АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №663/3851/14-ц Головуючий в І інстанції Пухальський С.В.
Провадження №22-ц/791/1146/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Полікарпової О.М.
Базіль Л.В.
При секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 31 травня 1969 року знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9. 30 травня 2003 року шлюб між ними розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Скадовського РУЮ зроблено запис в книзі реєстрації актів за №70.

За час шлюбу ними було придбано автомобіль ВАЗ-2107, причеп, 31/200 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 у м. Скадовську, незакінчений будівництвом гараж, розташований по АДРЕСА_2 в м. Скадовську.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер, спадщину прийняли його дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8

Вважає, що саме з цього часу її право власності є порушеним, і придбане майно у шлюбі підлягає поділу.

Просила виділити їй у власність ? частину автомобіля ВАЗ-2107 та причепу, 31/400 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Скадовську та ? частину прав та обов'язків забудовника гаража, розташованого по АДРЕСА_2 в м. Скадовську.

Рішенням Скадовського районного суду від 11 березня 2015 року позов задоволено частково.

Розділено спільне майно подружжя і виділено у власність ОСОБА_5 ідеально ? частини автомобіля ВАЗ-2107, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; ? частини причепу моделі ПГ 00.00.0, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2; 31/400 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Скадовську.

В решті відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила його в цій частині скасувати і ухвалити нове, яким визнати за нею ? частину прав та обов'язків забудовника гаража, розташованого по АДРЕСА_2 у м. Скадовську.

Вважаючи незаконним рішення суду в частині задоволених позовних вимог, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу останньої підтримав з підстав, викладених у ній, та не визнав доводів скарги представника ОСОБА_7

ОСОБА_7 та її представник підтримали свою апеляційну скаргу, відповідно до викладених у ній доводів і не визнали апеляційну скаргу ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 - задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивачка і ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.05.1969 року. Їх шлюб розірвано 30.05.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

В період шлюбу ними придбано автомобіль ВАЗ-2107, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3; причеп модель ПГ 00.00.0, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2; 31/200 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Скадовську; незакінчений будівництвом гараж, розташований по АДРЕСА_2 в м. Скадовську.

Матеріалами справи також підтверджено, що все вищезазначене майно придбане, а гараж побудований до розірвання шлюбу між позивачкою і ОСОБА_9 тобто до 30.05.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 помер.

Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС, який був чинний на час придбання спірного майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Зазначено нормою закону презюмується, що нажите в період шлюбу майно є спільною сумісною власністю подружжя, тому обов'язок довести протилежне, а саме те, що майно придбавалося у період їх окремого проживання чи при фактичному припиненні шлюбу лежить на відповідачці ОСОБА_7

Таких доказів відповідачкою не надано, відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачка має право на половину спільно нажитого майна, а саме: автомобіль, причеп та частину житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_7 про те, що спірну частину житлового будинку було придбано за спільні кошти ОСОБА_7 і ОСОБА_9 колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про недоведеність цих обставин відповідачкою належними та допустимими доказами.

Окрім того, колегія враховує той факт, що за життя спадкодавець не ставив питання про визнання спірної частини житлового будинку особистою власністю чи власністю придбаною в період окремого проживання з позивачкою.

Колегією суддів також не можуть бути прийняті до уваги і доводи цієї ж апеляційної скарги про пропуск позивачкою строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

Так, згідно з ч.3 ст.29 КпШС для вимоги про поділ майна, яка є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

Статтею 11 цього ж Кодексу визначалось, що у тих випадках, коли для окремих вимог встановлено строк позовної давності, він вираховується, якщо інше не встановлено законом, з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

У абз.4 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ч.3 ст.29 КпШС трирічний строк позовної давності для вимог про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, застосовується, коли ці вимоги заявлені після розірвання шлюбу, і обчисляються починаючи з дня, коли котрийсь із розведеного подружжя дізнався, або повинен був дізнатися про порушення його права на це майно після розірвання шлюбу.

Таким же чином вирішується питання щодо застосування позовної давності до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності і у Сімейному кодексі України, а саме у ч.2 ст.72 СК.

Позивачка зазначала, що про порушене право дізналася лише після прийняття спадщини відповідачами після смерті ОСОБА_9, а до того не вважала, що її право власності порушувалося через володіння і користування ним ОСОБА_9

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачкою не порушено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

В цій частині рішення постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі наданих і всебічно досліджених судом доказів, тому рішення є законним та обґрунтованим, відтак підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Що стосується рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання за нею прав та обов'язків забудовника на ? частину гаража, розташованого по АДРЕСА_2 м.Скадовську, то колегія не може погодитися з таким висновком, виходячи з наступного.

Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради депутатів трудящих від 20 квітня 1976 року №54 «Про індивідуальну забудову м.Скадовська» ОСОБА_9 дозволено побудувати гараж розміром 3х5 м АДРЕСА_2

За його ж заявою від 16.09.1995 року ОСОБА_9 рішенням виконкому Скадовської міської ради №153 від 07 липня 1996 року дозволено провести реконструкцію існуючого гаража по АДРЕСА_3 з прибудовою згідно погодженому з архітектором міста ескізу.

За повідомленням виконавчого комітету Скадовської міської ради побудований ОСОБА_9 гараж розташований на розі АДРЕСА_4 і може мати подвійну адресу.

Спірний гараж відповідно до виготовленого 20.11.2014 року технічного паспорта побудований у 1977 році, прибудова до нього літ. «а» також не є самочинним будівництвом, про що свідчить посилання в технічному паспорті на рішення виконкому №153 від 07 липня 1996 року.

Отже оскільки закінчення будівництва гаража та прибудови до нього, як цілісного нерухомого майна завершене після 05 серпня 1992 року та в період шлюбу позивачки з ОСОБА_9, то колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 має право на визнання за нею прав та обов'язків забудовника та отримання правоустановчих документів на вказане нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

За встановленого рішення суду в частині відмови у задоволення вимог ОСОБА_5 про визнання за нею прав і обов'язків забудовника на ? частину гаража слід скасувати і ухвалити нове про задоволення і цих позовних вимог. Заявлені нею аналогічні вимоги в інтересах відповідачів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, в силу ст..ст.22, 28, 29 КпШС, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_7 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 11 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання за нею прав та обов'язків забудовника на ? частину гаража скасувати і ухвалити нове.

Визнати за ОСОБА_5 права і обов'язки забудовника на ? частину гаража та прибудови до нього, що розташовані у АДРЕСА_2

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук