У Х В А Л А 27 квітня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Юровської Г.В., суддів: Амеліна В.І.,Дербенцевої Т.П.,Леванчука А.О., Попович О.В.,розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Веселівської селищної ради Запорізької області про визнання недійсним рішення селищної ради, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, в с т а н о в и л а: У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_8, Веселівської селищної ради Запорізької області про визнання недійсним рішення селищної ради, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті касаційного провадження у даній справі, за його касаційною скаргою на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року з підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України. У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6, подана представником ОСОБА_7, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло, на їхню думку, ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах. Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом. На підтвердження доводів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, заявником додано до заяви копії постанови Верховного Суду України від 22 травня 2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року, постановлених за результатом розгляду справ у подібних правовідносинах. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; Вищого адміністративного суду України; Вищого господарського суду України; Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції; апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права. З урахуванням викладеного не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, на постанову Верховного Суду України від 22 травня 2013 року, оскільки вона не є судовим рішенням суду касаційної інстанції. У той же час ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року, на яку заявник посилається, як на підставу, встановлену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, не містить правових висновків, оскільки даною ухвалою скасовано ухвалу апеляційного суду, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а тому вона не може бути врахована, як підстава для перегляду у зв'язку з неоднаковим застосуванням норм матеріального права. За таких обставин у допуску справи до провадження слід відмовити. Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Веселівської селищної ради Запорізької області про визнання недійсним рішення селищної ради, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, за заявою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від18 грудня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий Г.В. Юровська Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева А.О. Леванчук О.В. Попович