ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року. Справа № 174/458/15-ц

п/с № 2/174/229/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 20.05.2015 року, позивач зазначив, що він в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою не перебував, але від сумісного проживання з нею в них народились спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з рішеннями Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, які було винесено в червні 2009 року, з нього на користь відповідачки утримуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частини на кожну дитину, на обох дітей 1/3 частина його доходу, та згідно з рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 р., з усіх видів його заробітку на додаткові витрати на утримання дитини, що є інвалідом, з нього утримуються 200 грн. щомісячно. Таким чином, згідно постановлених судових рішень, що набрали законної сили, з нього на користь відповідачки утримується 30% його доходу у вигляді аліментів на утримання дітей, зазначених вище, та додаткові витрати на дитину інваліда в розмірі 200 грн. щомісячно.

Однак, на сьогоднішній день суттєво змінився в бік погіршення його майновий стан, що пов'язано зі станом його здоров'я та звільненням з основного місяця роботи, в той час, як майновий стан відповідачки залишився незмінним, оскільки на цей час відповідачка працевлаштована та має постійне місце роботи в Вільногірському ГМК, вона також отримує державне пенсійне забезпечення на дитину інваліда.

Він же зі свого боку, перебуває на «Д» обліку у КП «Вільногірській міський центр ПМСД», що підтверджується медичною довідкою (копії та оригінал додаються) із цілою низкою хронічних захворювань серця, хребта, нервової системи, шлунково-кишкового тракту, сечовивідних шляхів, захворювань судин нижніх кінцівок. З приводу захворювання серця він проходив стаціонарне лікування, а з приводу лікування судинних захворювань нижніх кінцівок він проходив оперативне лікування та знаходився на стаціонарі Вільногірської міської лікарні, також з приводу нервового розладу здоров'я, він проходив стаціонарне лікування у медичному закладі м. Дніпропетровська. Тобто, на сьогоднішній день, загальний стан його здоров'я є незадовільним, він потребує систематичного лікування наявних в нього захворювань, в тому числі й в умовах стаціонару, що потребує від нього значних додаткових витрат.

Крім того, з 01 вересня 2014 року він звільнився зі свого основного місця роботи - ПрАТ «Кримський ТИТАН», в зв'язку із виходом на пенсію, в зв'язку з чим, розмір його матеріального забезпечення суттєво зменшився, та його єдиним джерелом доходів є пенсія, з якої з нього і стягуються аліменти на користь відповідачки.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 185 СК України, у разі притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Таким чином, він вважає, що доцільним та справедливим, було б утримувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу на кожну дитину, та додаткові витрати на утримання дитини-інваліда в твердій грошовій сумі у розмірі 100 гривень на місяць. Таким чином, згідно запропонованого ним варіанта, з нього будуть утримуватись аліменти в загальному розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, що буде відповідати як інтересам неповнолітніх дітей так буде відповідати і його інтересам, з урахуванням обставин, зазначених вище.

На підставі викладеного та відповідно до вимог ст.180, 182, 192 СК України, позивач прохає:

1. Зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 частини з усіх видів його доходу - до 1/8 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

2. Зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини з усіх видів його доходу - до 1/8 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

3. Зменшити розмір грошового забезпечення на додаткові витрати на утримання дитини-інваліда, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються з нього на користь відповідачки у твердій грошовій сумі, з 200 грн. - на 100 (сто) гривень на місяць.

4. Оглянути в судовому засіданні в якості доказу матеріали цивільної справи та рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2013 р. у справі за його позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів, що стягуються на дітей.

5. Стягнути з відповідачки на його користь всі зазнані ним судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обгрунтування в повному обсязі. Додатково пояснив, що діти зареєстровані за місцем проживання в його квартирі і він, окрім аліментів, сплачує за них комунальні послуги з утримання прибудинкової території та вивозу сміття, окрім того, за перерахування аліментів з нього утримують поштові витрати; йому в порядку спадкування у власність перейшла земельна ділянка-пай в с. Лихівка, П'ятихатського району, у розмірі 5.5 га., вартістю близько 60 тис. грн., проте доходів він не отримує, оскільки земельна ділянка не обробляється і в оренду не здавалась; у власності він має автомобіль ДЕО СЕНС, 2006 р. випуску, та два гаража, проте один гараж по Лихівській дорозі він не експлуатує і не може його продати, оскільки немає покупців; дача на нього юридично не оформлялася, так як і гаражі; дачу він віддав в користування племінникам, оскільки сам за станом здоров'я не може її доглядати; він має ряд важких захворювань, переніс дві операції, потребує постійного лікування та вживання ряду ліків за рецептом лікаря; у зв'язку з звільненням з роботи в 2014 р. йому, дійсно, було нараховано 30 тис. грн. вихідної допомоги, із яких 10 тис. грн. були сплачені в виді аліментів відповідачці; коштів на банківських рахунках, окрім пенсійних виплат, у нього немає; гроші витратив на свої лікування та на проходження медичних обстежень.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, з її пояснень витікає, що діти проживають разом з нею; коштів, що вона заробляє сама, та коштів в виді аліментів, що сплачує позивач на утримання дітей, недостатньо, оскільки значно виросла прожиткова вартість життя та витрати на лікування сина ОСОБА_4, який потребує постійного лікування та догляду в зв'язку з захворюванням на синдром Дауна. На сина вона отримує державну допомогу у розмірі 949 грн. Вона вважає, що позивач за своїм матеріальним становищем може продовжувати сплачувати аліменти у розмірі, встановленому раніше судовим рішенням, оскільки має у власності автомобіль, два гаража, дачу, земельну ділянку в с. Лихівка, продає на ринку фрукти та овочі з дачі; сім років назад, коли вони мешкали ще спільно, він мав депозит у розмірі 80 тис грн., після того ці гроші нікуди не тратив, оскільки автомобіль уже був куплений; вона дійсно отримала 10 тис. грн. з вихідної допомоги відповідача при його звільненні, гроші витратила частково на те, що влітку 2015 р. возила дітей на неділю в м. Судак, де син ОСОБА_4 проходив терапевтичне лікування в дельфінарії, для дітей придбала одяг, взуття, дочці придбала необхідні приналежності для школи, для теплозбереження в квартирі вставила одне металопластикове вікно; поки син в цей час перебуває в реабілітаційному центрі в м. Дніпропетровську, вона змушена щонеділі провідувати його, придбавати для нього необхідні для навчання та утримання речі, при цьому тільки витрати на транспорт складають щонеділі 50 грн. За прогнозами лікарів ОСОБА_4 може навчатися та придбати певну професію. Окрім того, в сина є вроджений порок серця, йому проводилась операція з усунення 5 видів пороку серця 11.07.2011 р., залишився один порок серця, який не підлягає усуненню, син потребує постійного прийому ліків та вітамінів, відповідно до рецептів лікарів, на що витрачено протягом останніх 4 місяців, близько 900 грн. Банківський кредит, на суму близько 10 тис. грн., нею був оформлений в 2013 р., коли позивач ще працював, щоб купити для дітей телевізор та інші необхідні речі, повернути кредит потрібно до грудня 2016 року. У доньки також виявилося погіршення здоров'я, її перевели в спецгрупу та звільнили від фізкультури, у неї є недобір ваги 6 кг. В той же час, дочка відвідує кружок настільного тенісу - 50 грн., англійської мови 1 раз в неділю - 40 грн., та математики 2 р. в неділю - 30 грн., приймає участь у змаганнях з виїздом за місто, добре навчається, перейшла в 7 клас. На все це потрібні додаткові кошти. Окрім того, в цьому році в школі повідомили, що навчальні посібники потрібно придбавати за власні кошти. Також вона надає допомогу своїй матері, з якою спільно проживає, в тому числі на придбання ліків.

Із показань свідка ОСОБА_6, витікає, що вона є матір'ю відповідачки ОСОБА_2, неприязненних стосунків ні з ким із сторін не має, бажає дати показання в якості свідка. Їй відомо, що відповідач, колишній зять, сплачує аліменти на користь дочки на утримання двох дітей, та хоче зменшити розмір аліментів. Вона мешкає в квартирі разом з дочкою та її двома дітьми, старшою дорослою дочкою її дочки, також зареєстрований в квартирі її (свідка) син. Вона, свідок, має поганий стан здоров'я, болять ноги, підвищений тиск, хворе серце, останній раз була у лікаря в 2014 р., постійно вживає ліки за рецептом лікаря. По мірі можливості вона допомагає дочці доглядати дітей, коли дочка на роботі, також готує їм їжу. Разом з тим, діти також дотримуються певної дієти, що забезпечує їм їхня мати. Вони фактично ведуть спільне господарство, проте дочка вкладає в це більше коштів, в тому числі надає їй допомогу у придбанні ліків, син також надає допомогу, але в менших розмірах. Вона отримує пенсію у розмірі - 1170 грн., яких не хватає на життя та придбання ліків. Вона бачила, як ОСОБА_1 продавав фрукти, малину та кизил.

Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, в тому числі письмові, а саме:

- квитанцію від 18.05.2015 р. про сплату судового збору в сумі 243.60 грн. позивачем ОСОБА_1 (а.с.1);

- медичну довідку № 201 від 08.04.2015 р., згідно якої ОСОБА_1 перебуває на «Д» нагляді у сімейного лікаря з наявністю ряду захворювань (а.с.4);

- копію витягу із паспорту громадянина України, згідно якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., зареєстрований за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.5);

- копію витягу із трудової книжки ОСОБА_1, згідно якої він звільнений з роботи 01.09.2014 р. в зв'язку з виходом на пенсію (а.с.6-7);

- довідку №777 від 21.04.2015 р., згідно якої в період з квітня 2014 р. по березень 2015 р. отримував щомісячно пенсію у розмірі від 1642.76 грн. до 1903.84 грн. з врахуванням утриманих аліментів (а.с.8);

- квитанцію від 18.05.2015 р. про оплату позивачем юридичної допомоги адвоката ОСОБА_7 з складання позовної заяви в сумі 200.00 грн. (а.с. 9);

- довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 27.05.2015 р., згідно якої ОСОБА_2, 11.06.1970 р. н., зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_2 (а.с.13);

- копії витягу із паспорту громадянина України, згідно якого ОСОБА_2, 11.06.1970 р. н., зареєстрована за місцем проживання по АДРЕСА_2 (а.с.18);

- довідку № 653 від 08.06.2015 р., згідно якої ОСОБА_2 дійсно працює в філії Вільногірський ГМК ДП «ОГХК» і її середньомісячний заробіток в період з 01.04.2015 р. по 31.05.2015 р. складає - 3679.88 грн. (а.с.19);

- поштове повідомлення про перерахунок відповідачці ОСОБА_2 аліментів на дітей 28.06.2015 р. на загальну суму 1222.20 грн. (а.с.20);

- копію довідки № 2161 Управління пенсійного фонду України у м. Вільногірську від 17.07.2015 р., виданої ОСОБА_1, згідно якої сума поштового збору за пересилання переказу по трьом виконавчим листам становить 32.22 грн. щомісячно (а.с.24);

- копію виписок із медичних карток ОСОБА_1 від 08.06.2015 р. та від 21.07.2015 р., згідно яких йому установлено діагнози з ряду захворювань та призначене лікування (а.с.25, 26);

- копії лікарських призначень та рецептів (а.с.28-24);

- копії фіскальних аптечних чеків на загальну суму 6679.37 грн. за 2013-2015 роки завірених підписом позивача ОСОБА_1 (а.с.25-37);

- копію профілактичного огляду ученика від 06.07.2015 р., згідно якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., учениці 7-Б класу школи № 4 установлена група по фізкультурі - спецгрупа (а.с.38);

- копії фіскальних аптечних чеків на загальну суму 1102.21 грн.+1301.51 грн. +460.73 грн. за 2014-2015 роки, завірених підписом відповідачки ОСОБА_2 (а.с.39-41);

- медичну довідку від 17.07.2015 р., згідно якої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., перебуває на №Д» обліку в КП ВМЦ ПМСД з діагнозом: ВПС, хвороба Дауна, дитині призначений ряд ліків (а.с.42);

- довідку КЗ «Спортивний комплекс «Авангард» № 60 від 17.07.2015 р., згідно якої ОСОБА_3 з 2012 року займається в учбово-тренувальній групі з настільного тенісу, вартість абонементу на місяць - 50.00 грн. (а.с.43);

- довідку № 271 від 17.07.2015 р., згідно якої ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу для дитини-інваліда у розмірі 949 грн. щомісячно, за період з січня по червень 2015 р. (а.с.44);

- копію витягу з протоколу № 5-а діагностичного засідання ОПМПК від 10.01.2013 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно якого дитині рекомендовано інклюзивне навчання за програмою для дітей з легкою розумовою відсталістю (а.с.45);

- копію консультативного висновку № 639 від 24.04.2015 р., згідно якого ОСОБА_4 встановлено діагноз: стан після радикальної корекції тетради Фалло (11.07.2011 р.), синдром Дауна; призначене повторне обстеження через 1 рік (а.с.46);

- копію медичного висновку № 5/83 від 12.05.2014 р. стосовно дитини-інваліда віком до 16 років, згідно якого встановлено діагноз: ВПС, стан після радикальної корекції тетради Фалло; висновок дійсний до 01.06.2016 р., дата переогляду - 12.05.2016 р. (а.с.47);

- копію заяви № 001-26126-131213 від 13.12.2013 р. ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про отримання кредиту на загальну суму 9994.00 грн. для придбання телевізора, встановлення його та інших приналежностей, зі строком погашення кредиту до 13.12.2016 р. (а.с.54,62);

- довідку Управління пенсійного фонду України у м. Вільногірську № 2190 від 28.07.2015 р., згідно якої ОСОБА_1 отримує пенсію за віком у розмірі 2916.74 грн. (а.с.55);

- листки-повідомлення про нараховану зарплату та утримання з неї за січень-травень 2015 р. ОСОБА_2 (а.с.56);

- оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2-720/11, п/с 2/174/35/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, та зміну порядку утримання аліментів, - та оцінивши зазначені доказі в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно рішень Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.09.2009 р. та Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на кожного у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, щомісячно, та додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., який є інвалідом, в твердій грошовій сумі - 200.00 грн., щомісячно. (а.с. 61 та 181-182, 204-26 матеріалів цивільної справи № 2-720/11, п/с 2/174/35/2013).

Позивач ОСОБА_1 прохає зменшити розмір аліментів та суму відшкодування додаткових витрат, що стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_2, до розміру 1/8 частини стосовно кожної дитини та до 100.00 грн. на відшкодування додаткових витрат з утримання сина-інваліда, посилаючись на зміну в сторону погіршення його матеріального становища, оскільки після з 01.09.2014 р. він звільнений з роботи і його дохід складається лише з пенсії, та на погіршення стану здоров'я, оскільки він переніс уже дві операції і потребує подальшого постійного лікування в зв'язку з наявністю у нього ряду важких захворювань.

Відповідачка ОСОБА_2 наполягає на залишенні раніше встановленого за рішеннями судів розміру аліментів на дітей та додаткових витрат на утримання сина-інваліда, посилаючись на те, що на утримання дітей витрати зросли, стан здоров'я сина-інваліда не покращився і він потребує подальшого постійного лікування та реабілітаційних заходів, що погіршився стан здоров'я доньки, що за своїм матеріальним становищем ОСОБА_1, окрім пенсії, має інші доходи, оскільки має у власності автомобіль, два гаража, дачу, та земельну ділянку в с. Лихівка.

Суд вважає встановленими наступні факти та обставини:

- відповідно до копії витягу із трудової книжки ОСОБА_1, він дійсно звільнений з роботи в зв'язку з виходом на пенсію з 01.09.2014 р., що визнається відповідачкою і свідчить про те, що доходи ОСОБА_1 значно зменшилися;

- ОСОБА_1 надав ряд медичних документів, які свідчать про погіршення його здоров'я, що тягне за собою необхідність у додаткових витратах на його лікування та документи на підтвердження цих витрат (а.с.4, 25-37);

- діти сторін фактично мешкають разом з відповідачкою ОСОБА_2, проте зареєстровані за місцем проживання в квартирі, належній на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, що взаємно визнається сторонами;

- позивач, дійсно несе певні витрати з оплати житлово-комунальних послуг, які надаються з врахуванням кількості осіб, що зареєстровані в належній йому квартирі; дану обставину суд вважає встановленою, як загальновідомий факт, проте розміри виплат, які припадають на дітей позивач не вказав і не довів;

- ОСОБА_2, в свою чергу надала достатньо доказів, стосовно збільшення витрат на утримання дітей, та на лікування сина-інваліда, стосовно погіршення стану здоров'я доньки (а.с. 38,39-42,43-47,54,62);

- разом з тим ОСОБА_2 не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1, окрім пенсії, має інші доходи, зокрема від утримання ним автомобіля, двох гаражів, дачі та земельної ділянки; сам позивач В.В. заперечує факт отримання доходів від утримання зазначених об'єктів та наполягає на тому, що його доходи складаються лише з його пенсії, факт продажі фруктів зі своєї дачі та отримання від цього доходів заперечує;

- враховуючи встановлені обставини, а також факт надання державної допомоги на утримання сина-інваліда, факт сплати позивачем комунальних послуг за дітей, які зареєстровані за місцем проживання у належній позивачу квартирі, суд доходить висновку, що після того, як були стягнуті за рішеннями судів аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, його матеріальне становище змінилося в сторону погіршення, також змінився в сторону погіршення і стан його здоров'я, що, відповідно до ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів та розміру відшкодування додаткових витрат на утримання сина-інваліда;

- разом з тим, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, враховуючи, що: не дивлячись на зменшення його доходів, в цілому, матеріальне становище позивача ОСОБА_1 є задовільним, окрім квартири, він має у власності легковий автомобіль, земельну ділянку-пай в с. Лихівка, П'ятихатського району, вартістю близько 60 тис. грн., має в користуванні дачу та два гаража, які юридично на нього не оформлені, проте він вважає їх такими, що належать йому; що зросли і витрати на утримання дітей сторін, що погіршився стан здоров'я доньки сторін, що відповідачка зобов'язана, згідно ст.ст. 202,203 СК України, приймати участь в утримання своєї непрацездатної матері, - тому суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання дітей до 1/7 частини доходу позивача та зменшити компенсацію додаткових витрат на утримання сина-інваліда до 150 грн., що, на думку суду, буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, ч.9 ст. 7 СК України).

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір витрат в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед, або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично, або постійно.

Згідно ст. 192 СК України: 1. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 2. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.3 пункту 17 тієї ж постанови, суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення.

Суд також виходить з наступного розрахунку:

- згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком до 6 років - 1032 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці до 6 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає - 309.60 грн.; прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає - 385.80 грн.; з чого витікає, що, враховуючи мінімальний розмір аліментів, загальна сума аліментів на двох дітей складає - 385.80+385.80=771.60 грн.

- 2/7 частини від доходу позивача складає, близько, - 833.35 грн., що перевищує суму мінімального розміру аліментів на двох дітей -771.60 грн.;

- компенсацію додаткових витрат на утримання сина-інваліда слід визначити у розмірі 150 грн.;

- загальна сума коштів, яка буде утримуватися з позивача на користь відповідачки, складе, близько, - 983.35 грн., та враховуючи щомісячні витрати на поштові послуги з переведення коштів відповідачці - 32.22 (а.с.24) загальна сума, що буде утримуватися з позивача, складає, близько, - 1015.57 грн. ( 833.35+150.00+32.22);

- загальна сума доходу відповідачки, з врахуванням стягнутих аліментів та компенсації додаткових витрат, середнього розміру доходів відповідачки (а.с.19), державної допомоги на сина-інваліда (а.с.44), буде складати, близько, - 5612.23 грн. (833.35+150.00+3679.88+949.00), для позивача, після утримання аліментів із пенсії та поштових витрат, залишається сума, близько, 1901.17 грн.

При цьому, суд враховує, що реальні доходи сторін будуть дещо менші від наведеного розрахунку, оскільки суд не враховує утримання з пенсії позивача обов'язкових платежів в дохід держави України та із заробітної плати відповідачки податків та інших обов'язкових платежів.

Приймаючи до уваги викладене та думку сторін, оцінивши в сукупності та взаємозв'язку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання двох дітей, з 1/3 частини щомісячного доходу позивача до 2/7 частин щомісячного доходу позивача, тобто на кожну дитину по 1/7 частині, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, та про зменшення стягнення щомісячного відшкодування додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина-інваліда в твердій грошовій сумі з 200.00 грн. до 150.00 грн., що, на думку суду, буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», стягнувши з нього в дохід держави України судовий збір - 243.60 грн., за задоволені майнові вимоги (стягнення аліментів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» і доходить висновку про покладення судових витрат у справі в виді судового збору на суму - 243.60 грн., на сторони в рівних частках, тобто на кожного по 1/2 частці, що складає по - 121.80 грн., для чого слід стягнути з відповідачки, ОСОБА_2, на користь позивача, ОСОБА_1, - 121.80 грн. для відшкодування йому ? частини судових витрат в виді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215,218, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 16.09.2010 р., та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженця с. Лихівки, Пятихатського району, Дніпропетровської області, і/к № НОМЕР_1, що мешкає по АДРЕСА_1, пенсіонера, не працюючого, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 частини з усіх видів його доходу - до 1/7 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів які утримуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженця с. Лихівки, Пятихатського району, Дніпропетровської області, і/к № НОМЕР_1, що мешкає по АДРЕСА_1, пенсіонера, не працюючого, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини з усіх видів його доходу - до 1/7 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір грошового забезпечення на додаткові витрати на утримання дитини-інваліда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженця с. Лихівки, Пятихатського району, Дніпропетровської області, і/к № НОМЕР_1, що мешкає по АДРЕСА_1, пенсіонера, не працюючого, на користь ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі, з 200 грн. - до 150.00 грн. (сто п'ятдесят гривень 00 копійок) на місяць.

Аліменти та грошове забезпечення на додаткові витрати у зменшеному розмірі стягувати щомісячно, починаючи з часу набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати у справі, в виді судового збору на суму - 243.60 грн., покласти на сторони в рівних частках, тобто на кожного по 1/2 частці, що складає по - 121.80 грн., стягнувши з відповідачки, ОСОБА_2, на користь позивача, ОСОБА_1, - 121.80 грн. для відшкодування йому ? частини судових витрат в виді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів, з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Г.І. Шаповал