Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"16" березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.

за участі секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в якій представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/0006/82/0063925 від 03.08.2012 р. у загальному розмірі 36 567,71 грн. і сплачені судові витрати у розмірі 365,68 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 3 серпня 2012 року між ПАТ Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 було укладено зазначений кредитний договір, який останній порушив, не повернувши позивачу кредитні кошти, чим допустив прострочення виконання зобов'язання за договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав та не повідомили про поважні причини неявки.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що 3 серпня 2012 року між ПАТ Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/0006/82/0063925, за умовами якого банк надав відповідачу споживчий кредит у сумі 31 957,25 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 35,3 % на рік до 03.08.2018 р.

Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Банк повністю виконав свої зобов'язання перед позичальником за вказаним кредитним договором. Кредитні кошти були надані на умовах забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування.

Відповідач ОСОБА_2 зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними щомісячним платежем, відповідно до графіку погашення кредит та інших платежів, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту. Однак, належним чином він не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до п.6.5 договору, банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та штрафні санкції у випадках не виконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків, відповідно кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 1, % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Однак, позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за вказаним договором, не здійснює рівних щомісячних платежів, згідно умов визначених кредитним договором.

Станом на 9 вересня 2014 року, відповідно до наданого банком розрахунку, відповідач має перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 36 567,71 грн., що складається з:

· 28 379,12 грн. заборгованість за кредитом;

· 4 367 06 грн. заборгованість за відсотками;

· 3 821,53 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту та відсоткам.

Відповідачу банком було направлено вимоги щодо дострокового виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та усунення його порушень, однак вимогу було проігноровано та заборгованість не погашено.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст.549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст.ст.611, 625 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом до яких, також відноситься сплата неустойки (штраф, пеня).

Таким чином, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов Договору.

Враховуючи викладене та відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд в межах заявлених вимог, задовольняє позов, а також, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати.

Керуючись ст.ст.525, 526, 543, 549, 550, 554, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України та ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 224, 225, 226, 232, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/0006/82/0063925 від 03.08.2012 р. у загальному розмірі 36 567 (тридцять шість тисяч п'ятсот шістдесят сім) грн 71 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) грн. 68 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський