н/п 2/490/2743/2015
23 червня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя,-
У березні 2015 року позивач звернулась до Центрального районного суду м.Миколаєва із вищевказаним позовом та просила суд встановити юридичний факт проживання однією родиною без реєстрації шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 починаючи з листопада 1997 року по лютий 2015 року; визнати трикімнатну квартиру № 65 за адресою: пр.Героїв Сталінграду 89 м.Миколаїв об'єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача; провести поділ спільного майна подружжя виділивши 1/2 частину трикімнатної квартири № 65 за адресою: пр.Героїв Сталінграду 89 м.Миколаїв кожному та признати право власності на вказане майно та визнати право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2109 за кожним.
Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 24.08.1991 року сторони уклали шлюб.
13.11.1997 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано, проте після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати спільно, вести сумісне господарство, придбавати спільне майно за спільні кошти, приймали участь у спільному вихованні дитини.
За час спільного проживання родиною сторони придбавали матеріальні цінності, рухоме та нерухоме майно.
29.07.2008 року відповідачем укладено кредитний договір на придбання легкового автомобіля , в тексті зазначеного договору позивач як дружина ОСОБА_2 надала згоду на укладання данного договору.
У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив.
Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 24 серпня 1991 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено шлюб в міському відділу реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції про що складено актовий запис № 1082. /а.с.6/ 13 листопада 1997 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано, відповідно до свдоцтва, серії І-ФП № 000622, актовий запис № 732. /а.с. 6/ Від спільного проживання 09.01.1998 року у сторін народилась донька ОСОБА_3, відповідно свідоцтва про народження, серії І-ФП № 074167. /а.с.7/
04 жовтня 2011 року позивачем з однією сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони за участі представника агенства нерухомості "Альянс Ніко" було укладено договір про наміри щодо подальшої купівлі - продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1. До обов'язків позивача входило сплата авансу за придбання об'єкта нерухомості. /а.с. 8-10/ 12 жовтня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної трикімнатної квартири. /а.с.12/ Власником зазначеної квартири був визначений ОСОБА_2, згідно Витягу з державного реєстру правочинів № 10497483 від 12.10.2011 року. /а.с.13/ 29 липня 2008 року відповідачем укладено кредитний договір на придбання легкового автомобіля ВАЗ 2109, за текстом цього договору позивач надала свою письмову згоду на укладання вищевказаного договору у порядку ст.65 СК України. /а.с. 17-21/ Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що доводи викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження, в звязку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає можливим віднести на рахунок позивача, оскільки ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні не заявлені вимоги про їх стягнення. Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя -задодовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_2 в період з листопада 1997 року по лютий 2015 року.
Визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визначити частку ОСОБА_1 в спільній сумісній власності у розмірі 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказане майно.
Визначити частку ОСОБА_2 в спільній сумісній власності у розмірі 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вказане майно.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О. В. Мамаєва