13.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/8552/14-ц
Справа №2/205/124/15
13 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
10 жовтня 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 квітня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (який передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами)та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 35/27/05-А, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 10 486,18 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 16,00 % річних, на строк з 27 квітня 2005 року та до повного погашення кредиту.
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, кредитні кошти надав, однак відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала, допустивши прострочення виконання кредитних зобов'язань, в наслідок чого за нею станом на 05 серпня 2014 року загальна сума заборгованості складає 67 657,16 грн., з якої:заборгованість за тілом кредиту - 55 295,75 грн.;заборгованість по відсоткам - 12 361,42 грн.;
Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду та просив стягнути з неї на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 35/27/05-Авід 27 квітня 2005 року в розмірі 67 657,16 грн. та судові витрати по справі.
Представник позивача, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.56). Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю суду не надавав.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції за 22.01.2015 року (а.с.55). Про причин своєї неявки у судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю суду не надсилала.
Зважаючи на те, що сторони не з'явились у судове засідання, суд визнає їх неявку неповажною та вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю на підставі наявних доказів у справі.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання.
Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.
Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
В ході судового розгляду справи встановлено, що 27 квітня 2005 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (який передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 35/27/05-А, відповідно до умов якого банк відкрив позичальниці не відновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 10 486,18 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 16,00 % річних, на строк з 27 квітня 2005 року та до повного погашення кредиту (а.с.5-13).
Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши кредит відповідачці, однак, в порушення умов кредитного договору вона свої зобов'язання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого за нею, станом на 05 серпня 2014 року загальна сума заборгованості складає 67 657,16 грн. грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 55 295,75 грн.;заборгованість по відсоткам - 12 361,42 грн.(а.с.17).
Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання.
Згідно статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, оскільки свої договірні зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором не виконала, суд вважає, що заборгованість у сумі 67 657,16 грн., підлягає стягненню із відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк».
Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 676,57 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 35/27/05-А від 27 квітня 2005 року у розмірі 67 657,16 грн. (шістдесят сім тисяч шістсот п'ятдесят сім гривень 16 копійок),з якої: заборгованість за тілом кредиту - 55 295,75 грн.; заборгованість по відсоткам - 12 361,42 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», судовий збір у сумі 676,57 грн. (шістсот сімдесят шість гривень 57 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргупротягом10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.С. Шавула