РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді Голубкової М.А.,

при секретареві Ходирєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з обліку реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом.

В позові зазначено, що вона являється власником 7/25 частини будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння.

Літом 2005 року до позивачки звернувся ОСОБА_2 з проханням зареєструвати його у належній їй на праві власності 7/25 частини будинку по АДРЕСА_1. Позивачка надала згоду та зареєструвала його у своїй частині будинку. ОСОБА_2 обіцяв позивачці знятись з реєстрації за її першим проханням. У грудні 2014 року позивачка звернулась до ОСОБА_2 з проханням знятись з обліку реєстрації у належній їй 7/25 частини будинку на що він погодився та пообіцяв це зробити в січні місяці 2015 року, однак до теперішнього часу обіцянку свою не виконав з реєстрації частини будинку позивачки не знявся. Відповідач в будинку не мешкає.

В зв'язку з даною обставиною позивачка була змушена звернутися о суду та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Позивачка надала суду заяву якою просила суд розглядати справу за її відсутності на позовних вимогах наполягала.

Відповідач до суду повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачка являється власником 7/25 частини будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння. (а.с.50)

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у належній позивачці на праві власності 7/25 частини будинку по АДРЕСА_1, однак в вказаній частині будинку не мешкає. На прохання позивачки знятись з реєстрації належної позивачці частини будинку не реагує.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно із ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. За вимогами ст. 11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування особи (так само й зняття з реєстрації) здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, суд не вправі вирішувати питання щодо зняття відповідача з реєстрації, оскільки реєстрація осіб за певним місцем проживання або зняття з реєстрації не входить до компетенції суду. Знаття осіб з реєстрації проводиться відповідним органом на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.

Враховуючи обставини, які були встановлені під час розгляду справи, суд вважає, що вимоги позивачки щодо визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1,правомірні. На думку суду, відповідач порушує право власності позивачки, не маючи законних підстав користуватися жилим приміщенням, що належить іншій особі.

Керуючись ст.ст. 208, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.48 ч.2 Закону України «Про власність», ст.ст.383, 391 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова