УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Марфіної Н.В.,

за участі секретаря Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в :

16.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги заяви мотивовано тим, що в судове засідання призначене на 19.01.2015 року відповідачка не зявилась з поважних причин, оскільки їй не було відомо про час та місце розгляду справи, судових повісток вона не отримувала, хоча перебувала за місцем реєстрації у себе вдома, в тому числі коли справа перебувала в суді. Відповідачка зазначає, що таким чином вона була позбавлена можливості знати про час та місце розгляду справи, оскільки не була повідомлена належним чином, тому просить суд визнати причину неявки в судове засідання поважною. У звязку з відсутністю в судовому засіданні відповідачка була позбавлена права ознайомитись з позовними вимогами, надати свої пояснення та заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливим та має значення для справедливого розгляду справи. Відповідачка зазначає, що була позбавлена можливості надати суду документи щодо обставин справи, які не вивчались у судовому засіданні і мають значення для ухвалення судового рішення. Також вона не мала можливості дослідити надані банком документи та ознайомитись з розрахунком заборгованості, який вважає неправильним.

Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 19.01.2015 року відповідачка не зявилась, до суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою адресованою відповідачу за місцем його реєстрації з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України визнається належним врученням судового повідомлення. Тому враховуючи думку позивача, який у своєму письмовому клопотанні просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає в заяві відповідачки будь-яких посилань на конкретні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які є підставою для скасування заочного рішення суду і призначення справи до розгляду в загальному порядку. Посилаючись на те, що банком невірно здійснений розрахунок заборгованості, відповідачка тим найменш не вказує, яким є її власний розрахунок та на чому він ґрунтується.

Інших доказів, які б вказували на своє істотне значення для правильного вирішення справи, суду не надано, як і не здійснено посилання на них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя