АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою начальника Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва Папіленкової Т.О. на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 760/23929/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1360/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

16 грудня 2014 року начальник Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва Папіленкова Т.О. подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказала, що позов заявлено про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, згідно ст. 1212 ЦК України, а тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні представник Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва за довіреністю - Верещака В.М. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу просив відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

05 листопада 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просило стягнути з нього на свою користь суму заборгованості у розмірі 2 337, 27 грн. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію виходячи з показника середньої заробітної плати за 2010 рік з 01 лютого 2011 року з урахуванням проведених нарахувань здійснених 2010-2011 роках. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року (отримана Управлінням 27.12.2013 року) постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року скасовано і прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 25 березня 2014 року управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера ОСОБА_2 Переплата виникла за період 27.12.2013 р. по 31.03.2014 р. в сумі 2 337, 27 грн. З посиланням на ст.ст. 329, 387, 1212, 1215 ЦК України позивач просив стягнути вказані кошти з відповідача.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, ст.ст. 3, 17 КАС України та виходив з того, що з позовом до суду звернувся суб'єкт владних повноважень на виконання своїх владних управлінських функцій, а тому справу необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно п. 3 ч. 2 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить стягнути кошти у розмірі 2 337, 27 грн. як майно, набуте без достатньої правової підстави згідно ст.ст. 387, 1212, 1215 ЦК України.

Отже, позивач у даній справі звернувся до суду з позовом про повернення переплати пенсії в загальному розмірі 2 337 грн. 27 коп., серед вичерпних підстав КАС України, на основі яких суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом до адміністративного суду, повернення безпідставно отриманих коштів немає, а тому колегія суддів приходить до висновку, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

На стадії відкриття провадження у справі суд першої інстанції не вправі вирішувати питання про те чи є кошти, отримані відповідачем на виконання рішення суду, що згодом було скасоване, безпідставно набутим майном, повернення якого відбувається згідно ст. 1212 ЦК України.

Отже, Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва заявлено вимоги про стягнення коштів як безпідставно набутого майна, а тому їх розгляд відповідно до положень ст. 15 ЦПК України повинен відбуватися за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року не може вважатися такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва Папіленкової Т.О. - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді