Справа № 462/5282/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/1284/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк", приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_6, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Клюковського максима Володимировича, третя особа - відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання договору іпотеки недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та скасування реєстраційних записів, -

встановила:

Оскарженим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк",приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_6, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Клюковського максима Володимировича, третя особа - відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання договору іпотеки недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та скасування реєстраційних записів - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам. Судом не з'ясовано таку важливу обставину, як факт постійного проживання з 08 грудня 2009 року по теперішній час у спірному будинку малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, до, під час та після укладення іпотечного договору від 31 листопада 2011 року.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та п'ятою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Встановлено, що 30 листопада 2011 року між ПП ВКФ "Будмаркет" та ПАТ "Укргазпромбанк" було укладено договір банківського кредиту №15-КЛ/11-Л, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 1 700 000 грн. на строк до 25.05.2012 року.

З метою належного виконання зобовязань ПП ВКФ "Будмаркет" за кредитним договором, між ОСОБА_7 (прізвище змінено на ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу 28.04.2012 року згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.17) та ПАТ "Укргазпромбанк" 30.11.2011 року укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якого в іпотеку банку передано належні ОСОБА_7 на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0466 га за адресою: АДРЕСА_1. Нотаріусом накладено відповідні заборони на відчуження зазначеного у договорі майна.

З метою задоволення вимог за кредитним договором відповідач набув право власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому Законом України "Про іпотеку" , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9267925 від 03.09.2013 року та № 9404654 від 13.09.2013 року.

Крім того матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7 (тепер - ОСОБА_3) та ОСОБА_8

З довідки ЛКП "Затишне" № 1809 від 04.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 13.11.2009 року разом з матірю ОСОБА_7 був знятий з реєстрації в квартирі по АДРЕСА_3, співвласником якої є його батько.

Згідно даних домової книги ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 був зареєстрований в період з 08.12.2009 року до 18.11.2011 року та з 27.12.2011 року по даний час. В довідках ЛКП "Нове" № 1009 від 15.05.2013 року, № 2939 від 19.09.2013 року та № 934 від 14.04.2014 року син ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за цією адресою, проте дата його реєстрації у цих довідках відсутня.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме довідкою ф.2 ЛКП "Сріблястий" № 431 від 19.11.2011 року, що на час укладення договору іпотеки за адресою: АДРЕСА_4, була зареєстрована лише ОСОБА_7

Крім цього, із заяви ОСОБА_7 від 30.11.2011 року, адресованої голові правління ПАТ "Укргазпромбанк", вбачається, що її малолітній син ОСОБА_4 зареєстрований та проживає у його батька ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3, в квартирі, яка на праві власності належить ОСОБА_8

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на час укладення договору іпотеки малолітній ОСОБА_4 не був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_4, відтак не мав права користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки, а реєстрація дитини після укладення договору не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивачем не було доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5, згідно зі ст.32 ЦК України, ст.177 СК України та ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

З врахуванням наведених обставин висновки суду відповідають вимогам п. 44 вказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази.

Згідно із ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає цим вимогам.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.