Справа № 740/960/15
Провадження № 6/740/36/15
УХВАЛА

11 березня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2015 року Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області видав судовий наказ, яким стягнув з Ніжинської міської газети «Вісті» на користь ОСОБА_1 27169 грн. 66 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, який набув законної сили і отриманий стягувачем ОСОБА_1 для подальшого пред»явлення його до виконання.

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, у якій вона просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду (судового наказу), замінивши сторону виконання з Ніжинської міської газети «Вісті» на виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, стягнувши заборгованість по заробітній платі на її користь з виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, з тих підстав, що протягом 2012-2013 років Ніжинська міська газета «Вісті» не отримувала належного фінансування, утримується вона на кошти місцевого бюджету, одним з розпорядників якого є виконавчий комітет Ніжинської міської ради, у зв»язку з чим заміна сторони виконання є правомірною.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити із зазначених у ній підстав, додатково пояснивши, що у відділ державної виконавчої служби для примусового виконання судового наказу вона не зверталася.

Представник боржника - Ніжинської міської газети «Вісті» ОСОБА_2 також просив заяву ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на неможливість сплатити заявниці заборгованість по заробітній платі за судовим наказом через недофінансування газети «Вісті» та невеликі фінансові надходження від власної фінансово-господарської діяльності.

Заслухавши пояснення заявника та представника боржника, дослідивши матеріали справи в межах вирішення питання зміни способу та порядку виконання рішення суду, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.96 цього Кодексу, а відповідно до ч.3 ст.95 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Абзац перший п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або

бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" містить роз»яснення, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Конструкція зазначеної статті передбачає, що у процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання. Тобто, для того, щоб змінити спосіб і порядок виконання рішення суду необхідно встановити наявність обставин, які утруднюють його виконання, а також сам факт перебування виконавчого документа на виконанні та здійснення щодо нього будь-яких дій виконавчого характеру, які б свідчили про те, що у визначений судовим рішенням спосіб виконати його немає можливості.

З обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 та висловлених нею у судовому засіданні не вбачається не лише наявності обставин, які б утруднювали виконання рішення суду, а й взагалі існування виконавчого провадження з виконання судового наказу, у якому б здійснювалися будь-які виконавчі дії. Посилання представника боржника на неможливість виконання судового наказу у добровільному порядку без пред»явлення його до виконання відповідно до закону не є доказом наявності обставин, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання зазначеного в заяві судового наказу.

З огляду на встановлене суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 373 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2015 року про стягнення з Ніжинської міської газети «Вісті» на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом п»яти днів з дня її оголошення.

Суддя О.П.Діденко