АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4617/15 Головуючий 1 інст. Крівцов Д.А.
Справа № 643/601/15-ц
Категорія : сімейні Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 травня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказував, що з 27 квітня 1996 року він з ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте спільне життя між ним та відповідачкою не склалося, вони мають різні погляди на життя, різні методи виховання спільного сина, що призводило до сварок та непорозумінь.

Тому, ОСОБА_2 просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1 27 квітня 1996 року.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 10 березня 2015 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Надано сторонам строк для примирення до 12 травня 2015 року.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 проти позову не заперечувала, проте не погодилася з доводами позивача щодо причини розірвання шлюбу; крім того, надала до суду заяву, в якій просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12 травня 2015 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 27 квітня 1996 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадського стану м.Харкова, актовий запис №308 розірвано. Після розірвання шлюбу повернуто відповідачці дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині зміни її прізвища на дошлюбне.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції переглядається лише в частині зміни прізвища відповідачки, в іншій частині рішення сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що подальше збереження шлюбу сторін не є можливим, а також відповідно заяви відповідачки змінюється прізвище останньої на дошлюбне «ОСОБА_1».

Проте повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може.

Відповідно до ст. ст. 24, 56, 104, 110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 27 квітня 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 10 березня 2015 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Надано сторонам строк для примирення до 12 травня 2015 року (а.с.20).

Матеріали справи містять заяву відповідачки ОСОБА_1 про те, що після розірвання шлюбу, вона просить суд повернути їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» (а.с.23).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до правил державної реєстрації актів цивільного стану державна реєстрація зміни прізвища, проводиться лише стосовно громадян України.

Державна реєстрація зміни імені проводиться за заявою про зміну імені фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її проживання.

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» з 28.07.2010 не передбачається проведення державної реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду про розірвання шлюбу, які набрали чинності після зазначеної дати. Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу і позбавляє необхідності виконання громадянами зайвих процесуальних дій щодо державної реєстрації розірвання шлюбу та отримання відповідного свідоцтва. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Судом першої інстанції правильно вирішено питання про відновлення дошлюбного прізвища відповідачки за її ж заявою, що також передбачено ст.113 Сімейного кодексу України.

Крім цього це питання врегульовано п.8ст.235 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Належне вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові.

Проте судова колегія, досліджуючи матеріали справи, доводи апеляційної скарги і заперечення на неї представником позивача, стосовно питання відновлення дошлюбного прізвища відповідачки, вважає що з висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не грунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідачка в ході судового засідання у суді апеляційної інстанції обґрунтовуючи свої вимоги апеляційної скарги пояснила, що подана заява нею до суду першої інстанції про повернення їй дошлюбного прізвища «ОСОБА_1» написана нею у стані хвилювання за сімейні взаємовідносини, які склалися на той час з позивачем, а також направлена була на збереження сімї, і , на спільне виховання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так звертаючись зі скаргою на рішення суду першої інстанції відповідачка зазначила, що погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, але просить суд залишити їй прізвище «ОСОБА_1», оскільки після розірвання шлюбу з позивачем будуть порушені її особисті та майнові права, а також права їхнього неповнолітнього сина, т.я. він постійно проживає з нею виховується тепер нею без участі батька, а прізвища у них будуть різні це відзначиться негативно на його психологічному стані. При цьому, відповідачка вказала, що син вже знаходиться у нервовому стані, після її розлучення з позивачем(батьком сина) та переносить душевні переживання.

За таких обставин, колегія суддів виходить із вимог передбачених ст.ст.3,4,810,11,31, 212,213,214 ЦПК України, оскільки відповідачка зі скаргою на рішення суду першої інстанції звернулася з метою належної реалізації свого права на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, зі скасування його в частині зміни прізвища відповідачки, оскільки в даному випадку діючим законодавством України передбачено інший порядок для вирішення цих вимог.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1п.3 ст. 307, 313,314,316,317,319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 травня 2015 року змінити, скасувавши його в частині повернення відповідачу ОСОБА_1 дошлюбного прізвища «ОСОБА_1».

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: