Справа № 464/9759/14 Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/1822/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю Трофимчук О.В. - представника ЛМКП „Львівтеплоенерго",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго" та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року Львівське міське комунальне підприємство (ЛМКП) „Львівтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просило суд стягнути з відповідача 3 823 грн. 89 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 за період з 01.06.2011 року по 01.07.2014 року (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 597 грн. 33 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с. 30-32).

Дане рішення оскаржили, як позивач, так і відповідач ОСОБА_4

ЛМКП „Львівтеплоенерго" просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Стверджує, що сплачені в період з 01.06.2011 року по 01.07.2014 року 1 231 грн. 09 коп. були сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, що утворилася станом на 01.06.2011 року, а відтак вважає, що суд прийшов до хибного висновку про те, що заборгованість за спірний період (з 01.06.2011 року по 01.07.2014 року) становить 2 597 грн. 33 коп., а не 3 823 грн. 89 коп. (а.с. 45-47).

Апелянт ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що позивач не долучив до позовної заяви доказів про надання ним послуг з теплопостачання.

Звертає увагу на те, що між позивачем та ним відсутні договірні відносини з приводу надання і оплати комунальних послуг (а.с. 36-38).

Судові повістки, надіслані судом на адресу, вказану апелянтом ОСОБА_4 у поданій ним апеляційній скарзі (АДРЕСА_1), двічі поверталися до суду без вручення їх згаданому апелянту - з довідкою пошти „за закінченням терміну зберігання" (а.с. 58, 63-64).

За вище наведених обставин колегія суддів вважає за можливе апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта ОСОБА_4 - на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів поданої ЛМКП апеляційної скарги та на заперечення доводів апеляційної скарги відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга ЛМКП підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 20 і 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначено обов'язки споживача та виконавця таких послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг в строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання житлово-комунальних послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Обов'язок власника (співвласників) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також і п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 „Про приватизацію державного житлового фонду" (в редакції 2006 року).

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг та проведення їх оплати передбачено законом і визначено, як обов'язок, а не право сторін, а відтак доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 про відсутність між ним та ЛМКП договірних відносин з приводу надання і оплати послуг з теплопостачання квартири АДРЕСА_1(власником якої є відповідач) до уваги прийматися не можуть.

Як стверджується матеріалами справи, відповідач періодично вносив платежі за послуги з теплопостачання належної йому на праві власності квартири (а.с. 4, 68, 70), а відтак визнавав надання йому цих послуг.

Будь-яких доказів про претензії відповідача (як споживача послуг) до ЛМКП (як їх виконавця) щодо цих послуг (у відповідності до ст. 18 Закону України „Про житлово-комунальні послуги") відповідачем до суду подано не було.

За вище наведених обставин доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що позивачне долучив до позовної заяви доказів про надання ним послуг з теплопостачання, колегія суддів визнає надуманими і такими, що не можуть прийматися до уваги.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Як вже зазначалося вище, відповідач періодично вносив платежі за послуги з теплопостачання належної йому на праві власності квартири (які інколи значно перевищували нарахування за певний місяць, чим частково погашав заборгованость, яка утворилася за попередній період; а.с. 4, 68, 70), а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в силу ст. 264 ЦК України часткове погашення боргу свідчить про визнання відповідачем, як власником квартири, цього боргу, а відтак позивачем строк позовної давності не порушено.

За наведених вище обставин у суду не було правових підстав для зарахування сплачених відповідачем за період з 01.06.2011 року по 01.07.2014 року 1 232 грн. 09 коп. (232 грн. 09 коп. + 1 000 грн.) саме, як оплату за згаданий період, оскільки на початок цього періоду (станом на 01.06.2011 року) у відповідача існувала заборгованість у зазначеному розмірі.

З урахуванням наведеного колегія суддів доводи апеляційної скарги ЛМКП визнає обгрунтованими, а відтак оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позовних вимог ЛМКП до відповідача у повному обсязі.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати у виді сплаченого ЛМКП судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. за подачу апеляційної скарги на оскаржуване рішення (а.с. 48).

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1-3, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго" задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго" до ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго" 3 823 грн. 89 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 за період з 01.06.2011 року по 01.07.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго" 121 грн. 80 коп. судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: