справа № 278/4056/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою дочірнього підприємства "ПРОПАН"до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та зустрічну заяву ОСОБА_1 до ДП "ПРОПАН" про визнання актів не чинними, --

В С Т А Н О В И В :

Первісним позовом ДП "ПРОПАН" просить суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 25 035,98 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка виникла нестачею 4 557,28 літрів скрапленого газу за час роботи на підприємстві, а також стягнути з ОСОБА_1 судові витрати понесені ДП "ПРОПАН" (а.с.4 т.1).

В обґрунтування заявленого позову представник первісного позивача зазначав наступне. З 17 вересня 2012 року на підприємстві, на посаді оператора заправних станцій, працював ОСОБА_1 з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність. 11 квітня 2013 року було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей і встановлено нестачу. Дану невідповідність, на час проведення перевірки, ОСОБА_1 пояснити не зміг.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом (а.с.52 т.1), яким просить суд визнати не чинними наказ про прийняття на роботу та договір про повну матеріальну відповідальність. Заявлені вимоги, позивач та його представник, обґрунтовували наступним. Договір про повну матеріальну відповідальність складений з порушенням чинного законодавства, адже ОСОБА_1 не має фаху за спеціальність оператор заправних станцій. Документи про проходження навчання складені задніми числами та без фактичного проходження такого, як стверджували в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник. Крім того, наказ про прийняття на роботу від 17 жовтня 2012 року був також складений задніми числами та не відповідає дійсності.

Заслухав учасників розгляду, проаналізував надані ними копії документів, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

ДП "ПРОПАН" за звернення до суду із первісним позовом було сплачено судового збору в розмірі 250,36 гривень (а.с.3 т.1). За розрахунком ДП "ПРОПАН" ОСОБА_1 заподіяв матеріальної шкоди на загальну суму 25 035, 98 гривень (а.с.7 т.1). 17 вересня 2012 року ОСОБА_1, відповідно до наказу № 196/1 (а.с.18 т.1) прийнятий на роботу на посаду оператора заправних станцій згідно ст. 21 КЗпП України з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність. З даним наказом ознайомлений і ОСОБА_1, що не спростовувалось в судовому засіданні і про що свідчить підпис проставлений у відповідній графі даного наказу. 17 вересня 2012 року між ДП "ПРОПАН" і ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.19 т.1).

За наслідками проведеної інвентаризації було виявлено нестачу 4 557, 28 літрів скрапленого газу (а.с.21-24 т.1). Наказом по підприємству від 11 квітня 2013 року ОСОБА_1 був відсторонений від посади на час проведення службового розслідування по факту нестачі скрапленого газу (а.с.25 т.1).

З копії пояснювальної записки від 11 квітня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1, на той час, не зміг пояснити нестачу 4 557,28 літрів скрапленого газу за період роботи з 24 вересня 2012 року по 11 квітня 2013 року (а.с.26, 27 т.1). З копії доповідної датованої 16 квітня 2013 року ОСОБА_1 зазначає про період роботи на підприємстві з 8 жовтня 2012 року по 11 квітня 2013 року і посилається на те, що скраплений газ він отримав по приходу на роботу зі слів; про те, що за час роботи було здійснено деяку заміну устаткування тощо (а.с.76 т.1). За наслідком проведеної службової перевірки було вирішено направити матеріали в міліцію (а.с.28 т.1). Актом перевірки справності обладнання АГЗП ввіреного ОСОБА_1, станом на 11 квітня 2013 року, встановлено відсутність зауважень до роботи устаткування, які б давали можливість витік газу з ємкості та запірної арматури (а.с.29 т.1). Серед іншого, відповідно до посадової інструкції оператора заправних станцій, оператор заправних станцій 3-го розряду несе відповідальність за завдання матеріального збитку організації (а.с.68 т.1). Відповідно до копії з аркушів журналу обліку наказів (як було пояснено в судовому засіданні представником позивача за первісним позовом) наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу наявний серед переліку інших наказів підприємства (а.с.123 т.1). Відповідно до копій: особової картки працівника (а.с.125 т.1); зобов'язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації (а.с.126 т.1); заяви відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" (а.с.127 т.1); заяви про прийняття на роботу ОСОБА_1 (а.с.129 т.1) дані документи були підписані ОСОБА_1 із зазначенням дати 17 вересня 2012 року. Трудова книжка ОСОБА_1 (а.с.130 т.1) має відмітку про помилковий наказ з прийняття на роботу власника картки з 1 жовтня 2012 року та відмітку про прийняття на роботу з 17 вересня 2012 року (а.с.137-143 т.1). Фотокартки АГЗП в смт Ружин (а.с. 170-176 т.1). ОСОБА_1 звертався із заявою до мілції про встановлення факту законності експлуатації АГЗП в смт Ружин, тобто на якому працював, у 2012 2014 роках (а.с.184-185 т.1). Територіальне управління держгірпронагляду листом № 0651/1.4. від 3 березня 2014 року повідомило, що протягом 2012 - 2014 років ДП "ПРОПАН" не зверталось з проханням видати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки на експлуатацію АГЗП в смт Ружин по вулиці Леніна, 74 (а.с.186 т.1). Листом від 10 листопада 2014 року територіальне управління держгірпронагляду повідомило, що за наслідками проведеної з 5 по 8 травня 2008 року перевірки АГЗП ДП "ПРОПАН" в смт Ружин, виявлено 22 порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки. За результатами перевірки 20 травня 2014 року було звернення до суду із позовом про застосування заходів державного нагляду, а саме заборони експлуатації зазначеного АГЗП. 3 червня 2014 року від ДП "ПРОПАН" надійшов лист про усунення усіх виявлених недоліків, відсутність яких були виявлена перевіркою проведеною в липні 2014 року та залишення без розгляду позову про заборону експлуатації АГЗП (а.с.2-21 т.2).

Правовідносини у справі регулюються наступними нормами матеріального права. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації (ч. 1 ст. 134 КЗпП України). Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 135-1 КЗпП України).

Відповідно до листа Мінпраці та соціальної політики України №146/06/186-88 від 27 травня 2008 року, договір про повну матеріальну відповідальність може укладатись лише за наявності одночасно двох умов : наявності посади у загальному і визначеному переліку та виконання роботи за фахом.

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи дає підстави дійти висновку про відмову в задоволенні первісного позову ДП "ПРОПАН" та часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як на підставу заявлених вимог позивач за первісним позовом посилається на той факт, що оскільки ОСОБА_1, який перебував з підприємством у трудових відносинах, являвся особою матеріально-відповідальною за зберігання ввірених йому матеріальних цінностей, то саме він має відшкодовувати шкоду за виявлену нестачу скрапленого газу. Однак, з даними твердженнями позивача за первісним позовом погодитись не можливо, оскільки достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 має фах за спеціальністю, що її вимагала його посада, а також того, що останній проходив навчання для набуття навиків і теоретичних знань у роботі до її початку, суду надано не було. В свою чергу, в ході розгляду даної справи, представником позивача за первісним позовом, перед закінченням і без того тривалого судового розгляду, було надано копії наказів про стажування ОСОБА_1 на робочому місці оператора заправних станцій та про допуск його до самостійної роботи, однак до таких документів суд відноситься критично та при вирішенні спору до уваги їх не бере, адже останні не містять підпису про ознайомлення з наказами особи, стосовно якої вони видані. За таких обставин, зважаючи на порушення, що були допущенні в ході укладення між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність, суд вважає за необхідне в первісному позові відмовити, натомість задовольнити частково зустрічний позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним вищевказаного договору від 17.09.2012 року.

Разом з тим, частковість задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 суд обґрунтовує тим, що посилання останнього на ту обставину, що наказ про прийняття на роботу від 17.09.2012 року був складений задніми числами, об'єктивного підтвердження в ході розгляду справи не знайшли, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, підписом ОСОБА_1 на таких наказах тощо.

Також, доводи ОСОБА_1 та його представника про витік газу, не приймається до уваги судом та не враховується при прийнятті рішення за відсутності належних доказів про такий факт. Суд також не приймає до уваги і посадову інструкцію оператора заправних станцій (а.с.68 т.1), адже із копії даного документа не вбачається, на якому саме підприємстві вона затверджена і введена в дію. Не приймає суд до уваги, як непереконливий доказ ОСОБА_1, кількість витраченої електроенергії для викачування газу за час створення нестачі, адже на переконання суду це є лише припущенням.

Розглядаючи питання розподілу судових витрат у справі суд, згідно приписів ст. 88 ЦПК, суд присуджує до стягнення з ДП "ПРОПАН" на користь держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 243,60 гривні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 214-215 ЦПК України, --

В И Р І Ш И В:

В задоволенні первісного позову дочірнього підприємства "ПРОПАН" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ДП "ПРОПАН" задовольнити частково.

Визнати недійсним договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 17 вересня 2012 року між ДП "ПРОПАН" та ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ДП "ПРОПАН" на користь держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян