Справа № 755/8951/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представником відповідача заявлене клопотання про прийняття судом зустрічного позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідач підтримала клопотання свого представника.

Позивач та його представник заперечували проти прийняття судом зустрічного позову, посилаючись на затягування розгляду справи.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об»єднаються в одне провадження з первісним позовом.

Змістом заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є розірвання шлюбу. Предметом спору в поданому зустрічному позові є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі.

Як розяснено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Оскільки основний та зустрічні позови взаємоповязані, виникають із одних правовідносин, їх спільний розгляд є доцільним, форма та зміст зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, суд вважає, що вимоги за зустрічним позовом слід обєднати в одне провадження з первісним позовом.

Керуючись п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, ст. ст. 119, 120, 123 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини обєднати в одне провадження із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя