Номер провадження: 22-ц/785/5200/15
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Оверіної О.В., Фальчука В.П.

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ „ПриватБанк" - Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ „Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року представник ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 9053, 99 грн. за кредитним договором № б/н від 10.03.2006 року, яка складається з наступного:

- 1978,57 грн. заборгованість за кредитом;

- 6168,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- штрафи: 500 гривень фіксована частина та 407,33 грн. процентна складова.

Мотивуючи тим, що 10.03.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н. Згідно кредитного договору відповідачці було надано кредит в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.08.2014 року відповідачка не виконує умови погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складає 9053,99 грн.

Викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ „ПриватБанк" - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ПАТ КБ „ПриватБанк" - Шуліка А.В. звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, районний суд виходив з того, що строк давності за кредитним договором від 10.03.2006 року сплив, що є підставою для відмови позивачу у позові

З матеріалів справи вбачається, що:

- згідно кредитному договору б/н від 10.03.2006 року, ПАТ КБ „ПриватБанк" надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3, у свою чергу, прийняла на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором.

Відповідно п. 1.2. умов і правил надання банківських послуг (а. с. 9 дані умови регулюють відносини між Банком і Клієнтом з відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших послуг, зазначених у заяві. Пунктом 9.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Згідно п. 9.6. при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти і при ненадходженні грошових коштів протягом 3-х місяців з моменту закінчення строку дії карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується Банком за перебігом вказаного в цьому пункті строку щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленої тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку на картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається.

З аналізу вказаних пунктів в сукупності вбачається, що п. 9.12 передбачає автоматичне пролонгування не терміну дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти, визначеного у заяві, а лише умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом відносно відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг.

Між тим умови продовження строку дії карти визначені у розділі 3 правил користування платіжною картою (а. с. 13-14). Зокрема передбачено, що строк дії карти зазначений на лицьовому боці карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня місяця. По закінченню строку дії відповідна карта лонгується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. Замовлені клієнтом карти, в тому числі продовжені з новим строком дії, але не отримані, зберігаються в Банку для видачі клієнту: цільові (зарплатні, пенсійні, соціальні) - 3 місяці; корпоративні, особисті платіжні з дебетної, кредитної, дебетно-кредитної схемам - 6 місяців.

Карта НОМЕР_1 "Кредитка Классік" видана ОСОБА_3 10 березня 2006 року строком на 36 місяців до " 03.2009".

Відповідно до п. 3.1.1 строк дії карти зазначений на лицьовому боці карти (місяць та рік) Карта діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Відповідно до п. 4 .1 розділу 2 зарахування (поповнення) грошових коштів на картрахунок виконується за номером карти/рахунку і може здійснюватися шляхом внесення готівкових коштів до каси ПРИВАТБАНКУ або перерахуванням з рахунків в інших банках за допомогою перерахування грошових коштів з інших поточних чи депозитних рахунків фізичної особи, а також з рахунків інших осіб за їх дорученням у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Відповідно до представленого ПАТ "Приватбанк" розрахунку заборгованості ОСОБА_3 вбачається, що останній раз прострочені проценти за договором погашалися 26.08.2009 року в сумі 128,17 грн. (а. с. 51). Після 26.08.2009 року подальшого надходження коштів на платіжну карту НОМЕР_1 "Кредитка Классік" не відбувалося.

Станом на 31.03.2009 року - строку закінчення дії карти НОМЕР_1 відповідачем допущено перевищення встановленого ліміту 2000 грн. (вичерпання ліміту).

При цьому письмової заяви від ОСОБА_3 про закриття картрахунку не надійшло.

Банком прийнято рішення у відповідності до п. 3.1.3 розділу 3 "Користування карткою" про продовження строку дії Карти ОСОБА_3 на новий строк.

При цьому згідно п. 3.1.5 розділу 3 правил користування платіжною картою замовні клієнтом карти в тому числі продовжені з новим строком дії, але не отримані клієнтом зберігаються у банку для видачі клієнту: цільові (зарплатні, пенсійні, соціальні) - протягом 3-х місяців; корпоративні, особисті платіжні (дебетні, кредитні, дебетно-кредитні) - протягом 6-ти місяців(а. с. 17)

Матеріалами справи не підтверджено, що протягом встановленого строку відповідач отримала карту з продовженим строком дії.

Відповідно до умов договору строк дії кредитного ліміту дорівнює строку дії платіжної карти.

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності на стадї розгляду справи в суді першої інстанції у письмових запереченнях проти позову та безпосередньо представником відповідача в судовому засіданні 15.04.2015 року, що вбачається зі змісту журналу судового засідання (а. с. 34-37, 71-73).

При таких обставинах 6-ти місячний строк зберігання карти сплинув 30.09.2009 року. Даний строк є граничним строком дії кредитного ліміту, який дорівнює строку дії карти, після чого у разі неповернення його клієнтом, Банк може протягом строку позовної давності звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Установивши, що позивач звернувся з даним позовом до суду у жовтні 2014 року, а останній платіж відповідачем було вчинено в серпні 2009 року і матеріали справи не містять відомостей про те, що після закінчення терміну дії платіжної картки, відповідачу була видана нова платіжна картка, суд дійшов вірного висновку про пропуск ПАТ КБ "ПриватБанк" трирічного строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовано позовну давність та не враховано, що відповідач продовжує користуватися грошима, які отримав від банку і які банку не повернув, а тому строк дії договору не припинився, є неспроможними, оскільки суд першої інстанції, застосовуючи позовну давність як раз і виходив із наявності порушеного права Банку у зв`язку із неповерненням відповідачем кредитних коштів, однак суд не знайшов підстав для поновлення строку позовної давності. При цьому сам позивач не вважав і не вважає, що ним пропущений строк позовної давності, а відтак позивачем не наводилося причин поважності пропуску строку позовної давності, які мав би оцінити районний суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом невірно обчислено строк позовної давності і не враховано, що після закінчення строку дії платіжної картки, Бакном був здійснений перевипуск платіжної картки з новим строком дії до березня 2013 року включно, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не спростовують остаточного висновку районного суду і не засновані на вимогах законодавства щодо позовної давності.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

За таких обставин судова колегія погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відмову у позові ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 через сплив позовної давності і вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" Шуліки Аліни Володимирівни - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Оверіна

В.П. Фальчук