Справа №577/154/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 22-ц/788/554/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про поділ спільного майна подружжя в частині стягнення кредитних коштів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що кредитний договір укладався з метою отримання коштів для потреб сім'ї, у підтвердження чого в суді першої інстанції надані відповідні докази, кредит є побутовим і письмова згода відповідачки на його укладення не потрібна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідачки та її представника ОСОБА_5, які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 25 жовтня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2013 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.2).

04 липня 2012 року між ОСОБА_3 та акціонерним товариством "Ощадбанк" в особі філії Сумського обласного управління укладено додатковий договір №105532/1 до договору №105532 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахункового-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 14 вересня 2011 року, за умовами якого позивачу відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 25700 грн.

07 липня 2012 року позивач повністю використав ці кошти.

07 травня 2014 року він погасив тіло кредиту у сумі 25700 грн.

За весь час користування кредитною лінією, тобто з 07.07.2012 р. по 07.05.2014 р., ним також сплачено відсотки за користування кредитними коштами у сумі 11682,42 грн., з них 5706 грн. 85 коп. за час перебування у шлюбі, тобто з 07.07.2012 року по 21.06.2013 (а.с. 65-67).

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, всупереч цим вимогам позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що отримані ним за договором кошти у сумі 25700 грн., були використані на задоволення потреб сім'ї, чим не довів, що кредитний договір був укладений ним в інтересах сім'ї.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що кошти, які були отримані позивачем за договором, не є спільною сумісною власністю подружжя, а тому обґрунтовано відмовив в покладенні на ОСОБА_4 обов'язку щодо їх повернення.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив спірні правовідносини, та у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України всебічно й повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку.

Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: