Справа № 758/6345/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Малявко І. І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якої представлені ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі ПАТ «КБ «Актив-Банк») про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 р. позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором строкового вкладу, вимоги по якому відступлені, в розмірі 206 482,05 грн., мотивуючи тим, що15.07.2013 року між ОСОБА_4 та відповідачем було укладено договір страхового вкладу «Актив прибутковий» в євро із щомісячною сплатою процентів. На виконання умов договору, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 договору ОСОБА_4 було внесено вклад у банк у розмірі 27 000,00 євро на строк з 15.07.2013 року по 16.07.2014 року. Згідно виписки по угоді №ДФО-02-147169 від 15.07.2013 року, залишок коштів станом на 15.10.2014 року, по депозитному рахунку становить 22 000,00 євро. Водночас, 17.06.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивачу було передано право вимоги до ПАТ КБ «Актив-Банк» щодо повернення частини вкладу за договором строкового вкладу «Актив прибутковий» в євро у розмірі 12 567,38 євро.При укладення вищезазначеного договору вкладником 21.11.2014 року було повідомлено банк шляхом направлення відповідного повідомлення. Листом від 28.11.2014 року №7159/03-4-1 банк повідомив вкладника про те, що між ПАТ КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_4 не укладався договір №ДФО-02-147169 від 15.07.2015 року. Пізніше, 05.12.2014 року між вкладником та позивачем було укладено додаткову угоду №1 до договору про відступлення права вимоги від 17.06.2015 року. Про укладання вищезазначеної угоди вкладником 29.12.2014 року було повідомлено банк шляхом направлення відповідного повідомлення. Також 29.12.2014 року позивач звернувся до банку з заявою, в якій просив повернути йому частину вкладу, внесеного на підставі договору №ДФО-02-147169 від 15.07.2013 року у розмірі 12 567,38 євро. За наслідками розгляду даної заяви листом від 16.01.2015 року №115/01позивачу було повідомлено, що вимоги третіх осіб, які заявлені до банку на підставі договору від 17.06.2014 року про відступлення права вимоги, задовольнятись банком не будуть.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому.Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В запереченнях на позовну заяву вважав позов до ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» необґрунтованим і не підлягаючим задоволенню та зазначив, що на підставі постанови правління Національного банку України від 02.09.2014 року №545 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладу фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 р. №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-Банк», згідно з яким з 03 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.09.2014 р. по 03.12.2014 р. Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. строком на 1 рік з 24.12.2014 року по 23.12.2015 року включно. Оскільки позивач звернулась з позовною заявою до ПАТ «КБ «Актив-Банк» про стягнення коштів 18.05.2015 року, а ліквідаційну процедуру розпочато 24.12.2014 року. Тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В зв'язку з цим, суд на підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 15.07.2013 р. між ОСОБА_4 та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-02-147169 строком до 16.07.2014 р. на суму 27 000,00 євроіз щомісячною сплатою процентів.(а.с.4).

17.06.2014 р. між ОСОБА_4 та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивачу було передано право вимоги до ПАТ «КБ «Актив-Банк» щодо повернення частини вкладу за договором строкового вкладу «Актив-Банк» в євро у розмірі 12 567,38 євро.

05.12.2014 р. між вкладником та позивачем було укладено додаткову угоду №1 до договору про відступлення права вимоги від 17.06.2015 року.

29.12.2014 р. позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення частини вкладу, внесеного на підставі договору №ДФО-02-147169 від 15.07.2015 р. у розмірі 12 567,38 євро.

Відповідач направив позивачу лист від 16.01.2015 р. за № 115/01, яким обгрунтував

неможливість повернення вкладу.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування), прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВБАНК» Шевченка Олександра Володимировича строком на 1 рік з 24.12.2014 по 23.12.2015 включно.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», прийнятий 23.02.2012 р.

Метою закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України,забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана забезпечити збереження активів Банку, штучне зменшення ліквідаційної маси, в свою чергу може стати підставою для порушення прав вкладників на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами й невиправданих видатків з державного бюджету та необґрунтованогонавантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що спричинить майнову шкоду Державі.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) визначено, що

цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема , є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а правилами ч. 1 ст. 22 цього Кодексу встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, що може бути спростована лише нормою закону чи встановлена судом.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Банківські рахунки це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які надають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

З огляду на що, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23.02.2012 р. № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладники - це фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), які уклали або на користь яких укладено договори банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката

У відповідності до п. 16 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Враховуючи вищезазначені судом положення чинного законодавства, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 5 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку форму повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи з сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 2 ст. 28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

У відповідності до ч. 5 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В судовому засіданні встановлено, що ліквідаційну процедуру в ПАТ «КБ «Актив-Банк» розпочато 24.12.2014 р., а з позовом позивач звернувся 28.05.2015 р. (здано на пошту).

Таким чином, з огляду на встановлений законом порядок виплати коштів банком в період дії тимчасової адміністрації та в процесі ліквідації банку, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не засновані на законі, тому не підлягають задоволенню

На підставі викладеного, ст.ст.11, 13, 15, 22, 204, 509, 1074 ЦК України, ст.ст.2, 26 - 28, 36, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, ч.4 ст. 169, 209, 213 - 215, 223, ч.1 ст.224, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2, інтереси якої представлені ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про стягнення суми - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова