РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, виселення, відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить постановити рішення, на підстав якого встановити факт знущання до неї та її доньки з боку відповідача, висилити його з її помешкання та стягнути заподіяну моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та постійно мешкає за адресою АДРЕСА_1. З 1977 року по 2010 рік відповідач ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку не мешкав. Приблизно у 2010 році відповідач продав свою квартиру та переїхав для проживання у будинок позивача. З того часу, як відповідач став проживати в будинку позивача, він над нею знущається, перешкоджає у користуванні її майном, у тому числі предметами побуту. Відповідач неодноразово погрожував позивачу фізичною розправою, у зв'язку з чим вона вимушена була звертатися до органів міліції.

У зв'язку з тим, що сумісне проживання з відповідачем у одному будинку є не можливим, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали заявлені вимоги та дали пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. На підставі вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та постановити по справі заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, знаходить заявлений позов не обґрунтований та відмовляє у його задоволенні виходячи з наступного.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України про обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.

Так, позивач в судовому засіданні зазначила про те, що вона зареєстрована та постійно проживає у будинку 10 по 3-тьому Тираспольський в'їзду м. Харкова. Крім неї в даному будинку проживає її син, відповідач у справі ОСОБА_2 Відповідач знущається над нею, погрожує фізичною розправою, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась до органів міліції, однак останні її заяви ігнорували.

Позивач ОСОБА_1 просить суд встановити факт знущання до неї та її доньки з боку відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов'язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У зв'язку з тим, що передбачених законом підстав для встановлення факту не вбачається, суд вважає необхідним у задоволені позову ОСОБА_1 в даній частині відмовити.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить постановити рішення, на підставі якого висилити її сина, відповідача у справі, з будинку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що він проживає в даному будинку без законних на то підстав.

Згідно до вимог ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в

обміні стороною.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована та мешкає ОСОБА_1 ( а.с. 15)

Будь-яких належних та допустимих доказів стосовно того, що у вищезазначеному будинку мешкає відповідач ОСОБА_2, позивач в супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України суду не надала. У зв'язку з чим, суд вважає необхідним у задоволені її позову в даній частині відмовити за недоведеністю.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., суд вважає також необхідним у задоволенні відмовити, оскільки дані вимоги позивачем не доведені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 116, 157 ЖК України, ст.ст. 16, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, виселення, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович