 га., в межах згідно плану; визнання недійсним рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 26 січня 2001 року, №2125-ХХІІІ у частині надання ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді,13-б, в межах згідно з планом; визнання недійсним державного акту на права приватної власності на землю виданого 16 січня 1997 року, ні імя ОСОБА_1, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 25 грудня 1996 року №591, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №68; визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю виданого 02 квітня 2001 року, на імя ОСОБА_1 на підставі рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 26 січня 2001 року №2125-ХХІІІ, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №385/6167; відновити межу земельної ділянки ОСОБА_4 Йосиповича за адресою: м. Одеса, вул. Костанді.13-а. у відповідності з державним актом на право приватної власності на землю від 20.04.1998 року,, шляхом переносу лівої бокової межі суміжної з земельною ділянкою ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-б, біля фасадної межі на 0,55 м і біля задньої межі на 0,32 м в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 з приведенням її до прямої лінії довжиною 26,12 м.

08.05.15 року старший державний виконавець Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ звернувся до суду з заявою про роз'яснення вищевказаного рішення в частині щодо зобовязання ОСОБА_1 за власний рахунок та власними силами демонтувати належну їй конструкцію відкотних воріт домобудівні за адресою: м.Одеса, вул. Костанді,13-б, які прилягають до несучої стіни домобудівні літ «А» за адресою: м.Одеса, вул.. Костанді, 13-а, належної ОСОБА_2 та зобовязання ОСОБА_1 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: м.Одеса, вул. Костанді, 13-б, демонтувавши самочинного надбудовану над вказаною спорудою літню кухню та зблоковану з гаражем сауну, а саме, розяснити «чи підлягають демонтажу лише відкотні ворота чи ворота як такі (будь-які) , розяснити відповідно до якої документації (технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» ) можливо визначити обєкт літ «А» за адресою: м.Одеса, вул. Костанді, 13-а під літ «В», розташований за адресою: м.Одеса, вул. Костанді13-б які підлягають демонтажу.

Учасники процесу у судове засідання не з'явились, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Згідно ч. 3 ст. 221 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Вивчивши та дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про роз'яснення рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02.07.2013 року відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо : визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-а, від 20 квітня 1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2218; визнання недійсним рішення Одеського міськвиконкому №734 від 17.07.1998 року « Про надання у приватну власність земельної ділянки, площею 517 кв.м. ОСОБА_3, про прийомку до експлуатації двоповерхового житлового будинку по вул. Костанді,13/а»; визнання недійсним свідоцтва №2-1308 від 01 вересня 1998 року про право власності на домоволодіння, розташоване в м. Одесі, вул. Костанді, 13/а; зобовязання ОСОБА_2 демонтувати чистину даху його будинку, за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13/а та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат; задоволені частково вимоги ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н 52208218, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2) та зобовязати ОСОБА_1 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-б, демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну; зобовязати ОСОБА_1 ( 09.05.1952 р/н, і/н. 26302945, проживаючу у ІНФОРМАЦІЯ_3) власними силами та за власний рахунок демонтувати належну їй конструкцію відкотних воріт домобудівні за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-б, які прилягають до несучої стіни домобудівні літ « А» за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-а, належної ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду на ремонтно-відновлювальні роботи, спричинену у результаті експлуатації металевих відкотних воріт, у розмірі 2236 ( дві тисячі двісті тридцять шість) гривень, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати повязані із оплатою державного мита 8,50 грн., ЫТЗ судового процесу 7,50 грн., та оплату експертного дослідження 1032 грн., на загальну суму 1048 ( одна тисяча сорок вісім) грн.; відмовлено ОСОБА_2 у позовних вимогах - визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 25 грудня 1996 року №591, у частині надання ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді,13, площею 0,0561 га., в межах згідно плану; визнання недійсним рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 26 січня 2001 року, №2125-ХХІІІ у частині надання ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді,13-б, в межах згідно з планом; визнання недійсним державного акту на права приватної власності на землю виданого 16 січня 1997 року, ні імя ОСОБА_1, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 25 грудня 1996 року №591, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №68; визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю виданого 02 квітня 2001 року, на імя ОСОБА_1 на підставі рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 26 січня 2001 року №2125-ХХІІІ, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №385/6167; відновити межу земельної ділянки ОСОБА_4 Йосиповича за адресою: м. Одеса, вул. Костанді.13-а. у відповідності з державним актом на право приватної власності на землю від 20.04.1998 року, шляхом переносу лівої бокової межі суміжної з земельною ділянкою ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 13-б, біля фасадної межі на 0,55 м і біля задньої межі на 0,32 м в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 з приведенням її до прямої лінії довжиною 26,12 м.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.12.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.07.2013 року залишено без змін.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

За змістом вказаної норми процесуального закону, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для його виконання.

Така позиція міститься у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», де зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже заявником не доведено у чому саме рішення суду є незрозумілим, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Зважаючи на вищевказані вимоги законодавства і обставини справи в їх сукупності,суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви у роз'ясненні рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 208, 210, 221 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про роз'яснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2013 року по цивільній справі №1512/2-1858/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Одеської міської ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення Одеського виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домобудівлю та зобовязання відповідачів внести зміни до державного земельного кадастру, знесення незаконно збудованого гаража з надбудовою і сауни, стягнення моральної шкоди та судових витрат, а також зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради про усунення перешкод у користування власністю, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, визнання частково недійсними державних актів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луняченко В. О.