Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2931/15-ц
Провадження №: 2/332/1055/15
У Х В А Л А

30 липня 2015 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про встановлення факту купівлі-продажу та визнання права власності на ? частину житлового будинку,

в с т а н о в и в:

30.07.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту купівлі-продажу та визнання права власності на ? частину житлового будинку відкрито провадження та призначено судовий розгляд відкрито провадження.

При звернені до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 ініційоване питання забезпечення позову, шляхом встановлення заборони відповідачу вчиняти певні дії, повязані з розпорядженням належної їй ? частини житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Синельниківська, б. 111.

Підстави для забезпечення позову визначені ст. 151 ЦПК України, частиною 3 якої встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Одночасно в п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд України зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (абз. 3 п. 7 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року N 9.

Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики, а також з урахуванням обставин, за яких було подано позов, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, повязані з розпорядженням житловим будинком, оскільки існують обставини, що підтверджують можливість відчуження відповідачем спірного майна, внаслідок чого у суду є правові підстави вважати, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 208-210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, повязані з розпорядженням належною їй ? частиною житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Синельниківська, б. 111.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційний суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.Л.Шалпегіна