Справа № 740/1502/15
Провадження № 2/740/1281/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

при секретарі - Кононяко С.А.,

з участю представника позивача - адвоката Івашка В.В.,

представника відповідача - адвоката Васюка Д.Г.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору - Чумак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права на обов'язкову частку у спадщині, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просить визнати за нею право на обов'язкову частку у спадщині після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батьки ОСОБА_7 в розмірі 1/2 частки всього спадкового майна, скасувати частково свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та визнання за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2014 року встановлено факт родинних відносин між нею та ОСОБА_7 як між рідними дочкою та батьком.

Після смерті батька вона прийняла спадщину на підставі ст.1268 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, проте 18 липня 2014 року державний нотаріус Ніжинської міської нотаріальної контори повідомила її про те, що ОСОБА_7 склав заповіт на все майно не на її користь, тому згідно заповіту вона не має права на одержання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають неповнолітні, малолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки.

На день смерті батька ОСОБА_7 вона вже була непрацездатною, оскільки отримувала пенсію за віком за Списком №2 згідно закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 19 лютого 2011 року, а тому має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 та її представник - адвокат Івашко В.В. позов підтримали за викладених в заяві підстав.

Представник відповідача - адвокат Васюк Д.Г.в судовому засіданні надав письмове заперечення на позов і просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4, оскільки відповідно до ч.3 ст. 75 Сімейного кодексу України, ст.1 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під працездатними розуміються особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону. Пенсійний вік визначений в ст.12 закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.13 закону України «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» і для жінок становить 55 років при стажі роботи не менше 20 років.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору Чумак Л.В. заперечувала проти задоволення позову посилаючись на повідомлення №678/02-14 від 19.06.2015 року.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки та представника відповідачки, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України

Згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2014 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, як між рідними дочкою та батьком.

У встановлений законом строк позивачка звернулася до Ніжинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Ніжинської міської державної нотаріальної контори №678/02-14 від 19.06.2015 року ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 09 липня 2012 року за р.№965 на все майно не на користь ОСОБА_4, тому згідно вищезгаданого заповіту вона не має права на одержання свідоцтва про право на спадщину.

Заповіт померлого ОСОБА_7, яким він заповідав все належне йому майно ОСОБА_6,не змінено і не скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов"язкова частка).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_4 на день смерті батьки отримувала пенсію за віком за Списком №2 згідно закону України « Про пенсійне забезпечення», починаючи з 19 лютого 2011 року.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст.1241 ЦК України, є вичерпаний і розширеного тлумачення не потребує.

Згідно ч.3 ст.75 Сімейного кодексу України, ст.1 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 12 закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійний вік для жінок встановлений 55 років при стажі роботи не менше 20 років.

Факт отримання ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно закону України « Про пенсійне забезпечення», починаючи з 19 лютого 2011 року, не свідчить про її непрацездатність в розумінні ст.1241ЦК України як особи, що має право на обов*язкову частку у спадщині, враховуючи, що на день смерті батьки вона мала вік 52 роки і пояснила, що по даний час продовжує працювати в Ніжинській рай лікарні.

За цих обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права на обов'язкову частку у спадщині після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_7 в розмірі 1/2 частки всього спадкового майна, скасування частково свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та визнання права

власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1241, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - державний нотаріус Чумак Л.В., про визнання права на обов'язкову частку у спадщині після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_7 в розмірі 1/2 частки всього спадкового майна, скасування частково свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.