Категорія 55Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Колоса С.С., Якименко М.М.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про встановлення періоду роботи та стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року вона працювала продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться в м. Вінниці спочатку по АДРЕСА_1, а згодом по АДРЕСА_2 та належить ФОП ОСОБА_3, що підтверджується договором від 01.04.2013 року. За весь час роботи відповідач ОСОБА_2 заробітну плату не виплачував, а лише іноді видавав допомогу, про що їй стало відомо після припинення трудових відносин та отримання з Пенсійного фонду відомостей про застраховану особу.

ОСОБА_2 зазначає, що під час прийому її на роботу відповідач запевнив, що заробітна плата буде не менше 3 000 грн., однак даний факт вона підтвердити не може, тому вважає, що розмір заробітної плати необхідно вираховувати від розміру середньої заробітної плати, визначеної органами статистики. Так, згідно даних Головного управління статистики у Вінницькій області середньомісячна заробітна плата одного штатного працівника на кінець 2013 року становить 2894 грн., а за період січень-березень 2014 року - 2806 грн. Таким чином, заробітна плата позивача складатиме 34 464 грн. У зв'язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом та просить встановити період її роботи у ФОП ОСОБА_3 без оформлення трудових відносин із 01.04.2013р. по 31.03.2014 р. та стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь 34 464 грн. невиплаченої за вказаний період заробітної плати.

Під час розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно яких вона просить зобов'язати ФОП ОСОБА_3 оформити належним чином трудові відносини із позивачем; нарахувати та виплатити на її користь заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати у сфері торгівлі у м. Вінниці в період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року та нарахувати і сплатити, відповідно до законодавства, податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи.

Також, під час закінчення розгляду справи позивачем була подана заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої вона просить стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь заробітну плату за період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року в розмірі 33 672 грн., з яких нарахувати і сплатити податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вказаний період роботи.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 позов задоволено. Встановлено факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах в період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року із ФОП ОСОБА_3 без оформлення трудових відносин. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заробітну плату за період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року в розмірі 33 672 грн., з яких нарахувати та сплатити податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за зазначений період роботи. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення в повному обсязі не відповідає.

Суд, постановляючи рішення про встановлення факту перебування в трудових відносинах позивачки з відповідачем, , з чим і погоджується колегія суддів, підставно виходив з того, що 01.04.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено трудовий договір.

Згідно умов цього договору працівник зобов'язується виконувати роботу продавця, а фізична особа - підприємець ОСОБА_3 - оплачувати працю в розмірі мінімальної заробітної плати (а.с. 79-80). Крім того, факт, що позивачка дійсно виконувала роботу продавця підтверджували в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З записів у Книгі відгуків і пропозицій у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, виданої ФОП ОСОБА_3, вбачається, що продавцеві ОСОБА_2 дякують за домашній уют, привітність, смачні страви та інше. Дані записи було зроблено 24.07.2013 року, 08.09.2013 року .та 27.09.2013 року' покупцями ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 8).

З листа Управління Державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області № 16/5-1259/Гл_від 22.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 з 04.04.2013 року та до теперішнього часу включена до списку довірених осіб, відповідальних за здачу та зняття з охорони ПЦС Магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та станом на 21.04.2015 року інформація про виключення ОСОБА_2 з вищевказаних списків магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" до УДСО не надходило (а.с. 9).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.92 року, укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладанням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органом.

Таким чином, фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати колегія суддів приходить до слідуючого. Як зазначалось вище, відповідач зобов'язався виплачувати заробітну плату в розмірі мінімальної заробітної плати. Це б становило 15195 грн. Згідно з пояснень ОСОБА_2, вона за час роботи у відповідача отримала по касовим документам 19755 грн. 08 коп. заробітної плати, тому заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед позивачкою відсутня.

Висновок суду про стягнення на користь позивачки середньої заробітної плати в розмірі, не вищої середньої за відповідним видом економічної діяльності у регіоні не відповідає вимогам закону, який діяв на момент виникнення правовідносин, тому рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, оскільки суд при вирішення керувався вимогами ст. 235 КзПП України в редакції 28.12.2014 року, яка зворотної сили не має, а спірні правовідносини виникли в 2013 - початок 2014 року.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної карги про те, що позивачка не працювала у відповідача та будь якої зарплати він не сплачував, оскільки вони спростовуються вище вказаними доказами і направлені на те, щоб уникнути фінансової відповідальності перед податковою інспекцією.

Також не приймається до уваги висновок постанови Хмільницького окружного адміністративного суду про те, що позивачка не могла отримувати заробітну плату з березня по травень 2014 року, оскільки як вважав суд, договір оренди магазину був припинений за заявою відповідача, так як вказана постанова не набула законної сили на момент розгляду справи як в суді першої інстанції так і в апеляційній, а сама позивачка зазначений розмір зазначений розмір зарплати, яку вона отримала; згідно з довідки УДСО при УМВС України у Вінницькій області від 22.04.2015 року і інформації про виключення ОСОБА_2 з списків магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» до УДСО не надходило.

З огляду на наведене колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України, тому рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про встановлення факту перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах в період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року із ФОП ОСОБА_3 без оформлення трудових відносин, в частині задоволення вимог про стягнення заробітної плати відмовити.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Керуючись ст..ст.88, 307, 313-314, 316, 317, 319 ЦГЖ України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 скасувати та ухвалити нове.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах в період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року із ФОП ОСОБА_3 без оформлення трудових відносин, в частині задоволення вимог про стягнення заробітної плати відмовити

Стягнути з ФОП ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді:/підписи/

з оригіналом вірно: