АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю.М.

Суддів : Кулянди М.І., Одинака О.О.

При секретарі : Паучек І.І.

За участю : представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на невиконання останнім умов укладеного сторонами 12.12.2005 року договору №б/н, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Судовим наказом Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.09.2008 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 3539,18 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 8557,35 грн. заборгованості, яка утворилась станом на 31.08.2014 року, врахувавши вже стягнуту судовим наказом суму боргу та 243,60 грн. судового збору.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Строк дії картки закінчився в листопаді 2012 року, тому позов поданий в межах трирічного строку позовної давності. Застосування позовної давності по всім вимогам невірне, банк має право на отримання процентів та комісії за весь час користування кредитом, їх нарахування припиняється з дня повернення позики (ст.1054 ЦК України).

_____________________________________________________________________________

№ 22ц-794/637/15р. Головуючий у 1 інстанції: Піхало Н.В.

Категорія : 19/27 Доповідач: Винту Ю.М.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення - скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та пропуск ним строку позовної давності для звернення з позовом до суду.

Зазначений висновок суду є помилковим та суперечить встановленим обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви позичальника №б/н від 12.122005 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмір 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а/с 9).

Відповідач не виконував належним чином взяті зобов'язання, останнє погашення заборгованості за кредитним договором ним було здійснено у жовтні 2006 року в сумі 501 грн., а в листопаді 2006 року картка була заблокована та забрана банкоматом. З заявою про видачу нової кредитної картки та продовження строку її дії ОСОБА_1 не звертався, оскільки на підставі вироку суду з 2006 року відбував покарання за вчинення злочину.

Зазначене підтвердження розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку.

16 вересня 2008 року Першотравневим районним судом м. Чернівці був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача 3539,18 грн. боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно з яким станом на 31 серпня 2014 року, з урахуванням стягнутої на підставі судового наказу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 вересня 2008 року суми, позичальник має заборгованість перед банком в розмірі 8 557, 34 грн., яка складається з : 7673 грн. 66 коп. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, а також штрафів, а саме: 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 383 грн. 68 коп. - штрафу (процентної складової).

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (далі-Умов) визначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжною ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, перед бачених цим договором.

Згідно з п. 6.6 Умов визначено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Положеннями п. 8.6 Умов визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правил) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається.

Крім того, згідно п.9.12. Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 14) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що кредитний договір, укладений сторонами 12 грудня 2005 року з використанням кредитної картки, і строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

В той же час, позивачем не було належним чином доведений строк дії кредитної картки відповідача, не надано доказів його пролонгації та отримання відповідачем та використання нової картки.

Судом обґрунтовано було визнано як неналежний доказ, виписку з комп'ютерної програми про строк дії кредитної картки до листопада 2012 року, оскільки такі доводи позивача суперечать висловленій в Постанові ВСУ від 12.11.2014 року правовій позиції за наслідками розгляду цивільної справи №6-167цс14 про те, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов та переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Позивачем зазначені обставини не були підтверджені належними та допустимими доказами, а саме, умовами договору, заявами про видачу нової картки та іншими даними щодо видачі нової кредитної картки.

В той же час, встановивши, що кредитний договір не було переукладено сторонами належним чином, а відповідач не використовував з 2006 року кредитні кошти, судом першої інстанції не було взято до уваги, що судовим наказом Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.09.2008 року банк вже реалізував своє право на пред'явлення вимоги до позичальника про виконання зобов'язань за кредитним договором, в зв'язку з чим договірні правовідносини між сторонами припинилися, а всі нараховані в подальшому банком відсотки та неустойки поза строком дії кредитного договору, що законом не передбачені, були пред'явлені необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Вирішуючи питання застосування строків позовної давності, суду слід встановити момент, з якого особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, та керуватися доказами, які підтверджують його настання. Встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даній нормі Закону, з урахуванням вищенаведеного, позивач не довів суду, яким чином були порушені його права та інтереси, а тому, колегія суддів вважає, що позов є необґрунтованим, в зв'язку з чим підстав для відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності у суду першої інстанції не було.

Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК України позивач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження заявлених ним позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :