У Х В А Л А

23 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Григор'євої Л.І.,

Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І. -,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконним рішення правління банку, а саме протокол № 30 від 19 червня 2013 року в частині закриття відділення № 1406 публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), визнати незаконним наказ № 88-а від 25 червня 2013 року про внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників; визнати незаконним наказ № 88-в від 25 червня 2013 року про внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників; визнати незаконним наказ № 1075к від 20 серпня 2013 року про звільнення його з посади керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум»; визнати незаконним наказ № 1021к від 9 вересня 2013 року про звільнення з посади керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, поновити на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 вересня 2013 року по час поновлення на роботі у розмірі 27 781 грн 89 коп., невиплачені кошти за вислугу років (п'ять років вислуги) у розмірі 5 300 грн та 49 290 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 квітня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 відмовлено.

10 квітня 2015 року та 22 квітня 2015 року до Верховного Суду України надійшли заяви ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: пункту 1 ст. 40, статей 42, 492 КЗпП України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави ОСОБА_3 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2015 року (справа № 6-45697 су 14), від 15 січня 2015 року (справа № 6-345 ск 15) та від 4 березня 2015 року, в яких, на його думку, зазначені норми права застосовані по-іншому.

У справі, про перегляд якої подано заяву, касаційний суд, погодився з судовими рішеннями попередніх судових інстанцій про законність звільнення позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки відбувалось скорочення чисельності штату працівників та позивачу було запропоновано вакантні посади, відповідно до вимог закону.

Разом з тим, в наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

· від 15 січня 2015 року (справа № 6-345 ск 15) та від 15 січня 2015 року (справа № 6-45697 ск 15) суд касаційної інстанції, погоджуючись з рішенням судів попередніх судових інстанцій виходив з доведеності факту порушення відповідачем трудового законодавства при звільненні позивачів із займаних посад;

· від 4 березня 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що скорочення чисельності штату працівників школи-інтернату на час звільнення позивача з роботи не відбувалось, а тому підстави для звільнення з роботи позивача відсутні.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванню дійшов неоднакових правових висновків.

Отже, надані заявником для порівняння судові рішення не можуть бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки правові висновки зазначені у цих судових рішеннях та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в заяві ОСОБА_3 доводи не вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук