Справа № 594/215/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю:позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за рішенням Борщівського районного суду від 18 липня 2011 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16.06.2011 року. На даний час, коштів на утримання дитини не вистачає, сама вона не працевлаштована, а дохід від ведення домашнього господарства є недостатнім для належного утримання сім»ї. Кошти, які відповідач надає на утримання сина, є недостатніми з його сторони, оскільки на утримання сина щомісячно необхідно близько 1000 - 1500 грн. Така ситуація ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище.

В той же час відповідач є фізично здоровим і може працювати, постійно їздить на роботу у Польщу, а на даний час придбав бус, яким перевозить людей за кордон і в Україну, в зв»язку з чим має добрий заробіток. А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття.

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому, позивач пояснила, що на утримання дитини щомісячно витрачає 1000-1500 грн. Періодично виїжджає на заробітки за межі України, і таким чином утримує сім»ю. Відповідач крім сплати аліментів, інших додаткових витрат на утримання сина не несе, його життям, здоров»ям, навчанням не цікавиться, з дитиною не спілкується.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково, погодившись на сплату аліментів у мінімальному розмірі, визначеному законом. При цьому, пояснив, що офіційно ніде не працює, дохід отримує щомісячно у розмірі 150 злотих, що становить 1200 грн., так як здійснює перевезення до Польщі. У власності транспорту не має, для цих цілей використовує бус належний громадянці Польші. Інших доходів не отримує. На даний час має іншу сім»ю, де виховується троє неповнолітніх дітей, з яких двоє дружини від першого шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що в ході розгляду справи було стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 05 травня 2004 року Лосяцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Згідно рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2011 року постановлено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 300 грн. Щомісячно, починаючи з 16 червня 2011 року до досягнення ним повноліття.

Поряд з тим, встановлено, що сторони розірвали шлюб 24 травня 2011 року, в даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні, що, в ході розгляду справи, стверджено копією рішення Борщівського районного суду від 24.05.2011 року, довідкою Лосяцької сільської ради №82 від 12.02.2015 року.

Також встановлено, що ОСОБА_1 ніде не працює, проживає з сином ОСОБА_4, який є учнем 5 класу Лосяцької ЗОШ, та мамою ОСОБА_7, яка є пенсіонеркою. В господарстві є власний житловий будинок, 0, 95 га землі. Утримують свині та кури. Позивач у своїй власності будинковолодіння, транспортних засобів, земельних та майнових паїв немає, що стверджено даними акту обстеження матеріально - побутових умов проживання №89 від 16.02.2015 року, складеного комісією Лосяцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області та довідкою цієї ж ради №87 від 16.02.2015 року.

Також встановлено, що відповідач працює, займається перевезенням людей з України до Польщі один раз на місяць, за що отримує грошову винагороду у розмірі 150 злотих. У своїй власності земельних ділянок не має. Окрім цього, в нього є інша сім»я і має на утриманні дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Наведене підтверджується заявою ОСОБА_9, довідками Бурдяківської сільської ради №№139, 140 від 02.03.2015 року, копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, то зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина.

Враховуючи сімейний стан відповідача, його матеріальне становище суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та розмір аліментів, що підлягають стягнення визначає у сумі 600 грн.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2011 року, і стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., кожен місяць, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 13 лютого 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні - в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.