Дата документу 22.07.2015
ЄУ № 420/1141/15-ц
Провадження №2/420/943/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 липня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Стеценко О.С.
при секретарі Рожковій Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2, який зареєстрований 05.07.1986 відділом ДРАЦС Станично-Луганського РУЮ Луганської області, актовий запис №67.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем в психологічному плані не сумісні, між ними постійно виникали сварки та скандали, які привели до того, що подружжя втратило один до одного почуття любові та взаєморозуміння, спільне життя стало неможливим, позивач з відповідачем не проживають шість років. Подальше подружнє життя суперечить інтересам позивача, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом.
В судове засідання позивач не з'явився, в позові просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 186100, виданого 19 лютого 1986 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції, між позивачем та відповідачем 05.07.1986 було зареєстровано шлюб, актовий запис №67. Дітей від шлюбу не мають.
Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.
Судом встановлено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.
Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач заперечень на позов не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, згідно до якої шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243, 60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Крім того, з відповідача підлягають стягненню у дохід Державного бюджету України витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174 ч.4, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 05 липня 1986 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції, актовий запис №67.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко