Провадження №22-ц/784/346/15
провадження № 22ц/784/346/2015 Головуючий у першій інстанції: Гуденко О.А.
категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Яценко Л.В.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача Михеєнко І.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2014 року

за позовом

ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Рутєкс» (далі - ТОВ фірма «Рутєкс») до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» про зобов'язання зарахувати кошти,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_5, ТОВ фірма «Рутєкс» звернулися з позовом до ПАТ «Брокбізнесбанк» та Фонду, який в подальшому уточнили, про зобов'язання зарахувати кошти.

Позивачі зазначали, що 29 жовтня 2013 року між ТОВ фірма «Рутєкс» та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір, за яким банк надав ТОВ фірма «Рутєкс» кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 1 300 000 грн. строком до 28 жовтня 2014 року зі сплатою 22,5 % річних.

В цей же день АТ «Брокбізнесбанк» уклав з ОСОБА_5 договір поруки та договір застави, згідно якого остання передала в заставу грошові кошти у розмірі 1439132 грн. 66 коп., які знаходяться на депозитному рахунку в АТ «Брокбізнесбанк» в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ фірма «Рутєкс» за кредитним договором.

Оскільки ТОВ фірма «Рутєкс» припинила виконувати умови кредитного договору ОСОБА_5 звернулась до ПАТ «Брокбізнесбанк» з заявою про погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок договору застави.

Посилаючись на те, що Фонд не задовольнив заяву ОСОБА_5, позивачі просили суд зобов'язати Фонд зарахувати грошові кошти у розмірі 1439132 грн.66 коп. в рахунок дострокового погашення боргу за кредитним договором за правилами ст. 601 ЦК України.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2014 року позов задоволено. Постановлено зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» зарахувати грошові кошти у розмірі 1439132 грн. 66 коп. в рахунок зобов'язань ОСОБА_5 за договором застави на виконання зобов'язань ТОВ фірма «Рутєкс» за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зарахування зустрічних вимог однорідних вимог позивачів, не суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Однак за такими висновками погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам матеріального права.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2013 року між ТОВ фірма «Рутєкс» та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено кредитний договір, за яким банк надав ТОВ фірма «Рутєкс» кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 1 300 000 грн. строком до 28 жовтня 2014 року зі сплатою 22,5 % річних.

В цей же день АТ «Брокбізнесбанк» уклав з ОСОБА_5 договір поруки та договір застави, згідно якого остання передала в заставу грошові кошти у розмірі 1439132 грн.66 коп., які знаходяться на депозитному рахунку, відкритому на заставодавця в АТ «Брокбізнесбанк» в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ фірма «Рутєкс» за кредитним договором.

ТОВ фірма «Рутєкс» з березня 2014 року перестала виконувати свої зобов'язання за кредитом, в зв'язку з чим ОСОБА_5 звернулась до банку з вимогою про зарахування коштів, які знаходяться на депозитному рахунку, в рахунок боргу за кредитним договором.

Між тим, 28 лютого 2014 року виконавчою дирекцією Фонду, на підставі постанови Правління Національного банку України № 107 від 28 лютого 2014 року «Про віднесення ПАТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних», прийнято рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк» строком на три місяці до 2 червня 2014 року.

10 червня 2014 року правлінням Національного банку України ухвалено постанову № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк».

11 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року.

Згідно зі статтею 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог передбачено ст. 602 Цивільного кодексу України, зокрема п. 5 ч. 1 закріплено, що не допускається зарахування зустрічних вимог в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 4452-VI Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет (частина перша статті 45 Закону № 4452-VI)).

За приписом частини першої статті 49 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону № 4452-VI. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону.

Частиною 5 ст. 36 Закону № 4452-VI закріплено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено ст. 52 Закону № 4452-VI, зокрема ч. 1 передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Отже, Законом № 4452-VI встановлений певний порядок погашення вимог до банку, який ліквідується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зарахування зустрічних однорідних вимог у спорі з даної справи є фактично погашенням вимог кредитора на порушення порядку, установленого процедурою ліквідації банку. А тому такі вимоги позивачів задоволенню не підлягають.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені вимоги матеріального права, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Рутєкс» до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» про зобов'язання зарахувати кошти відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: