Справа № 362/1275/14-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/5345/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 29 12.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

за участю секретаря: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства „Комбінат комунальних підприємств м. Василькова" на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства „Комбінат комунальних підприємств м.Василькова", третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала наступним чином: вона є власником квартири АДРЕСА_1, у якій 02 травня 2013 року сталася пожежа від короткого замикання в газовій плиті внаслідок перенапруги в електромережі. Вважала, що перенапруга сталася через помилку електромонтера КП „ККП м. Василькова" під час ремонту електропроводки у вищезазначеному будинку. Зважаючи на наведене, просила суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 47 737,93 грн. та 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.Стягнуто з КП „Комбінат комунальних підприємств м. Василькова" на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 31 272,00 грн. та 2000,00 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтував скаргу тим, що судом не взято до уваги ту обставину, що згідно акту про пожежу від 02 травня 2013 року, складеного інспектором Васильківського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Київській області ОСОБА_4, у графі «Причина пожежі» зазначено: ймовірна причина - коротке замкнення в газовій плиті внаслідок перенапруги електромережі. За таких умов причина виникнення пожежі достовірно не встановлена. Зазначає, що судом при вирішенні спору взято до уваги сумнівний документ - акт від 02 травня 2013 року, складений інженерами Васильківського РП ПАТ «АЕС Київобленерго» ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з численними порушеннями. Крім того, матеріали справи не містять жодної пожежно-технічної експертизи, яка б точно встановила причину виникнення пожежі. Натомість позивачем не було задоволене клопотання судового експерта КНДІСЕ про надання необхідних для проведення такої експертизи об'єктів дослідження та можливості огляду місця події, у зв'язку з чим проведення експертизи виявилося неможливим. Крім того вказує, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди необґрунтовані та нічим непідтверджені. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду наведеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи було належним чином доведено факт виникнення пожежі, і, як наслідок, спричинення позивачу шкоди з вини відповідача. В той ж час з наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, прямо встановлених законом. Зважаючи на наведені норми для покладення на відповідача обов'язку відшкодування позивачу шкоди в ході розгляду має бути встановлений причинний зв'язок між діями відповідача та фактом спричинення такої шкоди.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

В ході розгляду справи позивачем в порушення наведених норм належних та допустимих доказів виникнення пожежі у зв'язку з діями відповідача, відтак і підстав для покладення на нього обов'язку відшкодування спричиненої пожежею шкоди, надано не було. Не може вважатися належним доказом з цього приводу наявний в матеріалах справи акт від 02.05.2013 року комісії у складі інженерів РП ПАТ „АЕС Київобленерго" та чергового електрика КП „ККП м. Василькова", оскільки даний акт встановлює лише можливу причину виникнення пожежі, не даючи конкретної відповіді з цього питання. До того ж у даному акті відсутній підпис чергового електрика КП „ККП м. Василькова", як і фіксація факту відмови вказаної особи від підпису. Акт про пожежу від 02.05.2013 року, складений інспектором Васильківського РВ ГУ Держтехнобезпеки у Київській області, також не пов'язує факт виникнення пожежі з діями відповідача, зазначаючи лише ймовірну причину пожежі через коротке замикання в газовій плиті внаслідок перенапруги без встановлення причин його виникнення. За таких умов колегія суддів вважає, що позивачем не було належним чином доведено факту виникнення пожежі через дії відповідача. Приймає до уваги при цьому колегія суддів й той факт, що згідно наявних справі матеріалів вбачається відсутність пошкоджень інших електроприладів у будинку у вказаний період.

З метою встановлення причин виникнення 02 травня 2013 року пожежі в квартирі АДРЕСА_1 по справі було призначено відповідну судову експертизу. Для проведення експертизи експертом було направлено клопотання про надання на дослідження певних матеріалів та вчинення ряду дій. У зв'язку з невиконанням частини вимог клопотання експерта, зокрема щодо надання позивачем на дослідження електричного шнуру плити та її газового шлангу, а також надання експертам доступу до місця пожежі в приміщенні квартири АДРЕСА_1, експертом було повідомлено про неможливість проведення експертизи.

Відповідно до положень ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Зважаючи на наведену норму, та враховуючи факт непроведення експертизи у зв'язку з невиконанням позивачем вимог експерта, суд першої інстанції мав усі підстави для висновку про відсутність взаємозв'язку між виникненням пожежі та діями відповідача, відтак про відсутність підстав для задоволення позову. В той же час дана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, що потягло невірне вирішення справи.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства „Комбінат комунальних підприємств м. Василькова" задовольнити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді