Справа № 204/2372/15-ц
Провадження № 2/204/1415/15
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2015 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

14 квітня 2015 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач просить стягнути із ОСОБА_3, 12.08.1982р.н., код платника податків № НОМЕР_1, на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, 25.04.2009р.н., у розмірі 1200 грн. з правом індексації починаючи із дати звернення і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є матірю малолітньої дитини сина ОСОБА_5, 25 квітня 2009р.н. Дитина проживає із батьком. Мати не бере участі у забезпеченні дитини, матеріальної допомоги сину не надає.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивачів вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що у сторін є спільна малолітня дитина син ОСОБА_5, 25 квітня 2009р.н. (а.с.3).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатною та працює, не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб.

Оскільки відповідач є матірю малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вимоги про стягнення аліментів з правом індексації, необхідно зазначити наступне.

Розмір аліментів, призначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким законом, зокрема, є Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». Порядок проведення такої індексації затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Проте, ні в Законі Україні «Про індексацію грошових доходів населення», ні в Порядку №1078 аліменти не вказані серед об'єктів, які підлягають індексації. Таким чином аліменти не підлягають індексації відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі, коли розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі є меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, це в подальшому дає право на державну допомогу відповідно до ч.3 ст. 184 СК України

Індексація аліментів визначених судом у твердої грошової сумі, про яку йдеться в ч.2 ст.184 СК України, може мати місце лише коли такий розмір аліментів менший 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і дитині відповідно до закону призначена державна допомога у розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму. У цьому випадку індексацію обраховують органи соціального захисту населення.

Таким чином, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, 12.08.1982р.н., зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, 25.04.2009р.н., у твердій грошовій сумі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з 14 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 08 червня 2015 року.

Суддя І.В. Тітова