АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3525/2015 Головуючий у першій інстанції - Лопатюк Н.Г.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Караханян-ШколяренкоК.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року по цивільній справі позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», третя особа: Фонд державного майна України про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», третя особа: Фонд державного майна України, в якому просив визнати незаконними накази про попередження про майбутнє звільнення та про його звільнення з роботи, поновити його на роботі на посаді директора з інженерного забезпечення та матеріально-технічного постачання, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 08.11.2010 наказом № 1/15к його було прийнято на роботу в ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» на посаду заступника директора з загальних питань. Наказом №5/3к від 04.04.2012 його було переведено на посаду директора з інженерного забезпечення та матеріально-технічного постачання ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів». 23.08.2012 наказом Фонду державного майна України № 3371 ОСОБА_5 було звільнено з посади голови правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» за його заявою. Цим же наказом виконання обов'язків керівника ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» покладено на нього. В подальшому, ОСОБА_5 був поновлений на роботі заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 22.10.2013.

27.11.2013 відповідачем видано наказ про скорочення чисельності працівників та наказ № 37к про попередження його про майбутнє звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

31.01.2014 відповідачем видано наказ № 8/1к про припинення трудового договору.

На думку позивача накази від 27.11.2013 та 31.01.2014 є незаконними, оскілки на момент підписання наказу № 37к у ОСОБА_5 були відсутні повноваження голови правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», а тому він не мав права підписувати вказані накази. Крім того, вважає Наказ № 8/1к від 31.01.2014 також незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в даному наказі про припинення трудового договору не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові особи, що поставила підпис за голову правління підприємства.

Отже, вважає, що його було звільнено незаконно, що є підставою для поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Крім того, відповідач своїми діями завдав моральної шкоди, оскільки з часу звільнення він постійно перебуває в пригніченому стані, звільнення з роботи позбавило його можливості реалізовувати його професійні навички, втрачено зв'язки з колегами, крім того, досить великими є переживання через втрату єдиного джерела доходу, а тому, враховуючи викладене, оцінює моральну шкоду, завдану йому відповідачем в результаті звільнення в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2015 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вважає, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову неправомірним, оскільки судом надана невірна оцінка обставинам справи та наявним в ній доказам, які свідчать про те, що на час підписання наказу про попередження про майбутнє звільнення у голови правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» були відсутні повноваження на видання такого наказу.

Позивач в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю і необґрунтованістю та просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене у відповідності з вимогами закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності законних підстав для поновлення позивача на роботі, оскільки підстави, з яких позивачем пред'явлено позов є не обґрунтованими і суперечать вимогам закону.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 08.11.2010 наказом №1/15к ОСОБА_2 було прийнято на роботу в ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» на посаду заступника директора з загальних питань.

Відповідно до протоколу № 13 позачергових Загальних зборів акціонерів ВАТ «НДІ електромеханічних приладів» від 25.01.2011 ОСОБА_5 обрано головою правління.

26.01.2011 між Фондом Державного майна України та ОСОБА_5 було укладено Контракт № 684 про призначення ОСОБА_5 головою правління ВАТ «НДІ електромеханічних приладів» на строк з 26.01.2011 по 26.01.2016.

Наказом № 5/3к від 04.04.2012 ОСОБА_2 було переведено на посаду директора з інженерного забезпечення та матеріально-технічного постачання ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів».

Наказом Фонду Державного майна України від 23.08.2012 № 3371 ОСОБА_5 звільнено з посади голови правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» з 20.08.2012 згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Виконання обов'язків керівника ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» покладено на ОСОБА_2

Заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 22.10.2013, задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 - скасовано наказ про його звільнення та поновлено останнього на роботі. Вказане рішення підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі.

На засіданні правління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» було вирішено поновити ОСОБА_5 на посаді голови правління з 24.10.2013 згідно з рішенням суду.

Відповідно до Наказу ОСОБА_5 № 30 від 24.10.2013 на підставі рішення Київського районного суду міста Сімферополя від 22.10.2013 останній приступив до виконання обов'язків голови правління ПАТ «НДІ ЕМП» з 24.10.2013, тобто був допущений до роботи.

27.11.2013 ОСОБА_5 видано наказ № 36 про скорочення чисельності штатів працівників. Також, 27.11.2013 ОСОБА_5 видано наказ № 37к про попередження працівників про їх звільнення, відповідно до якого було попереджено ОСОБА_2 про його майбутнє звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників. З даним наказом ОСОБА_2 ознайомився під підпис.

31.01.2014 відповідачем видано наказ № 8/1к про припинення трудового договору з ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.02.2014, задоволено апеляційну скаргу Фонду Державного майна України, заочне рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 22.10.2013 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «НДІ ЕМП», Фонду Державного майна України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частина 2, 3 вказаної статті імперативно встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з відповідними змінами) роз'яснив, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулює вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, чи організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, проаналізувавши означені норми трудового законодавства та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про те, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме скорочення чисельності штатів працівників, відповідача було попереджено за два місяці про наступне вивільнення та пропонувались вакантні посади, від яких останній відмовився, а відтак відповідачем дотримано норм трудового законодавства при звільнені відповідача у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Доводи позовної заяви та доводи апеляційної скарги про незаконність наказів про попередження про майбутнє звільнення та про звільнення з роботи, з огляду на те, що у голови правління не було повноважень на їх видання, також є необґрунтованими і спростовуються наступним.

Пунктом 2.1.1. Контракту № 684 від 26.01.2011, укладеного між Фондом Державного майна України та ОСОБА_5 визначено, що Фонд зобов'язаний не втручатися оперативно-розпорядницьку діяльність керівника.

Пунктом 4.1. вищевказаного Контракту визначено, що керівник має право, зокрема, у жах своєї компетенції видавати накази, розпорядження і давати вказівки, обов'язкові для всіх підрозділів і працівників товариства розв'язувати інші питання, що належать за статутом і за цим контрактом до компетенції керівника.

Пунктом 7 Статуту ПАТ «НДІ ЕМП» визначено, що голова правління, зокрема, має право розробляти, змінювати та затверджувати організаційну структуру товариства та штатний розпис; призначати на посаду та звільняти з посади працівників товариства.

Як вже вказувалось вище, ОСОБА_5 був поновлений на роботі рішенням суду, яке, в силу вимог закону, підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі. На виконання вказаного рішення, правлінням ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» (протокол № 16/13 від 24.10.2013) було вирішено поновити ОСОБА_5 на посаді голови правління з 24.10.2013 та фактично було допущено до роботи для виконання помножень голови правління. Отже, з цього часу і по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову про поновлення на роботі (17.02.2014), ОСОБА_5 виконував обов'язки голови правління на законних підставах і в межах наданих йому повноважень статутом підприємства та контрактом.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 не міг виконував обов'язки голови правління, оскільки Фондом Державного майна України не було видано наказу про його поновлення на роботі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки є формальними, з огляду на те, що наказ про звільнення було скасовано, а ОСОБА_5 було поновлено на роботі і рішення суду фактично було виконано підприємством шляхом допущення останнього до роботи з виконанням відповідних повноважень та з оплатою праці.

Також, слід зазначити, що оскільки судом не було встановлено порушення трудових прав позивача при звільненні, то висновки суду про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди відповідають вимогам ст.ст. 235, 237-1 КЗпП України.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи викладені в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», третя особа: Фонд державного майна України про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді