Справа № 562/1730/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2015 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

під головуванням судді Мички І.М.

при секретарі Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ ДВС Здолбунівського районного управління юстиції, про визнання довіреності (договору доручення) удаваним правочином, визнання його договором купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль , -

в с т а н о в и в :

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати односторонній правочин, яким є Довіреність, видана ОСОБА_1 щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за р/н 744 - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу Great wall safe, 2006 року випуску, реєстраційний номер ААХХХХСА; визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1; зобов'язати ВДВС Здолбунівського районного управління зняти арешт із транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1; судові витрати у вигляді судового збору покласти на нього.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 09 липня 2011 року з відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо відчуження транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1 не по договору купівлі-продажу, а шляхом видання відповідачем довіреності (з метою економії грошових коштів ) на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, згідно якої позивач матиме всі повноваження власника транспортного засобу, матиме можливість вільно ним розпоряджатись, відчужувати його на користь третіх осіб, знімати та ставити автомобіль на облік в органах державної автомобільної інспекції.

Вказує, що між сторонами було досягнуто згоди щодо ціни транспортного засобу, яка складає 25 000 гривень, а також порядок розрахунків за відчуження автомобіля та порядок передання автомобіля позивачу.

Стверджує, що цього ж дня 09 липня 2011 року відповідач видав на його ім'я довіреність щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) вищевказаним транспортним засобом, яка була посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 744. Одразу після посвідчення довіреності зазначає, що він передав відповідачу грошові кошти в сумі 25 000 грн., а останній в свою чергу передав йому ключі від зазначеного вище автомобіля, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та написав власноручно розписку про отримання грошових коштів.

Пояснює, що в подальшому вільно та безперешкодно володів транспортним засобом в своїх особистих потребах, однак коли 15 липня 2015 року приїхав в ВРЕР ДАІ м.Острога для того, щоб зняти з обліку зазначений автомобіль, йому стало відомо, що даний автомобіль знаходиться під арештом накладеним ВДВС Здолбунівського районного управління юстиції.

Вважає, що в дійсності з ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому просить визнати довіреність удаваним правочином та визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без її участі, за наявних у справі доказів.

Відповідач подав заяву, в якій вимоги позову визнає і просить прийняти рішення без його участі.

З'ясувавши обставини справи, вивчивши наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 09 липня 2011 року між сторонами було досягнуто згоди щодо відчуження транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, не по договору купівлі-продажу, а шляхом видання відповідачем довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, згідно якої позивач ОСОБА_1 матиме всі повноваження власника транспортного засобу, матиме можливість вільно ним розпоряджатись, відчужувати його на користь третіх осіб, знімати та ставити автомобіль на облік в органах державної автомобільної інспекції.

Цього ж дня 09 липня 2011 року відповідач видав на ім'я ОСОБА_1 довіреність щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом транспортним засобом VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 11 червня 2011 року у ВРЕР ДАІ м.Острог УДАІ УМВС України в Рівненській області та належний відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САЕ 767511, виданого ВРЕР ДАІ м.Острог ВДАІ УМВС України в Рівненській області 11.06.2011 року, ,яка була посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 744.

З долученої до матеріалів справи розписки вбачається, що 09 липня 2011 року ОСОБА_2 дійсно продав автомобіль VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, , за що отримав від квасуна В.С. грошові кошти в сумі 25 000 грн.

У відповідності до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як передбачено п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року за № X, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін вмикають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Крім того, Узагальненням Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24 листопада 2009 року, удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили. Тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали). Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен вказати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину. Спільною ознакою фіктивного та удаваного правочинів є те, що розбіжність між волею та її зовнішнім виявом стає наслідком навмисних дій його учасників, які мають за мету одержання певної користі усіма або принаймні одним із них. Різниця полягає в тому, що за удаваного правочину настають інші права та обов'язки, ніж ті, що передбачені правочином. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що в дійсності між сторонами був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності на право володінні, користування та розпорядження транспортним засобом, а договір купівлі-продажу на підставі якого відповідач ОСОБА_2 передав у власність позивачу ОСОБА_1 автомобіль, а останній прийняв його та сплатив за нього грошову суму коштів визначену між сторонами.

Тому, довіреність була видана відповідачем виключно з метою приховання іншого правочину, договору-купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили, тому до відносин учасників даного правочину необхідно застосовувати відповідні правила правочину, який сторони мали на увазі, тобто який сторони приховали, оскільки воля сторін в удаваному правочині була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені довіреністю. За удаваною довіреністю як правочином обидві сторони свідомо документально оформили її, але насправді між нами були встановлені правовідносини купівлі-продажу транспортного засобу.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ч.І ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Таким чином, в дійсності між сторонами був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу марки VOLKSWAGEN моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, учасники якої приховали даний правочин, шляхом видання відповідачем відповідної довіреності.

Підтвердження того, що був укладений удаваний правочин свідчить і сам зміст довіреності:

позивачу були передані відповідачем всі повноваження власника, в тому числі ті, що пов'язані з розпорядженням автомобіля, виїздом за кордон, зняття його з обліку в органах державної автомобільної інспекції, що свідчить не про передання права користування чи керування автомобілем, а його реальне відчуження шляхом видання відповідної довіреності з метою приховання іншого правочину - купівлі-продажу автомобіля.

Тому, на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу до позивача перейшло право власності на вказаний вище транспортний засіб, зокрема право володіння, користування та розпорядження цим майном, що випливає з положень ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб

Керуючись ст.ст.61, 174, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 235, 316, 317,319, 386, 655, 656, України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ ДВС Здолбунівського районного управління юстиції, про визнання довіреності (договору доручення) удаваним правочином, визнання його договором купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль - задоволити.

Визнати односторонній правочин, яким є Довіреність, видана ОСОБА_1 щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом марки VOLKSWAGEN, моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за р/н 744 - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу Great wall safe, 2006 року випуску, реєстраційний номер ААХХХХСА.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зобов'язати ВДВС Здолбунівського районного управління зняти арешт із транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, моделі CADDY, 2006 року випуску, об'єм двигуна - 1896, кузов №WV1ZZZ2KZ6X062306, реєстраційний номер НОМЕР_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Здолбунівський районний суд, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення у той же строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя :