АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/5521/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - СирбулО.Ф.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

У вересні 2014 року позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 102 187 грн. 19 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору № 001-Р/001069 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки та договору № 157USD-07-08 про відкриття кредитної лінії.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії в сумі 102 187 грн. 19 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1021 грн. 87 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказував, що позивачем безпідставно розширено трактується поняття несанкціонованого овердрафту та вкладається в це поняття будь-яка заборгованість по кредиту, що суперечить умовам укладених договорів. Вказував, що відповідач жодного разу не знімав з картки сум, які б перевищували кредитний ліміт у сумі 5000 доларів США. Зазначав, що як в договорі № 1, так і в договорі №2 відсутнє поняття несанкціонованого овердрафту. Також в договорах не зазначено, що заборгованість по відсотках за користування кредитом, яка не сплачена в строк, також включається до несанкціонованого овердрафту та на неї нараховуються інші відсотки.

Вважає, що правомірність нарахування позивачем заборгованості за перевищення кредитного ліміту та відсотків на несанкціонований овердрафт є протиправною та недоведеною. Однак судом першої інстанції зазначені обставини та умови договорів не було взято до уваги. Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на факт односторонньої зміни позивачем процентної ставки за користування кредитом з 15 % річних на 20 %, а з 04.01.2012 - на 30 % річних.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити; представник позивача вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Звертаючись з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 102 187 грн. 19 коп., представник позивача посилався на невиконання відповідачем умов договору №001-Р/001069 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки та договору № 157USD-07-08 про відкриття кредитної лінії, та вказав , що зазначена сума заборгованості включає лише прострочену заборгованість по кредиту та нараховані на цю суму відсотки.

При цьому вказував, що банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату платежів по кредиту та відсотках, відповідно до п.6.1 кредитного договору на суму 239 635 грн. 81 коп. , однак у зв'язку з тим, що сума пені є значною, банком прийнято рішення не заявляти до стягнення суму пені.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір № 001-Р/001069 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Виконуючи умови договору, банком на ім'я позичальника було відкрито картковий рахунок та емітовано ( видано) відповідну платіжну картку.

09.07.2008 року між сторонами було укладено договір № 157USD-07-08 про відкриття кредитної лінії, за умовами якого банк відкриває під банківську платіжну картку Visa Classic НОМЕР_1 позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 5000 доларів США із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 15 % річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 08.07.2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором.

Також судом встановлено, що з 01.02.2012 року позичальник перестав здійснювати платежі, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач щодо невиконання умов договору відповідачем, знайшли підтвердження в судовому засіданні, і станом на 21.08.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: заборгованість прострочена (несанкціонована) по кредиту - 3602,87 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку (1 долар США =13,11279 грн.) становить 47 243 грн. 68 коп., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 4190, 07 доларів США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 54 943 грн. 51 коп. Загальний розмір заборгованості - 102 187 грн. 19 коп.

З висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність позовних вимог - колегія суддів погоджується, вважає їх такими, що відповідають вимогам закону і обставинам справи. Обставини, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, доведені. Норми матеріального права - ст. 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 1054 ЦК України відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апелянта про неправомірне віднесення банком простроченої заборгованості до суми несанкціонованого овердрафту колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються умовами укладених відповідачем договорів, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що за договором від 09.07.2008 року № 157-USD-07-08 банком було відкрито відповідачу відновлювану кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 5000 доларів США.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка визначаються положеннями про позику та кредит ( параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 1071 ЦК України передбачено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктом 2.7 укладеного між сторонами договору від 03.07.2008 року про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки визначено, що несанкціонований овердрафт - це перевищення суми операції, здійсненої за допомогою платіжної картки, встановленого видаткового ліміту.

Відповідно до п.4.6 договору про відкриття карткового рахунку, сторони визначили, що клієнт уповноважує банк самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку на суми кредитного ліміту ( ліміту овердрафту), що підлягає поверненню клієнтом банку, процентів за користування кредитним лімітом і неустойки, передбачених окремим договором між банком та клієнтом про відкриття кредитної лінії із встановленням кредитного ліміту на картку; суми нарахованих процентів та суми несанкціонованого овердрафту, що може виникнути на картрахунку клієнта.

Відповідно до п.4.3 договору про відкриття кредитної лінії, позичальник зобов'язався щомісячно, 25 числа кожного місяця сплачувати проценти, нараховані за користування кредитними коштами в період з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця.

Сплата процентів проводиться 25 числа поточного місяця шляхом списання банком без окремого розпорядження позичальника відповідної суми грошових коштів з карткового рахунку позичальника, в тому числі і за рахунок встановленого даним договором кредитного ліміту.

У випадку, якщо в результаті такого списання банку буде перевищено розмір встановленого кредитного ліміту, позичальник зобов'язується до 5 числа наступного місяця сплатити заборгованість шляхом внесення грошових коштів на його картрахунок.

Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з липня 2008 року до січня 2012 року відповідач лише один раз сплатив проценти у розмірі 60 доларів США у серпні 2008 року. В подальшому у січні 2012 року відповідачем була сплачена сума в розмірі 5000 доларів США, яка розподілена банком : на погашення відсотків - 3685, 81 доларів США, на погашення заборгованості по кредиту - 1314,19 доларів США.

Будь-яких інших платежів відповідач не здійснював.

Враховуючи умови п. 4.6 договору про відкриття карткового рахунку і п.4.3 договору про відкриття кредитної лінії, та у зв'язку з тим, що відповідач не виконував зобов'язань по сплаті тіла кредиту та процентів за користування кредитом, позивачем самостійно здійснювалось списання цих платежів, тому сума заборгованості щомісяця збільшувалась на суму нарахованих та списаних за рахунок овердрафту коштів.

За договором про відкриття кредитної лінії строк повернення кредиту становив 08.07.2010 року. Проте, відповідно до заяви ОСОБА_2 від 02.07.2010 року банком було продовжено строк дії кредитної картки та строк повернення кредиту - до 31.07.2011 року.

З викладеного вбачається, що після завершення строку дії кредитної картки та у зв'язку з непогашенням кредиту та несплатою процентів за користування кредитними коштами, уся сума непогашеної заборгованості була віднесена до несанкціонованого овердрафту, оскільки подальше користування коштами позичальником відбувалось поза межами встановленого строку дії кредитного ліміту.

Відповідно до п.5.1 договору про відкриття карткового рахунку, клієнт зобов'язаний не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту і несе відповідальність за його виникнення.

Пунктом 5.4 вказаного договору визначено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту клієнт зобов'язаний сплатити банку нараховані на суму заборгованості проценти в розмірі, встановленому тарифами банку.

Таким чином, доводи апелянта щодо необґрунтованого підвищення ставки процентів, що нараховувались на суму заборгованості, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що у період строку дії кредитного ліміту та дії кредитної картки процентна ставка банком не змінювалась та залишалась на рівні 15% річних .

Відповідно до п.10.9 договору про відкриття карткового рахунку, тарифи банку і Правила користування платіжною карткою , а також додаткові угоди до цього договору є невід'ємною частиною договору.

З матеріалів справи вбачається, що з розмірами зазначених Тарифів, які є невід'ємною частиною договору, відповідач був належним чином ознайомлений, про що свідчить його підпис під переліком тарифів ( а.с. 13).

Пунктом 3.14 Тарифів визначено, що плата за користування несанкціонованим овердрафтом по картковому рахунку у доларах США становить 20 % річних.

Як вбачається з наданої представником позивача копії наказу № 1207-о від 09.12.2011 року голови правління ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», цим наказом внесені зміни до Тарифів комісійної винагороди АТ Банк «Фінанси та Кредит» по операціях емісії і обслуговування платіжних карток з 04.01.2012 року. Наказ та додатки до нього були розміщені на сайті банку.

Пунктом 1 наказу змінено розмір плати за користування несанкціонованим овердрафтом за поточним рахунком клієнта в банку, на якому обліковуються операції за допомогою платіжної картки, для рахунків у доларах США встановлено ставку 30% річних.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, проценти на суму простроченої заборгованості нараховувались: з 01.11.2011 року - 20% річних, а з 04.01.2012 року - 30% річних.

Таким чином, нарахування процентів на суму простроченої заборгованості за ставкою, визначеною Тарифами банку, у разі наявності простроченої (несанкціонованої) заборгованості, було попередньо погоджено відповідачем умовами укладеного договору, а тому його доводи щодо самостійного підвищення банком процентної ставки є необґрунтованими.

Посилання представника апелянта на пропуск банком строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом з огляду на строк дії кредитної картки ( до 31.07.2011 року) колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, платіж у сумі 5000 доларів США на погашення заборгованості був здійснений відповідачем у січні 2012 року, а тому загальний трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено, враховуючи, що з позовом до суду банк звернувся у вересні 2014 року.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, станом на 01.01.2012 року загальна сума заборгованості складала 8462,05 долари США, з яких заборгованість по кредиту - 4917,06 доларів США, решта - заборгованість за відсотками. Із сплаченої відповідачем у січні 2012 року суми 5000 доларів США була повністю погашена заборгованість за відсотками та частково - заборгованість по кредиту, залишилась несплаченою (простроченою) сума кредиту - 3602,87 доларів США, на яку, починаючи з 01.02.2012 року були нараховані проценти за тарифами банку.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що розмір заборгованості відповідача - 102 187 грн. 19 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом - 47 243 грн. 68 коп. та нарахованих відсотків по простроченій ( несанкціонованій) заборгованості - 54 943 грн. 51 коп., відповідає умовам укладених договорів та доведений матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що ним допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: