Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/1046/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинсього районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим що, 21 липня 2014 року в 12-00 години Київській області, на автодорозі Київ-Одеса 16 км. + 800 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю чотирьох учасників дорожнього руху, у тому числі автомобілів "Opel Vektra" , реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної власності і яким керував його син ОСОБА_3, та автомобіля «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована (поліс № АЕ/1598817) в приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області 29 липня 2013 року винним у скоєнні ТП визнано ОСОБА_4

ОСОБА_3 у передбачений законом термін повідомив про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким діяв договір страхування цивільно-правової відповідальності - акціонерне товариство «УОСК», вказавши у заяві зокрема відомості про місце знаходження пошкодженого автомобіля.

Жоден із страховиків - ні ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на АТ «УОСК» не направили своїх представників на місце настання страхового випадку, на місце знаходження пошкодженого майна.

Страховик не провів розслідування обставин ДТП, не визначив причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Оскільки страховики у передбачений Законом десятиденний термін не з'явилися, позивач самостійно обрав аварійного комісара - представника ТОВ «Експерт-центр «Тандем», для обстеження пошкодженого автомобіля і визначення розмір нанесеної шкоди.

Завчасно до огляду (06.08.2013 року) телеграмою був запрошений представник страховика ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», для прийняття участі в обстеженні автомобіля, діагностиці отриманих в результаті ДТП пошкоджень. На обстеження яке проходило 9.08.2013 року представник відповідача не з'явився, хоча був повідомлений телеграмою.

У відповідності до звіту № 23/08/13 від 27.08.2013 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої КТЗ, виконаний ТОВ «Експерт-центр «Тандем», розмір нанесеної позивачу майнової шкоди складає 15 068,40 грн., з урахуванням ПДВ. Крім цього позивачем були понесені витрати з огляду автомобіля, оцінку вартості майнової шкоди у розмірі 900,00 грн., які позивач сплати ТОВ «Експерт-центр «Тандем».

30 серпня 2013 року, позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування та погодження із сумою матеріального збитку, яку страховик отримав 3.09.2013 року.

Страховик відмовив позивачу у страховому відшкодуванні листом вих.. № 6338 від 16 вересня 2013 року.

Таку відмову позивач вважав неправомірною та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь 15 086,40 грн. нанесеної майнової шкоди; 3290,75 грн. витрат від інфляції, 512,74 грн. три проценти річних, 3475,23 грн. пені, 900 грн. втрат за проведення оцінки заподіяної шкоди, 5000 грн. нанесеної маральної шкоди та судовий збір.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у позовних вимогах відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як встановлено в судовому засіданні, 21 липня 2014 року о 12 год. 00 хв. на 16 км. + 800 н а/д Київ-Одеса смт. Чабани сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Opel Vektra" , реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної власності і яким керував його син ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.07.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу № АС 0629820.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс Груп» згідно полісу № АЕ 1598817.

Згідно звіту № 23/08/13 про оцінку вартості майнової шкоди, завдано власнику КТЗ здійсненого ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» від 27.08.2013 року вартість майнової шкоди завданої автомобілю "Opel Vektra" склав 15 068,4 грн.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача із завою про виплату страхового відшкодування та погодження із сумою матеріального збитку.

На дану заяву відповідач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» направило позивачу лист від 16.09.2013 р. № 6338 в якому з посиланням на ст. 33-1.1, 33.3 Закону України «Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просилось надати пошкоджений транспортний засіб Opel Vektra р.н. НОМЕР_4 до огляду представником Страховика, про що прохалось завчасно повідомити (за 2 робочі дні) ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

На даний лист позивачем було направлено до відповідача відповідь отриману ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 03.10.2013 р. в якій вказувалось, що позивачем дотримано вимог ст. 33 Закону України «Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення свого страховика про настання страхового випадку, а відповідач не надіслав свого представника до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим позивач його не зберігав та продав.

Стаття 33 Закону України «Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Стаття 33.3. даного Закону України визначає що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

На підставі наданих сторонами доказів по справі, суд не вбачає неправомірності відмови відповідачем у здійсненні позивачу страхового відшкодування, оскільки останнім не було надано пошкоджений транспортний засіб до огляду представником страховика. Крім того позивачем було повідомлено відповідача що даний транспортний засіб він не зберігав та продав, що унеможливило виконання відповідачем вимог ст. 33 Закону України «Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 37.1.3. Закону України «Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Оцінюючи докази, які були надані позивачем на підставу своїх вимоги, суд не знаходиться обґрунтованими вимог щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування, та приходить до висновку про необхідність відмови у всіх інших похідних вимогах пов'язаних із відшкодування грошових втрат та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в позові.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 23, 625, 979, 992, 1187 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення збитків та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.