н/п 2/490/2460/2015 Справа № 490/1157/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

17 лютого 2015 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 548 997 грн. 86 коп.

Одночасно з позовом, позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно, що належить відповідачеві, ч. 3 цієї статті встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначені відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачам, оскільки згідно ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам і знаходяться у них або у інших осіб.

Проте, у наданій позивачем заяві відсутні жодні відомості щодо належності будь-якого рухомого та нерухомого майна відповідачу, і про витребування таких відомостей клопотання суду не заявлено, а за такого, у задоволенні заяви слід відмовити, що не позбавляє права позивача звернутися до суду з таким клопотання в подальшому.

На підставі наведеного, керуючись ст.151, 152 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції у 5-днний строк з дня проголошення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.