Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1103/15 Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позивач зазначала, що вони з відповідачем з 18 квітня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки. Вона не працює, виховує доньку та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 25% щомісяця з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини без погіршення його матеріального стану.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття, починаючи з 08.09.2010 року.

Рішення звернуто до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2, судові витрати на користь держави у вигляді судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням, у грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про зменшення розміру аліментів..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При вирішенні спору суд першої інстанції посилався на положення статей 180, 181 СК України, якими передбачені обов'язок батьків утримувати дитину; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину та на статті 182, 191 СК України, якими визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та встановлено час, з якого присуджуються аліменти на дитину

Задовольнивши позов, суд виходив з того, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 полягають в тому, що суд першої інстанції порушив вимоги процесуального закону, ухваливши рішення за його відсутності, без його повідомлення про час і місце розгляду справи, що позбавило його права брати участь в судовому засіданні та давати пояснення і заперечення з приводу позовних вимог.

Такі доводи апеляційної скарги не є безумовною підставою для скасування судового рішення, а лише дають ОСОБА_2 можливість надати суду апеляційної інстанції будь-які докази на підтвердження своїх заперечень проти позову та викласти суду обставини та факти, які на думку апелянта, мають вплинути на вирішення спору по суті.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосуються неврахування судом першої інстанції певних обставин, а саме: що у нього на утриманні є неповнолітній син від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати - ОСОБА_6, 1933 року народження, які проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Також апелянт вказує, що суд не врахував того, що він у період з 02.07.2009 року по 10.07.2011 року ніде на працював, заробітної плати не отримував. Працює в АТ «Мотор-Січ» лише з 11.07.2011 року. З постанови державного виконавця ВП № 24200083 від 28.10.2014 року, направленої до АТ «Мотор Січ» видно, що йому нарахована заборгованість по аліментам та постановлено стягувати з його заробітку аліменти в розмірі 50% до погашення боргу, який на 01.09.2014 року становить 27663 грн. 09 коп. Заборгованість утримується бухгалтерією з жовтня 2014 року, проте, апелянт не згодний з розміром аліментів та з розміром заборгованості (а. с. 35-36; 39; 41-43; 48-49).

Ці доводи апеляційної скарги є неспроможними з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...

За змістом частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а за частиною 1 статті 191 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З довідок, доданих до апеляційної скарги ОСОБА_2, вбачається, що з ним разом за адресою: АДРЕСА_1 проживають його неповнолітній син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати - ОСОБА_6, 1933 року народження, проте, доказів щодо наявності судового рішення, яким було б стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на їх утримання та в якому розмірі, суду не надано. Також не надано доказів щодо розміру пенсії, яку отримує мати відповідача - ОСОБА_6

Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення та обставин справи судова колегія вважає, що висновок суд першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття, починаючи з 08.09.2010 року, відповідає вимогам закону, обставинам справи і не порушує права відповідача.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, ОСОБА_2 не позбавлений права звертатися до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: