overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 710/220/15-ц
провадження № 2/710/130/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області

в складі головуючого судді: Красюк Г.П.

при секретарі: Кавун Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шпола Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

- в с т а н о в и в:

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вони проживали в зареєстрованому шлюбі, який 26.05.2010р. розірваний. Від шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, на даний час вони проживають окремо і дитина знаходиться на її утриманні. Вона не в змозі забезпечити належне утримання спільного сина, який крім навчання в школі ще відвідує платні заняття і для підтримання його матеріального і психологічного стану, необхідна матеріальна допомога, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач позов визнав частково і згідний сплачувати щомісячно на утримання сина 400 грн., про що повідомив письмово.

Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив, що сторони від зареєстрованого шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4.н., який проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Дитина навчається в 10 класі, додатково відвідує платні заняття, в зв»язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі -1200грн. Відповідач позов визнав частково в сумі 400грн., мотивуючи тим, що він не працює, проживає в орендованому житлі, надає допомогу батькам пенсіонерам, має наслідки від отриманої в ДТП травми.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням матеріального стану обох сторін, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково в твердій грошовій сумі - 600 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви 29.01.2015р. і до повноліття дитини. Свій висновок суд обґрунтовує тим, що згідно статистичних даних середня заробітна плата в Звенигородському районі за 2014р. складає 2542 грн., ? частина заробітку складає 635 грн., що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 аліментів у твердій грошовій сумі - 600 грн.

На підставі ст.ст. 180-184 СК України, керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд,

- в и р і ш и в : -

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, уродженця м.Сміла, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2015 року і до повноліття дитини.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Шполянський районний суд, протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2882/15-ц
провадження № 2/753/2777/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Кириченко Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить визнати недійсним кредитний договір, цільове використання якого зазначено на оплату земельної ділянки, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків.

Тобто до даних правовідносин не може застосовуватися Закон України "Про захист прав споживачів", на який посилається позивач при зверненні до Дарницького районного суду м. Києва за своїм місцем проживання, оскільки кредитним договором чітко визначено цільове використання коштів.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені ч. 1 ст. 114 ЦПК України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів щодо речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування тощо), а також про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, розірвання договору оренди нерухомого майна у зв'язку з невиконанням стороною договору, переводу прав покупця нерухомого майна, стягнення заборгованості з орендної плати за користування нерухомим майном тощо.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

За таких обставин суддя вважає повернути позовну заяву позивачеві.

Відповідно до положень ЦПК України, позивач може подати позовну заяву з вказаними вище вимогами, за місцезнаходженням нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 114, 115, 293 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору - повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п"яти днів.

Суддя: Н.О. Кириченко
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4589/15-ц
провадження № 2-н/753/398/15
СУДОВИЙ НАКАЗ
"19" березня 2015 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В.
розглянувши заяву ТОВ „РАДА 2"
про видачу наказу про стягнення з ОСОБА_2 1897,20грн. боргу.
відповідно до ст.ст. 526, 610,625 ЦК України ст.ст. 62, 66, 67, 68 Житлового кодексу України, ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та керуючись ст.ст. 96 ч.1 п.3, 99, 102, 103 ЦПК України
3.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Строк пред'явлення до виконання - один рік.
Суддя ____________________ В.В. ДАНИЛЕНКО
(підпис) ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ
Згідно зі статті 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Відповідно до статті 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку встановленого ч. 1 ст. 105 цього Кодексу залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Судовий наказ набрав чинності "_____" ________________ 20 року.
Суддя ____________________ В.В. ДАНИЛЕНКО
(підпис) ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходиться судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки)Примітки
Інші відмітки _______________________________________________________________________________________
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18042/14-ц

пр. № 2/759/896/15

25 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.01.2005 року. Просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, в зв'язку з чим сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини.

В судове засіданні позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.01.2005 року (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають двоє дітей - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7,8).

Сімейне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З жовтня 2013 року сторони, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України ст.ст. 57-60, 209,212-215, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 січня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що є актовий запис за № 25, розірвати.

Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2684/15-ц

пр. № 2/759/2573/15

16 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у лютому 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2000 року. Від даного шлюбу відповідачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3. Позивач зазначив, що їх з відповдіачкою одруження виявилось невдалим через постійні сварки та непорозуміння, у звязку з чим на протязі тривалого періоду часу він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачкою, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, при цьому просив не змінювати його прізвище «ОСОБА_1», яке він набув після реєстрації шлюбу з відповідачкою.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 повністю визнала позовні вимоги ОСОБА_2, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11, ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого 09 вересня 2000 року відділом РАГС Мінського РУЮ у м. Києві, за актовим записом № 1041 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14637/14-ц

пр. № 2-о/759/16/15

27 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

з участю народних засідателів - Висоцький В.В.

Пятничук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Святошинського дитячого будинку-інтернату в інтересах вихованця закладу ОСОБА_2, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що останній внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу здоров'я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи ООП Святошинської РДА у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву в якій просить справу слухати без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 15 від 13.01.2015 р., було встановлено, що ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості, за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки.

Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України. ст.ст.256-259 ЦПК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними.

За правилами ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про визнання ОСОБА_2 недієздатним підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 39, 40 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 213-215, 256-259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Народні засідателі:

Висоцький В.В. ___________________

Пятничук І.П. ___________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21651/14-ц

пр. № 2-о/759/72/15

23 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Святошинський психоневрологічний інтернат про встановлення опіки над недієздатним, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з заявою про встановлення опіки над недієздатною ОСОБА_2, та призначення їй другим опікуном онуку ОСОБА_1, посилаючись при цьому на ті обставини, що ОСОБА_2 визнана судом недієздатною відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2002 року.

В судовому засіданні представник заявника подання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладенні в поданні.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вказаного подання.

Представник Святошинського психоневрологічного інтернату в судовому засіданні підтримав подання заявника.

В судовому засіданні встановлено, що Святошинським районним судом м. Києва від 29.04.2002 року гр. ОСОБА_2 визнано недієздатною.

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.07.2002 № 706 опікуном призначено гр. ОСОБА_3, чоловіка недієздатної.

За довідкою адміністрації Святошинського психоневрологічного інтернату, встановлено, що недієздатну ОСОБА_2 постійно відвідує її онука ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою згодою. Опікуном призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, оскільки відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2002 року, ОСОБА_2 визнано недієздатною.

Керуючись ст.ст.55, 59-60, 63 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити опіку над недієздатною гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в Святошинському психоневрологічному інтернаті за адресою: АДРЕСА_1.

Призначити недієздатній гр. ОСОБА_2, другим опікуном - онуку гр. ОСОБА_1, для захисту прав та законних інтересів недієздатної.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Справа № 2-2101/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України щодо стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.01.2015 року звернувся з позовною заявою, в якій просив суд стягнути на його користь з відповідача борг у сумі 20000,00 грн. відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року, якою відповідача зобов'язано призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, виходячи з розміру 27-місячного грошового забезпечення за останньою посадою.

Вивченням матеріалів позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, у зв'язку з чим ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.01.2015 року позивачу був наданий строк, який не міг перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали, для виправлення недоліків.

Зазначена ухвала згідно з вимогами закону була направлена на адресу позивача, вказану в позовній заяві, та отримана представником позивача 10.02.2015 року.

Однак вказані в ухвалі суду недоліки представник позивача до цього часу не усунув, з заявою про продовження строку на усунення недоліків не звертався, провадженням у справі не цікавився.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, викладене свідчить про не усунення позивачем недоліків через втрату заінтересованості у вирішенні даної позовної заяви.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України у разі, коли недоліки позовної заяви позивачем відповідно до ухвали суду вчасно виправлені не будуть або будуть виправлені лише частково, така позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві, про що постановляється ухвала.

Оскільки вказані недоліки заяви, які були встановлені ухвалою суду від 26.01.2015 року та стали підставою для залишення заяви без руху, ні позивач, ні представник позивача не усунув, тому за таких обставин вважаю за необхідне повернути позивачу в силу ч.2 ст. 121 ЦПК України дану позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України щодо стягнення збитків вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: