У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про застосування реституції, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна - земельної ділянки, що знаходиться у с. Тарасове Луцького району Волинської області, видане на ім'я ОСОБА_5

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 24 січня 2014 року було відмовлено в позові публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ВДВС Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області, Луцької філії ПП «СП «Юстиція» про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання недійсним акта уцінки та визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна такими, що не відбулися, скасування протоколу від 02 вересня 2013 року, акта про проведений аукціон від 02 вересня 2013 року. Скасовано заходи забезпечення позову та знято арешт із земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у с. Тарасове Луцького району Волинської області та належить ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2014 року, яке набрало чинності, скасовано рішення суду від 24 січня 2014 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задоволено частково, визнано недійсним акт уцінки предмета іпотеки від 12 липня 2013 року, визнано прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна такими, що не відбулися, скасовано протокол та акт про проведений аукціон від 02 вересня 2013 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 набула право власності на спірну земельну ділянку, придбану нею на прилюдних торгах, які судом визнані такими, що не відбулися, просив застосувати наслідки недійсності правочину.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна - земельної ділянки, яка знаходиться у с. Тарасове Луцького району Волинської області, кадастровий номер НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09 грудня 2014 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 18 вересня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2015 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із його обґрунтованості з огляду на те, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з прилюдних торгів визнаний недійсним рішенням апеляційного суду Волинської області від 11 березня 2014 року, що набрало чинності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову ОСОБА_4

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді О.В. Закропивний

С.П. Штелик