У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання інформаційно-посередницьких послуг,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом про стягнення боргу за договором про надання інформаційно-посередницьких послуг.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 07 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір про надання інформаційно-посередницьких послуг, за умовами якого замовник ОСОБА_4 доручає, а виконавець фізична особа - підприємець ОСОБА_3 бере на себе зобов'язання надати замовнику інформаційно-посередницькі послуги, пов'язані з придбанням нерухомого майна.

Посилаючись на те, що вона як виконавець виконала взяті на себе зобов'язання по договору, а відповідач як замовник не провела оплату за надані послуги, позивач просила стягнути з відповідача 24 614 грн 60 коп. заборгованості по оплаті за надані інформаційно-посередницькі послуги.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 6 793 грн 53 коп. заборгованості по оплаті за надані інформаційно-посередницькі послуги.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2015 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2015 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 6 246 грн 66 коп. заборгованості по оплаті за надані інформаційно-посередницькі послуги.

В решті рішення суду залишено без змін.

31 липня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2015 року, тобто після закінчення строку, установленого ст. 325 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Вирішуючи спір, суди, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходили з наявності підстав для стягнення боргу за договором про надання інформаційно-посередніфицьких послуг.

Зменшуючи розмір оплати за надані послуги, апеляційний суд виходив із того, що судом неправильно визначено розмір 3 % річних від загальної вартості нерухомого майна та безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача індекс інфляції.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання інформаційно-посередніфицьких послуг, за касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак