АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1138/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Кузьменко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.,

з участю: позивачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів за договором депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

02 лютого 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в особі начальника відділення № 5 Островської О.М., був укладений договір про банківський строковий вклад НОМЕР_1, за умовами якого ОСОБА_6 внесла на депозит банку грошові кошти в іноземній валюті в сумі 695 доларів США зі сплатою 11,50 % річних терміном до 09 серпня 2015 року.

Позивачка 19.01.2015 року та 02.02.2015 року зверталася з письмовою заявою до відповідача про дострокове розірвання вищевказаного договору та повернення всіх належних їй коштів, однак відповіді від відповідача вона не отримала.

Крім того, вказувала, що неправомірними діями відповідача їй були завдані моральні та фізичні страждання, що призвело до погіршення її стану здоров'я, емоційного стресу. Моральну шкоду позивачка оцінює в 1000 грн.

Тому просила суд: визнати дії начальника відділу Островської О.М. АТ «Банк «Фінанси та кредит» незаконними.

- розірвати між ОСОБА_6 та відповідачем договір про банківський строковий вклад НОМЕР_1 від 09.01.2015 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача внесені кошти за депозитним договором в сумі 10 950 грн., нараховані відсотки за період з 09.01.2015 року по 16.03.2015 року в сумі 244, 55 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року замінено відповідача АТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі начальника відділення № 5 філії «Полтавське РУ» м. Черкаси на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» м.Київ.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 16 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Вирішено розірвати договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1, укладений 09.01.2015 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» в особі начальника відділення №5 Філії «Полтавське РУ» м. Черкаси Островської О.М. та ОСОБА_6.

Стягнуто з ПАТ «Банк Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_6 суму коштів внесену за договором банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 09.01.2015 року в розмірі 10 950 грн. та нараховані за договором проценти в сумі 244,45грн., а всього 11 194грн. 55 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», вважаючи рішення суду незаконним та постановленим з порушенням діючого законодавства, просить його скасувати та винести нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором внесення вкладу та не повернув вклад за вимогою вкладника.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 статті 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Встановлено, що 09 січня 2015 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» в особі начальника відділення № 5 Філії «Полтавське РУ» м. Черкаси Островської О.М. та ОСОБА_6 укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» НОМЕР_1 (а.с. 5).

Відповідно до умов договору ОСОБА_6 внесла на вкладний рахунок банку грошові кошти в іноземній валюті в сумі 695 доларів США, що складає 10 950 грн. зі сплатою 11,50 % річних терміном до 09 серпня 2015 року.

Згідно п. 5 Договору вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору у порядку та на умовах, викладених у п. 5.3 Основних умов. При цьому банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу за ставкою із розрахунку 1,00 % річних відповідно до положень п.5.3. Основних умов.

Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно із п. 2.1. Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Згідно квитанції № 1 від 09 січня 2015 року Банк прийняв від позивача ОСОБА_6 кошти в сумі 695,00 дол. США (еквівалент у гривнях - 10 950,16 грн.) на депозитний рахунок згідно договору банківського вкладу «Ф&К Класік» НОМЕР_1 від 09.01.2015 року (а.с. 5 на звороті).

Згідно вимог ст. 1060 ч. 2 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Крім того, згідно вимог ч. 4 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад (депозит), застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку також підлягає розриванню за заявою клієнта у будь-який час.

Крім того, можливість дострокового розривання укладених між сторонами по справі договорів банківських вкладів також передбачена і самим договором про банківський строковий вклад (депозит) (п. 5 договору НОМЕР_1 від 09.01.2015 р.)

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2015 року та 02.02.2015 року позивачка зверталася до відповідача з письмовими заявами про дострокове повернення їй вкладу та нарахованих відсотків (а.с. 21)

Однак, на порушення вимог вказаного чинного законодавства та взятих на себе умовами зазначеного договору зобов'язання достроково повернути вкладнику внесені ним грошові кошти, відповідач вказані кошти позивачці не повернув.

Тому суд першої інстанції прийшов до законного і обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача суми вкладу та відсотків за час дії договору, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, то судом ухвалено також вірне рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом з тим належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідача, які полягали у неповерненні вкладу позивачу, завдано моральної шкоди, суду не надано.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду, що вимоги в цій частині не обґрунтовані.

Колегія вважає недоречним посилання апелянта у скарзі на те, що суд зобов'язав начальника відділення №5 у м.Черкаси повернути ОСОБА_6 кошти з вкладного рахунку, оскільки за оскаржуваним рішенням сума вкладу та відсотки стягнуті з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», як з юридичної особи, а не з відділення.

Є також некоректними посилання апелянта у скарзі як на підставу скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову взагалі - на наявність непереборної сили, оскільки така не доведена. Крім того, слід зауважити, що наявність законодавчих актів, урядових постанов та розпоряджень і ін., які обмежують суми чи відстрочують їх виплати, не звільняє відповідача від виконання умов договору по банківському вкладу. Про ці обставини, при необхідності, мова може йти лише в процесі виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів за договором депозитного вкладу та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :