Справа № 458/711/14 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/2346/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Штефаніци Ю.Г., Гірник Т.А.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, треті особи: Ластівківська сільська рада Турківського району Львівської області, Державне агентство автомобільних доріг України, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Служба автомобільних доріг у Львівській області, про зобов»язання відновити в попередній стан частину автомобільної дороги місцевого значення та зобов»язання не чинити перешкоди в проїзді чи проході частиною автомобільної дороги місцевого значення, шляхом демонтажу металевих воріт,-

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, в якому просили зобов»язати ОСОБА_8 відновити в попередній стан частину автомобільної дороги місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник довжиною 400 метрів, яка використовується відповідачем для обслуговування готельно-відпочинкового комплексу «ТАОР», шляхом демонтажу металевих воріт, та зобов»язати її не чинити перешкод у проїзді чи проході цією частиною автомобільної дороги.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є власниками земельних ділянок в с.Коротище Турківського району Львівської області з цільовим призначенням - для дачного будівництва. Наприкінці 2012 році їм стало відомо, що під час здійснення будівництва готельно-відпочинкового комплексу «ТАОР» відповідач самовільно захопила частину автомобільної дороги місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник довжиною близько 400 метрів, якою вони користувались для проїзду до своїх земельних ділянок, та перекрила її, шляхом встановлення огорожі. Крім того, у зв»язку із перекриттям названої автомобільної дороги місцевого значення, відповідач самовільно влаштувала через проїзд, який межує із їхніми земельними ділянками і ширина якого була 4 метри, об»їзну дорогу, захопивши частину належних їм земельних ділянок, і внаслідок перекриття дороги місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник весь потік транспорту проходить повз їхні земельні ділянки по об»їзній дорозі.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_6 задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_8 відновити в попередній стан частину автомобільної дороги місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник довжиною 400 метрів, яка використовується для обслуговування готельно-відпочинкового комплексу «ТАОР», шляхом демонтажу металевих воріт.

Зобов»язано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в проїзді та проході частиною автомобільної дороги місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник довжиною 400 метрів, шляхом демонтажу металевих воріт.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_8 в особі свого представника - ОСОБА_10, просить його скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що судом не було досліджено генерального плану забудови сіл Ластівка, Свидник, Коритище Турківського району Львівської області, затвердженого рішенням Ластівківської сільської ради від 02.11.2014 року №277, який, на його думку, спростовує висновки суду щодо самовільного захоплення відповідачем автомобільної дороги, оскільки відповідно до вказаного плану автомобільна дорога проходить в обхід земельної ділянки відповідача. Крім того, апелянт зазначає, що судом не з»ясовано, чи проведено паспортизацію дороги С141909 Ясениця-Новий Кропивник, як того вимагає закон, оскільки саме паспортом підтверджується місце розташування дороги, та у чиїй власності вона знаходиться. На думку апелянта, посилання суду на лист ДАБК у Львівській області від 29.11.2012 року, як на доказ захоплення дороги відповідачем, є безпідставним, оскільки в цьому листі йдеться лише про влаштування щебеневого шару покриття дороги в АДРЕСА_1, і цей лист не містить жодних висновків про захоплення дороги відповідачем. Апелянт зазначає, що права позивачів не було порушено, оскільки не було встановлено захоплення частини їхніх земельних ділянок, а судом не було перевірено, зокрема, яким чином здійснюється доступ до земельних ділянок позивачів із використанням дороги і чи можливий доступ до їхніх земельних ділянок іншим, окрім указаної дороги, шляхом для їх використання за цільовим призначенням.

В судове засідання треті особи не з»явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.88-90 т.2), від Ластівківської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника (а.с.4 т.2), клопотань про відкладення розгляду справи від третіх осіб не надходило, а тому розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивачів, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачі є власниками суміжних між собою земельних ділянок з цільовим призначенням для дачного будівництва в АДРЕСА_1 (а.с.14, 15 т.1).

Згідно з державними актами позивачів про право власності на землю від 09.02.2007 року (а.с.14, 15 т.1), земельні ділянки ОСОБА_6 по точках «А-В», а ОСОБА_2 - по точках «А-Г» межують із землями сільської ради (проїзд).

Відповідач ОСОБА_8 є власником бази відпочинку загальною площею 4596,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.160 т.1).

Предметом спору в даній справі є частина районної автомобільної дороги місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник довжиною 400 метрів (від км 11+000 до 11+400), яка знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Львівській області, яка є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодору) - правонаступника Державної служби автомобільних доріг України (а.с. 37-38, 41-48 т.1, 58, 87 т.2) та обслуговується філією «Турківський райавтодор» дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» (а.с. 59 т.2).

З матеріалів справи (а.с.6-8, 13, 120, 188, 190, 191 т.1) встановлено, що відповідач ОСОБА_8 під час будівництва готельного комплексу «ТАОР» самовільно захопила частину районної автомобільної дороги місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник довжиною 400 метрів і влаштувала на ній огорожу (металеві ворота), чим перегородила проїзд для руху транспорту на цій ділянці дороги.

У зв»язку з перекриттям такими діями відповідача проїзду на вказаній вище ділянці автомобільної дороги місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник, було самовільно (без дозволу Державного агентства автомобільних доріг України і без технічних умов Служби автомобільних доріг у Львівській області) влаштовано об»їзну дорогу довжиною 800 метрів, в тому числі, й за рахунок проїзду, який межує із земельними ділянками позивачів, та встановлено три інформаційно-вказівні дорожні знаки із порушенням ДСТУ 4100-2002 та без погодження з Державтоінспекцією.

Це також підтверджується наданими апеляційному суду стороною позивачів фотознімками (а.с.62-68 т.2).

Наведені вище факти стороною відповідача не спростовано і доказів на підтвердження тієї обставини, що спірна частина земельної ділянки в смузі відведення автомобільної дороги місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник належить на праві власності чи користування відповідачеві ОСОБА_8, надано суду не було.

У відповідності до ст.ст. 7, 8 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги місцевого значення відносяться до автомобільних доріг загального користування, які є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях. Автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях (ст.10 Закону).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого указом Президента України від 13.11.2011 року №456/2011, центральним органом виконавчої влади в галузі автомобільного транспорту є Державне агентство автомобільних доріг України.

Відповідно до ст.11 вказаного вище Закону, основними обов»язками органу управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання будівельних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; здійснення державного регулювання та контролю у сфері дорожнього господарства відповідно до законодавства; забезпечення належного маршрутного орієнтування користувачів автомобільних доріг тощо.

Статтею 32 Закону закріплено право користувачів автомобільних доріг на безперервні, безпечні та зручні умови руху.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, порушене, невизнане або оспорюване право особи підлягає захисту у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів (ч.3 ст.152 ЗК).

Таким чином, враховуючи наведені вище норми матеріального закону та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивачів, оскільки названими вище діями відповідача порушене право позивачів на користування районною автомобільною дорогою місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник для проїзду до належних їм на праві власності земельних ділянок.

При цьому, не має значення, чи мають позивачі можливість іншого доїзду до своїх земельних ділянок, оскільки в силу закону, вони мають право на користування автомобільною дорогою місцевого значення загального користування до того часу, поки таке користування автомобільною дорогою не буде припинено уповноваженими на те органами у встановленому законом порядку.

Доводи сторони відповідача про відсутність паспорту на районну автомобільну дорогу місцевого значення загального користування С141909 Ясениця-Новий Кропивник теж не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки існування цієї дороги та віднесення її до доріг загального користування підтверджено уповноваженими на те органами (а.с.58-59 т.2).

У зв»язку з цим, безпідставними є твердження Ластівківської сільської ради про віднесення спірної частини дороги до «доріг населених пунктів» відповідно до ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги».

Безпідставними є також доводи сторони відповідача та Ластівківської сільської ради про непридатність для використання спірної частини дороги та затвердження сільською радою своїм рішенням №277 від 02.11.2014 року генерального плану забудови села Коритище (а.с.162 т.1, 28 т.2), на якому позначено (жовтим кольором) ділянку самовільно облаштованої дороги, яка проходить повз земельні ділянки позивачів, оскільки рішення за зверненням Ластівківської сільської ради від 07.03.2014 року, адресованим Державному агентству автомобільних доріг України, щодо коригування дороги місцевого значення, яка проходить через село Коротище, у зв»язку з непридатністю частини дороги, яка проходить по АДРЕСА_1, для використання та прийняття на баланс Служби автомобільних доріг у Львівській області нової дороги (а.с.124 т.1) уповноваженим на те органом не прийнято, а отже, стороною відповідача не підтверджено законність влаштування нової автомобільної дороги місцевого значення загального користування, яка позначена на вказаному вище генеральному плані, взамін старої, оскільки вирішення цього питання, в силу наведених вище норм Закону, не входить до повноважень сільської ради.

Таким чином, ці доводи сторони відповідача та Ластівківської сільської ради не спростовують факту незаконних дій відповідача щодо самовільного захоплення частини районної автомобільної дороги місцевого значення С141909 Ясениця-Новий Кропивник та здійснення будівництва готельно-відпочинкового комплексу у смузі відведення цієї дороги без отримання дозволу Служби автомобільних доріг у Львівській області.

Крім того, такі звернення та рішення сільська рада почала приймати вже після звернень позивачів та інших землекористувачів у державні та правоохоронні органи, хоча саме у коло її обов»язків, як органу місцевого самоврядування, входить контроль за використанням земель згідно цільового призначення.

Доводи сторони відповідача про те, що влаштуванням нової об»їзної дороги не було захоплено земельні ділянки позивачів, а отже, і не було порушено їхні права, як власників та користувачів земельних ділянок, є також безпідставними, оскільки згідно наведеної вище норми ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а одним із способів захисту прав землевласника (землекористувача) є запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Враховуючи те, що нова об»їзна автомобільна дорога влаштована за рахунок проїзду, який використовувався лише землекористувачами (землевласниками), в тому числі й позивачами, для проїзду (проходу) до своїх земельних ділянок, суміжних з ним, і за своїм призначенням відрізняється від призначення автомобільної дороги місцевого значення, яким є забезпечення безперервного руху всього автомобільного транспорту, і ця нова об»їзна дорога була влаштована у зв»язку з незаконним перекриттям відповідачем існуючої автомобільної дороги місцевого значення, колегія суддів дійшла висновку про те, що такими діями відповідача порушуються саме права позивачів, як землекористувачів (землевласників).

Крім того, нова об»їзна автомобільна дорога влаштована самовільно без перевірки уповноваженими на те органами щодо дотримання відповідних державних стандартів та вимог, що також може у майбутньому створити небезпеку порушення прав позивачів, як суміжних із цією дорогою землекористувачів.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказами, які сторони подали в обгрунтування своїх вимог та заперечень, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Штефаніца Ю.Г.

Гірник Т.А.