Справа № 2-616/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2010 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Буран О.М.

при секретарі Татар Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дочірнього житлово-експлуатаційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроект» (ДЖЕП ТОВ «Будпроект») до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього житлово-експлуатаційного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроект» та про надання жилого приміщення, суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2001 року ДЖЕП АТ «Одеспобутбудпроект» «Будівельник» (нині правонаступник ДЖЕП ТОВ «Будпроект») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що на підставі ст.. 71 ЖК України, відповідач не мешкає без поважних причин у наданої йому кімнаті понад шість місяців, до того ж з 1998 року має заборгованість по сплаті за проживання та користування комунальними послугами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, надав зустрічну позовну заяву до ДЖЕП ТОВ «Будпроект» з вимогами про надання йому житлового приміщення на склад родини з двох осіб та просив відновити реєстрацію у м.Одесі. Свої вимоги базує на ст.ст.114, 125 ЖК України та мотивуває тим, що сам він житлового приміщення не покидав, а його виселили разом з донькою на вулицю з службового житлового приміщення. У підкріплення своїх стверджень надав звернення, заяви та пояснення до Малиновського районного відділу УМВС України в Одеській області.

До спільного розгляду з первісним позовом було залучено позовну заяву ОСОБА_2 до ДЖЕП ТОВ «Будпроект» про зобовязання надати ОСОБА_1 житлове приміщення на склад родини з двох осіб, зобовязати видати ордер та зробити реєстрацію за адресою цього приміщення на підставі ст.ст.114, 125 ЖК України, але 05 травня 2010 року ОСОБА_2 відмовилася від своїх позовних вимог.(а.с. )

Представник позивача зустрічний позов ОСОБА_1 не визнав, вказавши, що ОСОБА_1 примусово не виселяли, житло у гуртожитку він залишив сам добровільно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи суд дійшов висновку, що позов ДЖЕП ТОВ «Будпроект» підлягає задоволенню, а в задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Судом встановлено, що гуртожиток на 345 місць розташований за адресою: АДРЕСА_1 є власністю ДЖЕП ТОВ «Будпроект» (як правонаступник Акціонерного товариства «Одеспобутбудпроект»). ДЖЕП ТОВ «Будпроект» на підставі Договору здійснює експлуатацію та обслуговування гуртожитку. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року (зі змінами та доповненнями) та розділом 2 Договору передбачено право ДЖЕП ТОВ «Будпроект», як житлово-експлуатаційної організації предявляти позов про визнання наймача таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкав у вказаному гуртожитку з 1974 року. Після розлучення він проживав у кімнаті №100 цього гуртожитку. Виконуючи судове рішення, ухвалене 03.12.2001 року Малиновським райсудом суддею Савинською І.А. (а.с.31), 06 лютого 2001 року відповідач був добровільно переселений у кімнату НОМЕР_1 цього ж гуртожитку, про що державним виконавцем складений відповідний акт. На час переселення мав заборгованість за користування жилою площею та комунальними послугами у сумі 712,32грн., яка ним не сплачена до теперішнього часу. Протягом наступних шести місяців, з 06 лютого 2001 року по 31 серпня 2001 року у кімнаті НОМЕР_1 не проживав. До теперішнього часу, у цьому гуртожитку не проживає і плату за проживання не вносить, що визнає сам відповідач. Плата за проживання позивачем не нараховується. Доказів про поважність причин відсутності не надав. ОСОБА_1 не звертався ані до позивача за первісним позовом, ані з вимогами до суду про можливість користування житловою площею в зазначеному гуртожитку.

Статтею 16 ч. 2 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальними правилами при тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, згідно ст..71 ЦК України, якщо наймач був відсутній понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутньої особи може бути може бути продовжено наймодавцем, а за наявності спору судом.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення реєстрації у м.Одесі предявлені до ДЖЕП ТОВ «Будпроект», як до уповноваженої особи власника гуртожитку, і у якої знаходиться будинкова книга гуртожитку, де міститься запис про реєстрацію місця проживання. До того ж, ці вимоги ОСОБА_1 не конкретизовані. На вимогу суду ОСОБА_1 за весь час слухання справи не уточнив у якому саме житловому приміщені та за якою адресою повинен ДЖЕП ТОВ «Будпроект» відновити реєстрацію у м.Одесі.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені зустрічних позовних вимог суд виходив з того, що для надання йому житлової площі у звязку з виселенням підстав не має. Ствердження ОСОБА_1 про те, що житлова площа гуртожитку є службовою не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. До того ж ОСОБА_1 заявив позовні вимоги посилаючись одночасно на ст.ст.114, 125 ЖК України. Судом було запропоновано уточнити вимоги у цій частині, але він відмовився.

Судом встановлено статус будівлі, як гуртожитку, тому правовідносини, які складаються між сторонами повинні регулюватися главою 4 ЖК України про користування гуртожитками.

Глава 2 ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, яка включає ст. 114, і глава 4 ЖК України регулюють не аналогічні правовідносини, і в останній немає посилання на те, що на правовідносини, які нею регулюються, поширюється дія глави 2 ЖК України. Підстав для її поширення також не має. Так само окремо регулює ЖК у главі 3 користування службовими житловими приміщеннями.

Крім того, правових підстав для надання ОСОБА_1 іншої жилої площі не має на підставі того, що позивачем вимоги про виселення не заявлені.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 71, 114, 125 ЖК України, ст.. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги житлово-експлуатаційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроект» до ОСОБА_1 про визнання його таким, який втратив право користування у гуртожитку АДРЕСА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку будинку АДРЕСА_1

У задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до житлово-експлуатаційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроект»- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Буран О.М.