Справа №311/4545/14-ц
Провадження №2/311/108/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Запорізький залізорудний комбінат», Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі Василівського районного відділу, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, із позовом до ОСОБА_3 У позовній заяві зазначено, що 06 серпня 1983 року позивач уклав шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3, який був зареєстрований у Малобілозерській сільській раді Василівського району Запорізької області, актовий запис №33. Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області шлюб з відповідачем було розірвано. Але після розірвання шлюбу з кінця листопада 1996 року позивач продовжував проживати з відповідачем.

На підставі рішення адміністрації Закритого акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» та профспілкового комітету позивачу було виділено дві кімнати №100-101 у гуртожитку №19 по пр. Ентузіастів у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, де відповідачка зареєстрована з 23 листопада 2007 року.

З початку травня 2013 року відповідачка покинула місце реєстрації, та стала фактично проживати за іншою адресою у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

В утриманні кімнат, їх ремонті, оплаті послуг за комунальні платежі, відповідачка участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків. Позивач не бажає оплачувати комунальні платежі за ОСОБА_3, оскільки вона не проживає в квартирі, а наявність реєстрації відповідачки в даній квартирі, змушує позивача сплачувати за неї кошти в той час коли вона не користується та не проживає в квартирі вже понад півтора року.

Позивач ОСОБА_5, в особі представника ОСОБА_2, просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №100-101 в буд.19 по пр. Ентузістів у м. Дніпрорудне та зняти її з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свій позов підтримав та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилася, але в матеріалах справи є письмові пояснення в яких остання зазначає, що твердження позивача про те що ОСОБА_3 з початку травня 2013 року добровільно покинула місце реєстрації не відповідає дійсності, так як з травня 2013 року ОСОБА_1 почав перешкоджати відповідачці проживати за місцем реєстрації, створював умови неможливі для спільного проживання з ним в одній кімнаті, та тільки у період з 01 вересня 2013 року по 29 вересня 2013 року ОСОБА_3 тричі зверталася до ДІМ Дніпрорудненського МВМ Василівського BP ГУМВС України Запорізької області з питання вчинення сварок ОСОБА_1 Після чого вона вимушена була залишити місце своєї реєстрації та звернутися до суду з вимогою про поділ спільно нажитого майна. Позов ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору УДМС України в Запорізькій області в особі Василівського районного відділу в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що позивач є його батьком, відповідачка матір`ю. Мати ОСОБА_3 не проживає більше двох років у гуртожитку №19 по пр. Ентузіастів у м. Дніпрорудне. Є співвласником квартири у м. Дніпрорудне, де проживає без реєстраційного обліку.

Вислухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на підставі рішення профспілкового комітету Закритого акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» №56 від 26 жовтня 2007 року, позивачу ОСОБА_1 на сім`ю з трьох осіб, було виділено дві кімнати №100-101 у гуртожитку №19 по пр. Ентузіастів у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, де відповідачка зареєстрована з 23 листопада 2007 року.

Згідно довідки №94 від 27 лютого 2015 року, у кімнатах №100-101 у гуртожитку №19 по пр. Ентузіастів у м. Дніпрорудне, зареєстровано три особи, ОСОБА_1, дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_6

Будинок №19 по вул. Ентузіастів у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області є гуртожитком та належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Запорізький залізорудний комбінат».

Позивач ОСОБА_1 не є власником вказаних кімнат гуртожитку.

З травня 2013 року відповідачка ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, на яку у своїх позовних вимогах посилається позивач, зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності членів сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла,або законом.

ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він є власником спірного житла, не надав суду правовстановлюючих документів на житло, тому, у нього відсутні правові підстави звернення до суду з вимогою, про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщення та зняття її з реєстраційного обліку у гуртожитку кімнати №100-101 у будинку №19, розташованому по вулиці Ентузіастів в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Крім того, вимоги позивача з посиланням на ч.1 ст.71 та ст.72 Житлового кодексу України про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщення та зняття з реєстраційного обліку у гуртожитку є безпідставними, так як ст.ст.71,72 ЖК України регулюють правовідносини у сфері користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

Згідно ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно ст.4 ЖК України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: 1) жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); 2) жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд).

Окремою главою 4 Житлового кодексу України регулюється порядок користування гуртожитками. Відповідно до ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Але зазначений гуртожиток №19 по пр. Ентузіастів у м. Дніпрорудне не зареєстрований в Дніпрорудненнській міській раді, як гуртожиток, так як є власністю Запорізького залізорудного комбінату. Власником гуртожитку за адресою будинок №19, по вулиці Ентузіастів у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області є третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 акціонерне товариство «Запорізькій залізорудний комбінат», що підтверджується договором найму житла № 20/551-н від 23 листопада 2007 року в пункті 1 якого зазначено, що предметом договору є надання в оренду Наймодавцем Наймачу та членам його сім'ї житла в кімнаті №100-101, загальною площею 35,15 кв.м, який належить наймодавцю на праві власності і розташований по вул.Ентузіастів б.19 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Відповідно до ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частина 2 статті 810 ЦК України зазначає, що підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом (статті 61-72 ЖК України), а відповідно до частини 3 статті 810 Цивільного кодексу України до договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу ( тобто, положення Цивільного кодексу), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.825 ЦК України, договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця, але ніяк не наймача, у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлено більш тривалий строк, а при коростроковому наймі понад два рази; руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає.

Згідно ч.4 ст.825 ЦК України, договір найму житла може бути розірваний якщо наймач житла або інші особи використовують житло не за призначенням, або систематично порушують права та інтереси сусідів, наймодавець може попередити наймача про необхідність усунення цих порушень. Якщо наймач після попередження продовжує використовують житло не за призначенням, або порушувати права та інтереси сусідів наймодавець мас право вимагати розірвання договору найму житла.

Крім того статтею 825 ЦК України встановлений виключний перелік підстав, коли договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця, зокрема у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлено більш тривалий строк, а при коростроковому наймі понад два рази: руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. Статтею 826 ЦК України встановлені правові наслідки розірвання договору найму житла, тобто, зазначена стаття є похідною від статті 825 Цивільного кодексу України.

У підпункті 4 пункту 13, укладеного між ЗАТ «ЗЗРК», правонаступником якого є ПрАТ «ЗЗРК» та ОСОБА_1, договору найму житла №20/551-н від 23 листопада 2007 року на користування житлом у кімнатах №100-101 у гуртожитку, розташованому по проспекту Ентузіастів будинок №19 м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, зазначено, що наймодавець має право вимагати у судовому порядку виселення наймача, членів його сім`ї, без надання іншого житлового приміщення, якщо вони систематично псують, або руйнують житло, використовують його не за призначенням, не використовують житло без поважних причин або створюють неможливі умови для спільного проживання з ним іншими особами. Однак відсутнє таке право у наймача ОСОБА_1

Крім того, згідно п.25 договору найму житла № 20/551-н від 23 листопада 2007 року вказані підстави в яких може бути розірвано зазначений договір.

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №100-101 в буд.19 по пр. Ентузістів у м. Дніпрорудне та зняти її з реєстраційного обліку, оскільки його вимоги є необґрунтованими.

У звязку з відмовою у задоволенні позову, суд також не стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,215,226-227 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Запорізький залізорудний комбінат», Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі Василівського районного відділу, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачці.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик