АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер сп. 759/3303/15-ц Головуючий в І ін.- Зарицька Ю.Л.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6677/2015 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Крижанівської Г.В.,

при секретарі - Трофименко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні приміщенням, усунення перешкоди у користуванні правом власності домоволодінням, виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з наведеним вище позовом і просив суд зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди у користування належним на праві приватної власності домоволодінням по вул.Осиповського, 67 в м.Києві.

Позивач зазначав, що відповідно до договору дарування від 03 липня 2014 року йому належить вказане домоволодіння; відповідачі не зареєстровані; фактично не проживають та нє членами його сім`ї.

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 20 січня 2015 року позов задоволено (а.с.83-86).

Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні домоволодінням 67 по вул.Осиповського м.Києві ОСОБА_6; усунути перешкоди в користуванні правом власності домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 без надання іншого житла; вселено ОСОБА_6 в житлове приміщення під № 2 поверхового плану житлового будинку АДРЕСА_1

На заочне рішення суду першої ОСОБА_4, діючи в інтересах відповідачів (довіреності від 15 січня 2015 року а.с.159,161), подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про відмову у позові.

Справу розглянуто без участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представника - ОСОБА_4, які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові зворотні відправлення від 12 травня 2015 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні представники ОСОБА_6 - ОСОБА_7. ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підсівів.

Ухвалою цього суду від 13 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного оскаржуваного рішення залишено без задоволення (а.с.136).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування житлового будинку від 03 липня 2014 року, ОСОБА_7 (дарувальник) передала у власність ОСОБА_6.(обдарованому) житловий будинок АДРЕСА_1 (п.1 а.с.7-9).

Згідно даних витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 липня 2014 року, ОСОБА_6 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі вказаного договору дарування (а.с.10).

Згідно з договором дарування земельної ділянки від 03 липня 2014 року, ОСОБА_7 передала у власність ОСОБА_6 земельну ділянку, площе 0,0615 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Осиповського, 67 (а.с.15-17).

Згідно даних витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 липня 2014 року, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 на підставі вказаного договору дарування (а.с.18).

Відповідно до даних довідки форми № 3, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» за № 524 від 23 липня 2014 року, в буд. АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 (мати позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_9 (дідусь), ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_10 (бабка), ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.19).

Згідно з даними поверхового плану буд. АДРЕСА_1, домоволодіння умовно розділено на кв. № 1 та кв. № 2 (а.с.13).

З даних будинкової книги за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.а.с. 20-26), вбачається, що відповідачі ОСОБА_3, 1993 року народження та ОСОБА_2,1961року народження зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою - 22 липня 2014 року (а.с.23, на звороті, 24).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вказана норма передбачає можливість усунення будь-яких порушень права власності, зокрема, і шляхом виселення.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовного того, що відповідачі, як члени сім*ї попереднього власника домоволодіння, мають право користуватися спірним жилим приміщенням.

Суд першої інстанції, відносно таких доводів відповідачів правильно, зазначав, що вирішуючи питання про право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та членами його сім'ї та правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла.

Право колишнього власника будинку на користування житлом є похідним від права власності на будинок, а тому, після смерті ОСОБА_9, який первинно був власником домоволодіння, відповідачі втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Також, після того, вказане домоволодіння було відчужено на користь позивача на підставі договору дарування ОСОБА_7, яка була власником цілого домоволодіння згідно договору дарування від 18 липня 1996 року.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовного того, що відповідачі втратили право користування вказаною жилим приміщенням, зазначаючи, що позивачу належить право приватної власності на домоволодіння за вказаною адресою. Порядок користування домоволодінням не визначався, відповідачі з колишніми власниками будинку договору найму щодо користування жилим приміщенням не укладали, та не звертались до позивача з заявами про укладення договору найму житлового приміщення.

Доводи апеляційної скарги стосовно розгляду справи судом першої інстанції без участі відповідачів не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, останні судом належним чином повідомлялись про розгляд справи, в судове засідання не з*явились, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи. (а.с.66,68).

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо не з*ясування судом першої інстанції правомірності зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою спірного домоволодіння, оскільки таке питання не було предметом розгляду справи відповідно до заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі проживають в домоволодінні, яке на праві приватної власності належить позивачу, без законних підстав, чим чиняться перешкоди останньому у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення без змін оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст..ст. 303, 307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді