Справа № 2-619/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Буран О. М.

при секретарі Татар Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просить стягнути з нього відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 6835 гривень, відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 20000 гривень та витрати на юридичну допомогу у розмірі 1500 гривень.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 21 серпня 2007 року о 16 годині 00 хвилин у м. Одесі на нерегульованому Т-образному перехресті вулиць Запорізька Прохорівська відбулася ДТП між автомобілем «Сузукі Балено», д/н 132-59 ОЕ, під керуванням водія ОСОБА_3, яка виконувала маневр лівого повороту з вул. Запорізької на вул. Прохорівську по направленню вул. Степової, з мопедом «Ямаха», без д/н, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вул. Прохорівській зі сторони вул. Степової по направленню до Банного провулка. В результаті ДТП позивачеві були спричинені тілесні пошкодження, згідно заключення СМЕ № 1211. 25 березня 2008 року по даному факту ДТП було порушено кримінальну справу по ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст 286 КК України. Від відшкодування матеріальної шкоди відповідач ухиляється. Позивач просить також стягнути 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що ДТП стало причиною його моральних страждань, порушило встановлений ритм його життя, та вирішення життєвих проблем.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання зявився, позов не визнав, подав свої заперечення на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1- задоволенню не підлягають за наступними обставинами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом було встановлено, що 21 серпня 2007 року о 16 годині 00 хвилин у м. Одесі на нерегульованому Т-образному перехресті вулиць Запорізька Прохорівська відбулася ДТП між автомобілем «Сузукі Балено», д/н 132-59 ОЕ, під керуванням водія ОСОБА_3, яка виконувала маневр лівого повороту з вул. Запорізької на вул. Прохорівську по направленню вул. Степової, з мопедом «Ямаха», без д/н, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вул. Прохорівській зі сторони вул. Степової по направленню до Банного провулка. В результаті ДТП позивачеві були спричинені тілесні пошкодження, згідно заключення СМЕ № 1211.

25 березня 2008 року по даному факту ДТП було порушено кримінальну справу по ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст 286 КК України.

24 вересня 2010 року постановою старшого слідчого по ОВД СО по ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області, підполковником міліції ОСОБА_5, дану кримінальну справі було закрито.

Судом було з*ясовано, що вищевказана ДТП сталася за участю автомобіля «Сузукі Балено», під керуванням ОСОБА_3, яка керувала автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Відповідач ОСОБА_2 в автомобілі під час ДТП не знаходився.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зобов*язана відшкодувати її на загальних підставах.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 «про практику застосування розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», встановлено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

Відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обов*язковому з*ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного з*язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не був володільцем автомобіля на дату та час скоєння ДТП, не є заподіювачем шкоди, не вчинював будь яких винних дій та не має будь-якої вини у заподіяній шкоді.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 В*ячеславу Павловичу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після проголошення рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Буран