Справа № 752/6218/14-ц
У Х В А Л А

26 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Ярмола О. Я.

при секретарі Антко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 5, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ «КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21.10.2014 року ухваленому у справі № 752/6218/14-ц за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені. А саме, було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 88839 грн.12 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та судові витрати по справі.

Відповідач по справі, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що не була належно повідомлена про розгляд справи , має психічне захворювання, кошти в кредит не отримувала, суд не повідомив належно відповідача у справі про розгляд даного позову, позбавив можливості заявити клопотання про застосування строку позовної давності при розгляді позову банку.

Під час розгляду заяви про скасування заочного рішення, представник заявника, згідно довіреності в справі, підтримав заяву.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» не направив до суду свого представника, про день та час розгляду даної заяви були повідомлені належно.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З конструкції наведеної статті вбачається, що лише за наявності двох умов можливе скасування заочного рішення . Тобто, заперечення представника заявника щодо отримання ОСОБА_1 в 2006 році кредиту на суму 2000 доларів США та бажання на даний час реструктурувати борг чи оскаржити договір від 19.04.2006 року, чи заявити про застосування положення про строки позовної давності, - не може бути підставою для скасування заочного рішення. Встановленим є те, що відповідач в справі була належно повідомлена про розгляд позову ПАТ КБ «Приватбанк», про що свідчить повідомлення про вручення виклику до суду 20.09.2014 року (а.с.54)., також, судом було направлено рекомендованою кореспонденцією виклик та заяву про уточнення позовних вимог, хоча даний лист було повернуто суду за закінченням терміну зберігання. З приводу наявності судового наказу про стягнення боргу, то суд взяв до уваги наявність даного наказу, який було приєднано до матеріалів справи (а.с.7) і який не набрав чинності.

З приводу захворювання ОСОБА_1, то суду надано Акт комісійної судово-психіатричної експертизи де зазначено, що ОСОБА_1 27.07.2004 року страждала психічною хворобою, що теж не є доказом, який би спростовав висновки суду при розгляді позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення боргу. Суду не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду наведеного, суд вважає за можливе залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення.

Одночасно, суд зазначає, що заявник має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 230, 231,232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2