Справа № 362/6184/14-ц
Провадження № 2/362/85/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарях Шевченко О.Г., Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за участю автомобілів належного йому і відповідачу ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, винним у якій за рішенням суду визнано ОСОБА_5, який керував автомобілем належним останньому. Зазначив, що внаслідок вказаної ДТП пошкоджено належний йому автомобіль та завдано йому моральної шкоду, у звязку з чим, просить стягнути з ОСОБА_6 «Українська транспортна страхова компанія» 37 377 гривень 29 копійок та солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_2 120 6767 гривень 21 копійку у відшкодування завданої матеріальної шкоди та 20 000 гривень 00 копійок з ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_6 «Українська транспортна страхова компанія» в судовому засіданні визнав позов на суму відшкодування в розмірі 24 470 гривень 68 копійок, які обраховував на підставі статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виходячи із наявних в матеріалах справи звітах про розмір заподіяної позивачу шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо заявлених до нього позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що під час ДТП належним йому автомобілем керувала інша особа.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Степаненка В.В. від 01 липня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/2752/14-п встановлено, що 18 квітня 2014 року о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Газ 3302», номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Декабристів в місті Василькові Київської області, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, що призвело до виїзду на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Santafe», номерний знак НОМЕР_2, чим порушив пункти 2.3 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП; в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а. с. 46).

Нормою частини четвертої статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль марки «Газ 3302», номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії АІС 037036 (а.с. 49).

Автомобіль марки «Hyundai Santafe», номерний знак НОМЕР_2 належить позивачу, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії ААС 665559 (а.с. 40, 50).

Дані обставини учасники процесу не заперечили.

Згідно із Полісом № АС/9750259 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.02.2014 року, ОСОБА_6 «Українська транспортна страхова компанія» застрахувало цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 забезпеченого транспортного засобу марки «Газ 3302», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 106).

За замовленням ОСОБА_6 «Українська транспортна страхова компанія» здійснено оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу про що складено Аварійний сертифікат № 10/07/14 від 01.07.2015 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Hyundai Santafe», номерний знак НОМЕР_2 становить 179 417 гривень 15 копійок; його ринкова вартість на момент пошкодження з урахуванням 20 % ПДВ та інших загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів) 158 053 гривні 50 копійок, а вартість аварійно пошкодженого даного КТЗ з урахуванням 20 % ПДВ та інших загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів) складає 120 676 гривень 21 копійка (а.с. 100 103).

При вирішенні справи суд керується саме цим доказом та використовує зазначені у ньому вартісні показники оцінки транспортного засобу позивача, оскільки і страхова компанія посилається на нього у своїх поясненнях щодо позову, і позивач використовував його вихідні данні при збільшенні/зменшенні розміру позовних вимог.

Станом на час постановлення рішення у даній справі страхове відшкодування позивачу не виплачено, матеріальну і моральну шкоду не відшкодовано.

Згідно із пунктом 30.1. статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим; ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи висновки оцінки за Аварійним сертифікатом № 10/07/14 від 01.07.2015 року, згідно із яким витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу позивача перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що на підставі пункту 30.1. статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» автомобіль марки «Hyundai Santafe», номерний знак НОМЕР_2, слід вважати фізично знищеним, оскільки його ремонт є технічно економічно необґрунтованим.

Таким чином, керуючись пунктом 30.2. статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого: якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, з відповідача ОСОБА_6 «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача слід стягнути таку різницю з вирахуванням встановленої страховим полісом франшизи в сумі 500 гривень, що становить грошові кошти в сумі 36 877 гривень 29 копійок (158 053 гривні 50 копійок 120 676 гривень 21 копійка 500 гривень).

Відповідно до частини другої статті 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої 2 статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки винною особою у заподіянні шкоди є саме ОСОБА_5, який керував забезпеченим транспортним засобом ОСОБА_2, тобто під час ДТП володів ним на відповідній правовій підставі, завдану позивачу матеріальну шкоду на підставі вказаних положень законодавства зобовязаний відшкодувати саме ОСОБА_5 як винна особа.

У звязку з цим, позов у частині вимог, що заявлені до ОСОБА_2, як власника забезпеченого транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки сторона позивача не розуміє правової категорії «володіння транспортним засобом» та помилково вважає власника автомобіля марки «Газ 3302», номерний знак НОМЕР_1 таким, що володів ним на правовій підставі під час ДТП разом із ОСОБА_5, що не відповідає дійсності.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що складає: 158 053 гривні 50 копійок 37 377 гривень 29 копійок = 120 676 гривень 21 копійка.

Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки факт порушення прав позивача з боку відповідача ОСОБА_5 доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок пошкодження майна позивача, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у звязку з пошкодженням його майна.

При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_5 позивач був змушений вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків пошкодження належного йому автомобіля, користуватись цим автомобілем за призначенням неможливо, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивача та потребувало додаткових зусиль з його боку.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє частково і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 гривень 00 копійок.

Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково у встановленому судом обсязі завданої позивачу шкоди.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 23, 999, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 88, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 36 877 (тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 120 676 (сто двадцять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 21 копійку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 5 000 (пять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 по 787 (сімсот вісімдесят сім) гривень 77 копійок з кожного у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий