Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/6396/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Малинников О.Ф.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М., Андрієнко А.М.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року

в справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, індексу інфляції та річних процентів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року задоволено позов КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, індексу інфляції та річних процентів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 квітня 2007 року по 01 липня 2013 року в сумі 8 902,45 грн., судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Суд постановив перерахувати заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги у сумі 5 501,97 грн. на розрахунковий рахунок КП ГІОЦ 106 в АТ КБ «Хрещатик» МФО 300670 (особовий рахунок НОМЕР_1);

Перерахувати інфляційні втрати у розмірі 2 591,25 грн. та 3% річних в сумі 809,23 грн., витрати по сплаті судового збору 243,60 грн. на розрахунковий рахунок КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» вул. Кирпоноса 10/8, м. Київ, 03190, Код .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було взято до уваги надані відповідачем докази, а саме: квитанції про оплату комунальних послуг, безпідставно не застосовано позовну давність.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Відповідно до п.п. 1.2. Статуту Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12 квітня 2012 року, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" згідно із рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва" перейменовано з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради" (а.с. 86)

На підставі укладеного договору доручення на надання послуг з обліку нарахування збору платежів власників, наймачів та орендарів №1 від 01 лютого 2012 року між КП "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м. Києві ради (довіритель) та КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (повірений) у п.п. 2.1.1. надано право на вчинення певних дій, у тому числі щодо укладення договорів, здійснення обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів жилих приміщень за послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, у тому числі у судовому порядку. (а.с. 32)

Відповідач ОСОБА_1, згідно довідки форми 3, та її малолітня дитина син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1.

Обслуговування та утримання мешканців у вказаному будинку здійснює Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Починаючи з 01 квітня 2007 року до 01 липня 2013 року відповідач не здійснює оплату отриманих житлово-комунальних послуг та квартирної плати, у зв'язку із чим станом на 01 липня 2013 року відповідно до розрахунку заборгованості, у неї виник борг, який з врахуванням штрафних санкцій складає 8 902,45 грн.

Із наданих позивачем розрахунків судом встановлено, що відповідач за період з 01 квітня 2007 року по 01 березня 2010 року не вносила за спожиті комунальні послуги оплату, лише 01 квітня 2010 року була зарахована внесена сума боргу 593,33 грн. (а.с. 4)

Комунальне підприємство зверталось до Шевченківського районного суду м. Києва з питання стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з боржника з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат шляхом видачі судового наказу.

Ухвалою суду в справі №761/74/14-ц від 09 січня 2014 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із посиланням на існування спору про право.

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8 902,45 грн. за період з 01 квітня 2007 року до 01 липня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем послуги на зазначену суму були спожиті, проте їх вартість не сплачена.

Відповідач позов не визнала, посилалась на те, що вона своєчасно сплачувала за житлово-комунальні послуги починаючи з 2010 року по липень 2014 року, письмового договору про збільшення позовної давності сторони не укладали, просила застосувати ч. 4 ст. 267 ЦК України - відмовити у позові з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Також зазначала, що позивач перешкоджав їй у користуванні квартирою шляхом незаконного надання ним дозволу на заселення мансардних приміщень, внаслідок незаконної перебудови яких вона не могла проживати у квартирі і протягом 2007-2009 років проживала у родичів, змушена була зробити ремонт у своїй квартирі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. Заяву відповідача про застосування позовної давності судом не було задоволено, оскільки встановлено, що перебіг строку позовної давності переривався внесенням відповідачем грошових коштів у погашення заборгованості.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на наступне.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, з квітня 2007 року по квітень 2010 року відповідач не здійснювала оплату житлово-комунальних послуг, а в квітні 2010 року нею було внесено 593,33 грн., що перевищувало нарахований поточний платіж.

У подальшому, а саме у вересні, жовтні, грудні 2011 року, а також у січні - березні, травні, липні, серпні, жовтні, грудні 2012 року відповідачем також сплачувались суми, що були більшими ніж нараховані поточні платежі (а.с. 4).

Проте, з досліджених апеляційним судом оригіналів квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг за період з січня 2010 року по грудень 2012 року, що були надані відповідачем на підтвердження доводів апеляційної скарги, встановлено, що у зазначений період відповідачем жодного разу не вносились грошові кошти у розмірі, більшому ніж було нараховано за поточний місяць, тобто у погашення заборгованості, яка виникла до січня 2010 року.

Представником позивача вказані обставини не спростовані - не надано платіжних документів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій, які б свідчили про погашення боргу і переривали відповідно до ст. 264 ч. 1 ЦК України перебіг строку позовної давності.

З наданих позивачем у судовому засіданні апеляційного суду розрахунків вбачається, що у період з 01 липня 2011 року по 01 липня 2013 року заборгованість у відповідача відсутня, заборгованість, яку просив стягнути позивач утворилась до 2010 року.

З огляду на наведене та враховуючи положення ст. ст. 256, 257, 267 ч. 4 ЦК України, час звернення позивача до суду з даним позовом - 10 липня 2014 року, не надання позивачем доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові у зв'язку з пропуском без поважних причин строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, індексу інфляції та річних процентів відмовити..

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: