УхвалА

іменем україни

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Кафідової О.В., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що воно забезпечує надання комунальних послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території у АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, отримував надані житлово-комунальні послуги, проте з 1 квітня 2009 року по 1 серпня 2013 року, їх сплачував несвоєчасно, не в повному обсязі, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 9 537 грн 67 коп.

Ураховуючи викладене, КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 9 537 грн 67 коп. за період з 1 квітня 2009 року по 1 серпня 2013 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року, позов КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість по оплаті за утримання житла та оплаті за користування комунальними послугами, яка утворилась за період з 1 квітня 2009 року по 1 серпня 2013 року в розмірі 9 537 грн 67 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу передати на новий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суди, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те що КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації надавало відповідачу житлово-комунальні послуги, які ним сплачувались несвоєчасно і не в повному обсязі. Доводи касаційної скарги про стягнення боргу поза межами позовної давності перевірялись судами і не знайшли свого підтвердження, оскільки дії відповідача щодо часткової сплати послуг свідчили про визнання боргу та переривання позовної давності.

Посилання касаційної скарги на відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для відмови у позові, оскільки послуги відповідачу надавались та ним споживались і частково сплачувались, що свідчить про те, що цивільні права та обов'язки між ними існують (ст. 11 ЦК України). Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Кафідова

В.А.Черненко