Справа № 303/4419/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє представник Демида Алла Василівна на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, і ОСОБА_4, де третіми особи, які не заявляють самостійних вимог є : Реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_7 й ОСОБА_8 про визнання частково недійсним рішення загальних зборів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6, звернулась в суд із вищезазначеним позовом, та як на підставу своїх вимог посилалась на те, що рішенням у формі протоколу № 2 від 10.06.2014 року загальних зборів учасників ПП "ЛМ Плюс" у супереч її волі та за її відсутності призначили виконуючою обов'язки директора підприємства, і зобов'язали здійснити пошук кандидатів на посаду директора ПП "ЛМ Плюс". Зазначеним рішенням загальних зборів порушено її право вільно обирати працю чи вільно погоджуватись на неї та право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, яке забезпечується державою, що суперечить вимогам ст. 43 Конституції України й ст. 2 КЗпП України. Виходячи із цього й просила визнати недійсними пункти 2 і 3 протоколу № 2 від 10.06.2014 року загальних зборів учасників ПП "ЛМ Плюс", задовольнивши позовні вимоги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року, задоволено позовні вимоги.

Заперечуючи рішення суду, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє представник Демида А.В., подала апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, про відхилення позовних вимог. При цьому посилається на те, що рішення суду є неправосудним, оскільки суд дійшов до таких висновків помилково та в супереч матеріалів справи. Такі дії суду призвели до неправильного застосування вимог норм матеріального права та порушення норм процесуального законодавства.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_6 та третіх осіб ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в особі адвоката Райко В.В. заперечив, доводи апеляційної скарги та просив відхилити таку як безпідставну.

Апелянти в судове засідання не з'явились, але їх представник в особі адвоката Демида А.В. подала заяву про відкладення судового розгляду в зв'язку з участю в іншому судовому засіданні по кримінальній справі. На думку колегії суддів, зазначена неявка представника Демида А.В. в судове засідання не є поважною. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в її та апелянтів відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, пояснення сторони та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що прийняте загальними зборами учасників ПП "ЛМ Плюс" рішення яке зазначено в пунктах 2 і 3 протоколу № 2 від 10.06.2014 року, було ухвалено без відома та згоди ОСОБА_6, чим порушено її законні права та інтереси.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення й неправильне застосування норм матеріального й процесуального права. Та через це таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з інших підстав про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, ст. 4 ЦПК України.

Позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач - це особа, на захист суб'єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач - це особа, яка на заяву позивача притягується до відповідальності за порушення чи оспорення його прав й інтересів.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_6 пред'явила позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, і ОСОБА_4 про визнання частково недійсним рішення загальних зборів, які являються учасниками ПП "ЛМ Плюс".

Звертаючись у суд із даним позовом, позивач вважала, що позаяк відповідачі як учасники ПП "ЛМ Плюс" прийняли рішення про призначення її виконуючою обов'язки директора підприємства, і зобов'язали її здійснити пошук кандидатів на посаду директора ПП "ЛМ Плюс". А тому, повинні нести відповідальність перед нею за порушення її права вільно обирати працю чи вільно погоджуватись на неї та право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, яке забезпечується державою.

Згідно рішення № 1 від 14.11.2013 року загальних зборів власників ПП "ЛМ Плюс", ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 й ОСОБА_8 є співвласниками ПП "ЛМ Плюс", а.с. 5-6.

Ураховуючи роз'яснення наведені в абзаці 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники (акціонери).

Приймаючи участь в загальних зборах ПП "ЛМ Плюс" як учасники останнього, відповідачі виступали при прийнятті рішень від імені приватного підприємства (юридичної особи), а не від власних імен як фізичних осіб. Таким чином, матеріально-правову відповідальність у даному спорі повинна нести юридична особа, якою є ПП "ЛМ Плюс", а не ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як фізичні особи від власного імені, не дивлячись на те, що являються співвласниками приватного підприємства.

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_6, вимоги до ПП "ЛМ Плюс" не пред'являлись і таке не виступало стороною у справі.

У той же час, ч. 1 ст. 33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача.

Протягом судового розгляду в суді першої інстанції, позивачка ОСОБА_6 не заявляла, клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення останнього до участі в справі як співвідповідача. Оскільки, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. А за відсутності клопотання з боку позивача, суд не вправі самостійно замінювати первісного відповідача належним відповідачем або залучати такого до участі у справі як співвідповідача.

Зважуючи на ту обставину, що суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. А звідси, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як неналежні відповідачі у справі не можуть нести матеріально-правову відповідальність перед ОСОБА_6, що є підставою для відмови у задоволенні позову до них за безпідставністю такого.

Дослідивши позовну заяву від 08.07.2014 року, колегія суддів встановила, що прохальна частина такої містить вимогу про визнання недійсними пунктів 2 і 3 протоколу № 2 від 10.06.2014 року щодо призначення ОСОБА_6 виконуючою обов'язки директора підприємства і зобов'язання здійснити пошук кандидатів на посаду директора ПП "ЛМ Плюс".

Як зазначено в роз'ясненні абзацу 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом ст. 20 ГК України.

У супереч зазначеного, суд першої інстанції визнав недійсними саме пункти 2 і 3 протоколу № 2 від 10.06.2014 року загальних зборів ПП "ЛМ Плюс", а не внутрішній юридичний акт приватного підприємства, яким є рішення загальних зборів і тільки воно є підставою для настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин і має обов'язковий характер для учасників підприємства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався при обґрунтуванні свого висновку на норми параграфу 1 глави 16 ЦК України, які стосуються правочину.

Проте, протокол загальних зборів приватного підприємства є документом, який за своїм змістом не є правочином. А тому не може визнаватись недійсним за правовими наслідками передбаченими для правочину. Оскільки, заявлення позовної вимоги саме з такої підстави не відповідає встановленим законом способам захисту прав, то це є підставою для відхилення таких вимог.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на думку колегії суддів безпідставно вирішив матеріально правовий спір стосовно неналежних відповідачів, визнав недійсним протокол загальних зборів, а не рішення загальних зборів учасників підприємства, яке і є актом, що зумовлює, настання правових наслідків та обґрунтував правові висновку суду нормами права, які не відповідають встановленим способам захисту фактичних обставин справи.

Таким чином, судом першої інстанції ухвалено рішення за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення й неправильне застосування норми процесуального та матеріального права, яке у сукупності в силу вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відхилення позовних вимог за безпідставністю таких.

Зважуючи на вищезазначене та керуючись вимогами статей 10, 11, 60, 212, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє представник Демида Алла Василівна, задоволити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року скасувати та ухвалити в справі нове рішення суду.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, і ОСОБА_4, де третіми особи, які не заявляють самостійних вимог є : Реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_7 й ОСОБА_8 про визнання частково недійсним рішення загальних зборів, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ____________________

____________________