Справа № 362/5251/15-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/5473/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 18 12.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Олійника В.І., із участю секретаря Франюк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного підприємства «НИВА - В.Ш.», ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайоннго управління юстиції у Київській області про визнання прилюдних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного підприємства «НИВА - В.Ш.», ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайоннго управління юстиції у Київській області про визнання прилюдних торгів недійсними та призначено справу до судового розгляду на 11 годину 09 вересня 2015 року з посиланням на положення ст.ст. 119-120 ЦПК України, відсутність підстав, передбачених ЦПК України, для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: правил підсудності.

Просить ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі скасувати і постановити нову якою позовну заяву повернути позивачу для подання її до належного суду.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 13 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного підприємства «НИВА - В.Ш.», ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайоннго управління юстиції у Київській області, зокрема, про визнання прилюдних торгів з приводу реалізації квартири АДРЕСА_1 недійсними, ( а.с. 2-9 ).

Відтак, провадження у справі Васильківським міськрайонним судом Київської області відкрито з дотриманням норм процесуального законодавства, що визначає правила підсудності.

Відповідно до п.п. 40-42 постанови №3 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача ( частина перша статті 113 ЦПК ).

Суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та пред'являються до кількох осіб ( наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації ).

За змістом статті 109 і частини першої статті 113 ЦПК такий вибір підсудності поширюється лише на позови, для яких встановлено загальну територіальну підсудність. Отже, правило частини першої статті 113 ЦПК не змінює правила виключної підсудності. У зв'язку із цим якщо до кількох відповідачів пред'явлено позови, пов'язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов'язаних між собою, діють правила статті 114 ЦПК.

Оскільки зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється до суду за місцем розгляду первісного позову ( частина друга статті 113 ЦПК ), на нього не поширюються правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність ( стаття 114 ЦПК ) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності ( наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність ) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( частина перша статті 114 ЦПК ).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним ( стаття 358 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ( статті 364, 367 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( статті 370, 372 ЦК ); про право користування нерухомим майном ( визначення порядку користування ним ); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначене судове рішення постановлено з додержанням вимог закону, а тому доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення процесуального права при постановленні ухвали, зокрема, ст.ст. 109, 119 ЦПК України, є безпідставними.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про необхідність розгляду справи у суді за місцезнаходженням юридичних осіб, відсутність порушень з боку апелянта, який має бути залучений у справі в якості третьої особи, належність квартири апелянту, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновок суду першої інстанції про підсудність даної справи Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Відтак, суд другої інстанції вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити ухвалу без змін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Приватного підприємства «НИВА - В.Ш.», ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайоннго управління юстиції у Київській області про визнання прилюдних торгів недійсними залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

В.І. Олійник