Дата документу 14.09.2015
Справа № 334/1623/15-ц
Провадження № 2/334/1159/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі - Лапіні О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості автомобіля і мотоцикла

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила , що 11.02.1984 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Ленінській сільраді Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №5.

За час шлюбу за сумісні кошти вони придбали автомобіль «CHEVROLET AVEO», держномер АР 0957 СВ, синього кольору, 2007 року випуску, № двигуна F15S31898035K № кузова KL ISF68YE7B 160807; автомобіль «ВАЗ-2105», держномер 20237 НЕ, 1986 року випуску, синього кольору, кузов ХТА 210500 G0822258, № двигуна 36 та мотоцикл КМЗ «Дніпро-11», 1994 року випуску чорного кольору, держномер 0868 ЗПЖ, № двигуна 417518, шасі 990280.

Вказані автомобілі та мотоцикл реєструвались на ім'я відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2012 року шлюб з відповідачем було розірвано.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопаду 2013 року (справа 22- ц/778/5007/13 ) сумісне майно з відповідачем було поділено. За нею визнано право власності на автомобіль «ВАЗ-2105» та на мотоцикл КМЗ «Дніпро-11», а за відповідачем визнано право власності на автомобіль «CHEVROLET AVEO».

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

У вересні 2014 року вона звернулась до Управління державної автомобільної інспекції в Запорізькій області з питанням перереєстрації автомобілю «ВАЗ-2105» та мотоциклу КМЗ «Дніпро-11» на своє імя, але їй було відмовлено тому, що, крім надання належних документів, їй необхідно було надати транспортні засоби.

Вона звернулась до відповідача, але повернути транспортні засоби він відмовився та заявив, що ні автомобіля ні мотоцикла у нього вже немає, не зважаючи на те, що в рішенні Апеляційного суду Запорізької області від 06.11.2013 року відповідач в суді першої інстанції не оспорював їх наявність, як не оспорював і їх наявність у нього при винесенні рішення 06.11.2013 року.

Після набрання законної сили рішення Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопаду 2013 року (справа 22-ц/778/5007/13 / вона є законним власником автомобілю «ВАЗ-2105» та мотоциклу КМЗ «Дніпро-11», а відповідач незаконно розпорядився її власністю - вказаними транспортними засобами.

У добровільному порядку повернути автомобіль та мотоцикл відповідач відмовився з посиланням на їх відсутність, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь вартість автомобілю «ВАЗ-2105», держномер 20237 НЕ, 1986 року випуску, синього кольору, кузов ХТА 210500 G0822258, № двигуна 36 та мотоциклу КМЗ «Дніпро-11», 1994 року випуску чорного кольору, держномер 0868 ЗПЖ, № двигуна 417518, шасі 990280, вартість яких за висновками експертизи складає відповідно 30156,52 та 7156,26 грн, також просить стягнути з відповідача і судовий збір, сплачений за подачу позову до суду в сумі 373,15 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти позову, суду пояснив, що після рішення Апеляційного суду Запорізької, за заявою позивачки, на транспортні засоби був накладений арешт. Автомобілі були затримані співробітниками ДАІ і поставлені на штраф майданчик. Автомобіль «CHEVROLET AVEO» він забрав з ДАІ після сплати на користь позивачки грошових коштів, а куди поділись із штрафмайданчика «ВАЗ-2105» і КМЗ «Дніпро-11» йому невідомо.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю..

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Судом встановлено, що

сторони зареєстрували шлюб 11.02.1984 році у Ленінській сільській раді Апостолівського району, Дніпропетровської області. Актовий запис №5. (а.с.4)

Під час шлюбу за сумісні кошти подружжям було придбано майно: земельну ділянку по вул.. Незалежності, 3 в с. Сонячне Володимирівської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області , площею 0,0023 га; гараж № 413, розташований в гаражному кооперативі «Стріла»; автомобіль «CHEVROLET AVEO», держномер АР 0957 СВ, синього кольору, 2007 року випуску, № двигуна F15S31898035K № кузова KL ISF68YE7B 160807, вартістю 76000 грн ; автомобіль «ВАЗ-2105», держномер 20237 НЕ, 1986 року випуску, синього кольору, кузов ХТА 210500 G0822258, № двигуна 36, вартістю 14800 грн та мотоцикл КМЗ «Дніпро-11», 1994 року випуску чорного кольору, держномер 0868 ЗПЖ, № двигуна 417518, шасі 990280, вартістю 3000 грн.

Вказані автомобілі та мотоцикл реєстровані на ім'я відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2012 року шлюб сторін розірвано.(а.с.5)

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопаду 2013 року (справа 22- ц/778/5007/13 ) сумісне майно подружжя було поділено.

За позивачкою визнано право власності на автомобіль «ВАЗ-2105», держномер 20237 НЕ, 1986 року випуску, синього кольору, кузов ХТА 210500 G0822258, № двигуна 36, вартістю 14800 грн та мотоцикл КМЗ «Дніпро-11», 1994 року випуску чорного кольору, держномер 0868 ЗПЖ, № двигуна 417518, шасі 990280, вартістю 3000 грн., а за відповідачем визнано право власності на автомобіль «CHEVROLET AVEO», вартістю 76000 грн.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_2 не оспорював вартість майна та його наявність. (а.с.11-14).

Під час розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що після арешту автомобілів «CHEVROLET AVEO», «ВАЗ-2105» та мотоциклу КМЗ «Дніпро-11» державним виконавцем, транспортні засоби були затримані і поставлені в ДАІ на штрафмайданчик , і лише після сплати ним коштів на користь ОСОБА_1 в розмірі 29100 грн, арешти були зняті, і він забрав свій автомобіль «CHEVROLET AVEO» після сплати всіх платежів за зберігання, місце перебування «ВАЗ-2105» та мотоциклу КМЗ «Дніпро-11» йому невідомо.

Але пояснення відповідача ОСОБА_2 спростовані, як рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопаду 2013 року (справа 22- ц/778/5007/13 ), в якому зазначено, що ОСОБА_2 не оспорював наявність транспортних засобів, так і довідкою УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області № 10/13-2771 від 28.08.2015 року про те, що за період з 2013 по 28.08.2015 року транспортні засоби, які належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на штраф майданчики, які розташовані на території м. Запоріжжя не затримувались.

Крім того, під час розгляду справи по суті відповідач не надав жодного доказу про сплату коштів за зберігання транспортних засобів на штрафмайданчику , на які він посилався під час вільних пояснень.

В обґрунтування вартості відсутніх транспортних засобів - «ВАЗ-2105» та КМЗ «Дніпро-11» позивачкою надана довідка №11 оцінювача ОСОБА_3, який має відповідний сертифікат №14856/13 від 08.07.2013 року Фонду Державного майна України та внесений до Державного реєстру оцінювачів, незалежної експертної оцінки про їх ринкову вартість на 11.02.2015 року.(а.с.8-10.).

Так, відповідно до зазначеної довідки, вартість автомобілю «ВАЗ-2105», 1986 року випуску складає 30158,52 грн., вартість мотоциклу КМЗ «Дніпро-11», 1994 року випуску складає 7156,26 грн.

Під час розгляду справи по суті відповідачем також була надана довідка б/н від 04.05.2015 року про (мовою оригіналу) « среднюю цену продажи автомобиля «ВАЗ-2105» 1986 г.в. с бензиновым двигателем объемом 1293 куб.см на 29.11.2013 г.», яка складає 12550 гр та «среднюю цену продажи мотоцикла Днепр-11 1994 г.в. с бензиновым двигателем объемом 649 куб.см на 29.11.2013 г.», яка складає 3360 грн.

Дана довідка викликає сумніви , бо до неї не надано жодного документу особи, яка виготовила цю довідку, а, крім того, в ній йдеться мова про середню вартість продажу транспортних засобів на 29.11.2013 року , а не про ринкову вартість майна на момент розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_1 за рішенням суду є власником автомобілю «ВАЗ-2105», держномер 20237 НЕ, 1986 року випуску, синього кольору, кузов ХТА 210500 G0822258, № двигуна 36 та мотоциклу КМЗ «Дніпро-11», 1994 року випуску чорного кольору, держномер 0868 ЗПЖ, № двигуна 417518, шасі 990280 , про наявність яких не заперечував відповідач , які на момент розгляду справи по суті ще зареєстровані за відповідачем, та який не бажає в добровільному порядку передати їх законному володільцю, суд приходить до висновку про стягнення з останнього їх вартості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача мають бути стягнуті з відповідачів понесені позивачем судові витрати пропорційно в розмірі 373,15 гривень

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості автомобілю і мотоциклу-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) вартість автомобілю «ВАЗ 2105», 1986 року випуску, держномер 20237 НЕ, кузов XTA210500G0822258 в сумі 30156,52 грн та вартість мотоциклу КМЗ «Дніпро 11», 1994 року випуску, держномер 0868 ЗПЖ, шасі 990280- 7156,26 грн , а всього 37314,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) судові витрати 373,15 грн

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Нікітенко Н. П.