Справа № 489/1852/15-ц
Номер провадження 2/489/1362/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про тлумачення змісту правочину та зобов'язання вчинити дії,

встановив

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, на умовах якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 150 000 доларів США строком користування кредитними коштами до 31.08.2033 із сплатою 12,5 % річних. Для забезпечення цього договору були укладені іпотечні договори на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання у розмірі 123160,67 доларів США, що в еквіваленті складає 1 944 061,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1 515,46 дол. США, строкової заборгованості за кредитом 116 479,92 дол. США, простроченої заборгованості за відсотками 4 882,55 дол. США, строкової заборгованості за відсотками 282, 74 дол. США, та 3 890,77 грн. пені: пеня за прострочення сплати відсотків 2 960,67 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 930,10 грн.

В травні 2015 року від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову.

21 травня 2015 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява в якій відповідач просив постановити рішення про тлумачення змісту колонки 8 Додатку 1 "Повідомлення позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту" та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру щомісячного платежу та надати новий графік погашення, а також зарахувати сплачені кошти в сумі 59 941,38 дол. США в рахунок погашення основного боргу. Ухвалою суду від 28 травня вимоги об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі та стягнути заборгованість. Вимоги за зустрічним позовом не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти первісного позову, просив відмовити в задоволені позовних вимог. Вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

01.09.2008 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/5865/2/22247 (далі-кредитний договір), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 150 000 дол. США до 31 серпня 2033 року (включно), а відповідач зобов'язувався щомісячними платежами повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі 12,5 річних, та комісії (а. с. 9-11).

В забезпечення виконання зобов'язань відповідач передав позивачу в іпотеку житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та квартири за адресою: АДРЕСА_1.

З копії меморіального ордеру вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти (а. с. 24-25).

Таким чином, позивач свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав.

Відповідач в зустрічному позові посилається на те, що разом з кредитним договором сторонами було підписано Додаток 1 до кредитного договору, в якому в колонці 8, що має назву "Абсолютне значення подорожчання кредиту, грн." вказано 367 272,4. Він вважає, що сума подорожчання кредиту обумовлена сторонами складає 367 272,4 грн., тому просив розтлумачити колонку 8 та зобов'язати позивача здійснити перерахунок.

01.09.2008 сторонами було підписано Додаток 1 до кредитного договору, що називався "Повідомлення позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту" (а. с. 12). Також було підписано Додаток до Повідомлення позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту, який має назву "Розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (графік платежів за кредитним договором)" (а. с. 13).

Першим реченням вказаного додатку (Розрахунку) зазначено, що розрахунки всіх платежів здійснюються у валюті кредиту на дату розрахунку.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору валютою кредиту є долар США.

Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затверджені постановою НБУ від 10.05.2007 N 168, визначено поняття абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов'язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту.

В останньому рядку додатку - "Усього" в колонці 8 вказано суму 367 272,4 що відповідає сумі значень колонок з 4 по 6 (включно), тобто просумовано всі платежі за кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені в ч. ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими ч. 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, підставою для застосування такого правового інституту як тлумачення змісту угоди має бути наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з'ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тобто потребує встановлення справжньої волі, вираженої при вчиненні правочину, та відповідності волі та волевиявлення.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України цивільні правовідносини будуються сторонами зокрема згідно з принципами добросовісності та розумності.

Як вбачається з кредитного договору та його додатків відсутні протиріччя, оскільки першим реченням додатку (Розрахунку) зазначено, що розрахунки всіх платежів здійснюються у валюті кредиту на дату розрахунку, тобто у доларах США, а тому немає необхідності застосовувати тлумачення змісту правочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні вимог за зустрічним позовом необхідно відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №014/5865/2/22247 від 01.09.2008 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання у розмірі 123160, 67 доларів США, що в еквіваленті складає 1 944 061,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1 515,46 дол. США, строкової заборгованості за кредитом 116 479,92 дол. США, простроченої заборгованості за відсотками 4 882,55 дол. США, строкової заборгованості за відсотками 282, 74 дол. США, та 3 890,77 грн. пені: пеня за прострочення сплати відсотків 2 960,67 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 930,10 грн.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фідобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Відмовити в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про тлумачення змісту правочину та зобов'язання вчинити дії в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. код - НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" заборгованість в сумі:

- 123 160, 67 дол. США, що еквівалентно 1 944 021 (один мільйон дев'ятсот сорок чотири тисячі двадцять одна) грн. 67 коп., а саме: заборгованості за кредитом 1 515,46 дол. США, що еквівалентно 23 921,16 грн., строкової заборгованості за кредитом 116 479,92 дол. США, що еквівалентно 1 838 607,00 грн., простроченої заборгованості за відсотками 4 882,55 дол. США, що еквівалентно 77 069,86 грн., строкової заборгованості за відсотками 282,74 дол. США, що еквівалентно 4 462,98 грн.,

- 3890 (три тисячі вісімсот дев'яносто) грн. 77 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" судовий збір у розмірі 3654 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв