Справа № 367/209/15 Головуючий у І інстанції Карабаз Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/4119/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 30.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А.,Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2015 року за скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», субєкт оскарження відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Головний державний виконавець Каращук К.Л., стягувач ОСОБА_2, на дії державного виконавця, на постанову ВП 45903105 від 22.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ПАТ «АКБ «Київ» звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, яку мотивував тим, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВСУ ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року відкрите виконавче провадження щодо виконання виданого Ірпінським міським судом виконавчого листа про стягнення із ПАТ «АКБ «Київ» на користь ОСОБА_2 боргу за договором про банківський вклад (депозит) в розмірі 614958,90 євро та 3654 грн. судового збору на користь держави.

Посилався на те, що вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, поскільки виконавчий лист не відповідає вимогам закону за формою і змістом. Стягувачем за судовим збором в ній є держава, а не ОСОБА_2, а тому виконавче провадження в цій частині мало бути відкрите за заявою органів фіскальної служби. Заява про примусове виконання рішення подана до виконавчої служби представником стягувача ОСОБА_4, який не мав відповідних повноважень на подачу такої заяви. Крім того, за виконавчим листом стягнуто кошти в іноземній валюті, а державний виконавець перевів їх у гривні за невірним курсом НБУ, що порушує права боржника. З огляду на неправомірність відкриття виконавчого провадження є незаконним і рішення державного виконавця про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ПАТ «АКБ «Київ» та оголошення заборони на його відчуження.

В звязку з викладеним просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 45903105 по примусовому виконанню виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області у сраві № 367/206/14-ц від 17 грудня 2014 року; скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 45903105, скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

ПАТ «АКБ «Київ» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права та на те, що суд першої інстанції не врахував, що державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий документ, який не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Заяву подано неповноважним представником стягувача, який не мав відповідних повноважень. Розмір суми стягнення у постанові не відповідає сумі стягнення за виконавчим листом. Крім того, суд не врахував, що державний виконавець при накладенні арешту на майно банка порушив ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно вказаної статті у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому майно. Також державний виконавець не врахував, що переважна частина акцій ПАТ «АКБ «Київ» належить державі, що у свою чергу не дає підстав для примусової реалізації майна банку.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45903105 на підставі виконавчого листа Ірпінського міського суду № 367/206/14-ц від 17 грудня 2014 року про стягнення із ПАТ «АКБ «Київ» на користь ОСОБА_2 боргу за договором банківського вкладу (депозиту) в розмірі 614958,90 євро та 3654 грн. судового збору на користь держави.

В цей же день державний виконавець Каращук К.Л. виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на майно боржника у межах суми стягнення, а саме 121651173,25 грн.

Також судом встановлено, що у звязку із опискою державний виконавець Каращук К.Л. 19 січня 2015 року виніс постанову про внесення змін до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою вказана у постанові сума стягнення «121651173,25 грн.» змінена на суму «12165117,32 грн.».

Згідно положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів. Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Встановлено, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк Київ 31.12.2014 року за № 25.2/993 звернулось до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, головного державного виконавця Каращук К.Л. із заявою про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/206/14-ц від 17.12.2014 року про стягнення з ПАТ АКБ Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.2009 року № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро та на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень виконані банком в повному обсязі в межах семиденного строку, наданого для добровільного виконання рішення, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується меморіальним ордером № 20051785 від 31.12.2014 року.

Також встановлено, що 12.03.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 при примусовому виконання виконавчого листа № 367/206/14-ц, виданого 17.12.2014 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.09 № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро, стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 45903105 у звязку з тим, що Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення від 11.02.2015 року № 61 Деякі питання участі держави у виведенні Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Київ, згідно з яким держава в особі Публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк бере участь у виведенні банку Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Київ з ринку шляхом відчуження активів і зобовязань ПАТ АКБ Київ на користь АБ Укргазбанк. На підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015 № 39 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ Київ, згідно з яким з 25.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ Київ; тимчасову адміністрацію в ПАТ АКБ Київ запроваджено на три місяці з 25.02.2015 по 24.05.2015 включно; відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №102 від 21.05.2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Київ» до 24.06.2015 року включно.

У відповідності до ч.1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 5 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, 22.12.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 45903105 про примусове виконання виконавчого листа № 367/206/14-ц, виданого 17.12.2014 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.09 № 16243 в розмірі 614958,90 Євро; стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень.

Ухвалою Ірпінського міського суду від 04 червня 2015 року заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задоволена частково. Визнано виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 року про примусове виконання рішення від 22.07.2014 року по справі №367/206/14-ц таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» судового збору в розмірі 3654,00 грн. В іншій частині виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 року залишено без змін.

Заявник, звертаючись до суду із скаргою, просив скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 22.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2014 року в межах виконавчого провадження ВП № 45903105

Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи скаржника про те, що державним виконавцем порушено законодавчу заборону накладати арешт на майно банку, відносно якого введена тимчасова адміністрація безпідставні, оскільки арешт на майно боржника накладений державним виконавцем 22 грудня 2014 року, а рішення про введення тимчасової адміністрації в ПАТ АКБ Київ прийняте 22 лютого 2015 року, тобто через два місяці після накладення такого арешту.

З огляду на викладене, колегія вважає обґрунтованим висновок суду про те, що дії державного виконавця щодо заходів по виконанню рішення суду відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги ПАТ «АКБ «Київ» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відсутні.

Даний висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростували висновки суду.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При апеляційному розгляді справи підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 307, п. 1 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» - відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: