АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3501/15 Справа № 2-4565/11 Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Ремеза В.А.

за участю секретаря Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Євгена Вікторовича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вказаною скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кривенького Євгена Вікторовича, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця, визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця та зобов"язати його поновити порушені права заявника шляхом вчинення певних дій.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано поважною причину пропуску строку подання скарги та поновлено його.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривенького Євгена Вікторовича щодо:

- відкриття виконавчого провадження №44641117;

- накладання арешту на все майно ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження;

- щодо внесення записів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 08 вересня 2014 року та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 09 вересня 2014 року щодо арешту майна ОСОБА_2;

- щодо звернення до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві

виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2;

- щодо звернення до начальника головного центру обробки спеціальної інформації

Державної прикордонної служби України з заявою про ведення до бази даних "Відомості про

осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України" відомостей про ОСОБА_2

Визнано неправомірними та скасовано постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривенького Євгена Вікторовича:

- про відкриття виконавчого провадження № 44641117 від 05 вересня 2014 року;

- про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08

вересня 2014 року;

- про закінчення виконавчого провадження від 27 жовтня 2014 року.

Зобов'язано державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривенького Євгена Вікторовича поновити порушені права боржника ОСОБА_2 шляхом вчинення дій, спрямованих на:

- зняття арешту з всього майна ОСОБА_2 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна ОСОБА_2 накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44641117 від 08 вересня 2014 року;

- скасування записів у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 08 вересня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 09 вересня 2014 року щодо арешту майна ОСОБА_2;

- звернення до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з поданням про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, застосованого на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року по справі №209/5142/14-ц;

- звернення до начальника головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з заявою про виключення з бази даних "Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України" відомостей про ОСОБА_2

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", заінтересована особа у справі, звернулось з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, де ставить питання про її скасування та постановлення нової, про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції при її постановленні норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривенького Є.В. від 05 вересня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 44641117 щодо виконання виконавчого листа № 2-4565, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 2 188 902,05 грн.

Як убачається з копії виконавчого листа № 2-4565, а також з інших матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 181).

Постановою № 44641117 від 08 вересня 2014 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривеньким Є.В. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, відомості про що 08 вересня 2014 року були внесенні до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та 09 вересня 2014 року - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також судом першої інстанції було встановлено, що за поданням Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року було обмежено ОСОБА_2 у виїзді за межі України. Дана ухвала була оскаржена у апеляційному порядку та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року - скасована, у задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ - відмовлено.

Постановою № 44641117 від 27 жовтня 2014 року було закрито вищезазначене виконавче провадження у зв'язку із встановленням місця проживання боржника ОСОБА_2 за адресою, що вказана у виконавчому листі, тобто: АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 31 ЗУ "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Колегія суддів зазначає, що а ні суб'єктом оскарження, а ні представником заінтересованої особи, як апелянтом не було надано суду переконливих доказів на підтвердження заперечень проти скарги, а саме: доказів на підтвердження направлення рекомендованим листом боржнику ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 44641117, доказів на підтвердження поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, на підставі яких було відкрито оскаржуване виконавче провадження, а також враховуючи, що виконавче провадження будо відкрито не за адресою боржника, вказаною безпосередньо у виконавчому листі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку щодо доведеності та обґрунтованості скарги, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, як необґрунтовані.

Згідно до п.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішеннях суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 312 ЦПК України правових підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а зазначена ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 314 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

В.А.Ремез