Справа № 2/303/2380/15
Ряд стат звіту № 56
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 липня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» просить визнати таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 11.05.2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 5670, яким звернуто стягнення на автомобіль марки FIAT, моделі PUNTO, типу легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) ZFA 9404, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, який є предметом застави і належить на праві власності ОСОБА_2, яка є боржником згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2015 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11.05.2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинено виконавчий напис № 5670 про звернення стягнення на транспортний засіб - автомобіль марки FIAT, моделі PUNTO, типу легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) ZFA 9404, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, який є предметом застави і належить на праві власності ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АОС 612618, виданого 29.03.2007 року МРЕВ міста Мукачево. Зазначене майно на підставі Договору застави, посвідченого 04.04.2007 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу, за реєстром № 1363 було передано в заставу в забезпечення зобовязань ОСОБА_2 за Договором кредиту № 430 від 02.04.2007 року Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (ЗАТ) правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Про існування виконавчого напису нотаріуса, їй стало відомо з Постанови старшого державного виконавця МВ ДВС Мукачівського МРУЮ про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2015 року про стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5670 від 11.05.2015 року, яку отримала 09.07.2015 року у відділенні поштового звязку. З виконавчого напису нотаріуса, їй стало відомо, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації належного їй автомобіля предмету застави, нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі заборгованості, що виникла за період з 17.12.2012 року по 24.03.2015 року та суми плати, що здійснена ТОВ «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису 3 150,00 грн. всього 62 693,52 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням, вимоги ст. 88 Закону України Про нотаріат щодо без спірності заборгованості, оскільки згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.05.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № 430 від 02.04.2007 року в розмірі 44 422,78 грн., яка виникла станом на 01.02.2014 року. Вказане рішення виконано боржником повністю, що стверджується Постановою державного виконавця від 19.01.2015 року про закінчення виконавчого провадження про стягнення заборгованості у звязку з повним погашенням заборгованості за рішенням суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав наведених у позовній заяві. При цьому додав, що умовами договору застави, не передбачена така підстава стягнення заборгованості за кредитом, як «виконавчий напис нотаріуса». Крім того, сума боргу за договором кредиту вже стягнута рішенням суду та виплачена ОСОБА_2 повністю.

Відповідач, ТзОВ «Кредитні ініціативи» через канцелярію суду подав письмове заперечення на позов. З якого вбачається, що відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, «…що з матеріалів справи не випливає, що заборгованість за виконавчим написом сплачена, а отже спір відсутній між сторонами.», а те «…що у виконавчому написі допущено помилку за періодом звернення стягнення на предмет застави, вважає не суттєвим, оскільки таке не впливає на розмір заборгованості.» Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, подавши заперечення на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Третя особа, приватний нотаріус повідомлявся в порядку ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, з врахуванням письмових заперечень відповідача, перевіривши матеріали справи суд, приходить до наступного висновку:

У відповідності до вимог ст. 110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть предявлятися також за місцем його виконання.

Судом встановлено, що 02 квітня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 430, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 17 500,00 грн. під 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення 02 квітня 2014 року (а.с.10-13).

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 430 від 04.04.2007 р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_2 було укладено договір застави від 04.04.2007 року, посвідчений нотаріально, предметом якого був транспортний засіб - автомобіль марки FIAT, моделі PUNTO, типу легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) ZFA 9404, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, вартістю за домовленістю сторін 88 375,00 грн. (а.с.14-15).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року повністю задоволено позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 430 від 02.04.2007 року стягнуто суму заборгованості, яка виникла станом на 01.02.2014 року в розмірі 44 422,78 грн. та судові витрати у справі 444,23 грн. (а.с16.)

Відповідно до Постанови ВП № 45828982 про закінчення виконавчого провадження , винесеної 19.01.2015 року державним виконавцем МВ ДВС Мукачівського МРУЮ Закарпатської області виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 44 422,78 грн. та судових витрат у справі 444,23 грн. закінчено у звязку з сплатою боргу та судових витрат боржником. (а.с17).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 11.05.2015 року, вчинено Виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 5670, яким звернуто стягнення на автомобіль марки FIAT, моделі PUNTO, типу легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) ZFA 9404, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, який є предметом застави і належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.8).

На підставі даного виконавчого напису нотаріуса, який є виконавчим документом, старшим державним виконавцем МВДВС Мукачівського МРУЮ Закарпатської області 05.07.2015 року відкрито виконавче провадження № 48009676 згідно якого, боржнику ОСОБА_2 запропоновано самостійно до 12.07.2015 року звернути стягнення на автомобіль марки FIAT, моделі PUNTO, типу легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) ZFA 9404, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, який належить їй на праві власності, в рахунок погашення суми боргу перед ТзОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 62 693,52 грн. (а.с.9).

Відповідачем, до письмового заперечення додано копії розрахунку заборгованості за кредитом № 430 від 02.04.2007 року за період з 02.04.2007 року по 24.03.2015 року в розмірі 59 543,52 грн.; вимоги про усунення порушень від 27.03.2015 року; витягу про реєстрацію обтяжень, які були надіслані ним боржнику.

Статтями 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, і що з дня виникнення права на вимогу минуло не більше трьох років.(Судові прецеденти Ухвала, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 06.07.2011, № 6-5647св11, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ)

Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ, а також Вищим Господарським судом України вже сформована своя правова позиція щодо визначення документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а саме: - ухвала ВССУ від 15.06.2011 року № 6-4882св11 «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості.»

З аналізу пояснень представника позивача та письмових заперечень відповідача, вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача ТзОВ «Кредитні ініціативи», первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення в т. ч. у порядку виконання рішення суду від 19 травня 2014 року (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Крім того, розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, відсотках, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог стягувача до боржника.

Спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися заставою. Частиною 1 ст.589 ЦК України встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Аналогічна норма міститься в ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу».

Пунктом 4.2 Договору застави від 04.04.2007 року, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний Промінвест банк» та ОСОБА_2, встановлено шляхи, якими може здійснюватися звернення стягнення на предмет договору застави в позасудовому порядку: - передачі Заставодавцем у власність Заставодержателя ОСОБА_4 застави в рахунок виконання зобовязань за Кредитним договором; - продажу безпосередньо заставодавцем ОСОБА_4 застави третій особі на користь Заставодержателя; - продажу заставодержателем ОСОБА_4 застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою або на публічних торгах; - іншим способом, що не суперечить чинному законодавству на момент реалізації предмету застави.

Як вбачається, з даного пункту договору застави такого способу звернення стягнення на предмет застави, як звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса, сторонами договору не передбачено.

Згідно із частиною першою статті 590 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII Про заставу звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Частина третя статті 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У частині першій статті 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобовязань, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: - передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом; - продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; - відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; - переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачалось.

Згідно із частиною другою розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень є спеціальними відносно Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII Про заставу для застосування до спірних правовідносин.

Отже, положення Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII Про заставу у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Саме до цього зводяться правові висновки, що викладені в рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2011 року, постановах Вищого господарського суду України від 19 січня 2011 року та від 28 березня 2011 року.

Крім того, такий самий висновок міститься в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 жовтня 2012 року у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним і таким, що не підлягає виконанню, та закриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення (справа № 6-70цс12).

Відповідно до ст. 360-7 Цивільно-процесуального кодексу України, згідно якої рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, а також обов'язок судів привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З врахування наведеного вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Керуючись: ст. ст.15, 18, 546, 589, 590 Цивільного кодексу України, ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про заставу»,ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224 ЦПК України, суд заочно -

р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5670 від 11.05.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки FIAT, моделі PUNTO, типу легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) ZFA 9404, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л .