У Х В А Л А

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Романюка Я.М.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про поділ майна, придбаного в період шлюбу,

в с т а н о в и л а:

Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 1 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Поділено спільну сумісну власність подружжя, а саме 43 % частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Рябінушка» (далі - ТОВ «Рябінушка») у рівних частинах.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину гривневого еквіваленту 43 % частки у статутному капіталі ТОВ «Рябінушка», що становило 769 268 грн 07 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 769 268 грн 07 коп., що є Ѕ частиною 43 % частки у статутному капіталі ТОВ «Рябінушка».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким поділено спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що складалася з коштів внесених до статутного фонду орендного підприємства «Рябінушка» у розмірі 900 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 450 грн, що є Ѕ частини грошових коштів, внесених до статутного фонду орендного підприємства «Рябінушка».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року рішення суду апеляційної інстанції було залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року й залишення в силі рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 1 квітня 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року.

Крім того, ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із клопотанням про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень з посиланням на поважність причин його пропуску.

В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що через оголошення м. Донецька зоною проведення антитерористичної операції та її евакуацію з міста, вона не могла отримати ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року, про перегляд якої просить.

З огляду на поважність причин пропуску строку подання заяви про перегляд судових рішень клопотання ОСОБА_4 підялгає задовленню.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про поділ спільної сумісної власності подружжя, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що в разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства, це майно належить зазначеному товариству на праві власності. Подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а інший з подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум у разі поділу майна між подружжям.

Відповідно до підписного листа учасників організації орендарів орендного підприємства «Рябінушка» на придбання об'єкту приватизації ОСОБА_5 були заявлені особисті кошти в розмірі 90 000 000 карбованців та приватизаційний іменний сертифікат на суму 1 050 000 карбованців.

Тому позивачка мала право лише на компенсацію Ѕ частини коштів, що були внесені відповідачем до статутного капіталу орендного підприємства «Рябінушка» і, які були спільною сумісною власністю подружжя, а саме 45 000 000 карбованців, що згідно з Указом Президента України «Про грошову реформу в Україні» від 25 серпня 1996 року № 762/96 становило 450 грн.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року у цій справа, що надана заявником як приклад неоднакового правозастосування, справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судам було необхідно встановити розмір частки ТОВ «Рябінушка», яку придбало подружжя за спільні кошти, у гривневому еквіваленті станом на дату звернення до суду з відповідним позовом ОСОБА_4, а саме станом на серпень 2010 року. Така вказівка суду касаційної інстанції була врахована у подальшому судами апеляційної та касаційної інстанцій при ухваленні рішення від 5 червня 2014 року та постановленні ухвали від 3 вересня 2014 року.

Порівняння змісту вказаного для прикладу судового рішення зі змістом судових рішень, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень задовольнити.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про поділ майна, придбаного в період шлюбу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Я.М. Романюк В.М. Сімоненко