Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею.

Зазначала, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків та надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Враховуючи наведені обставини, просила стягнути із ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини у віці від 1 до 18 років, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття, позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_5

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 2 тис. грн щомісячно, починаючи від 16 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 1 вересня 2014 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3

Позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_5

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від 16 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 1 вересня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав скасовано і передано справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2014 року у частині щодо позбавлення батьківських прав залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення ст. ст. 150, 153, 164, 180-182, 184, 191 СК України, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із того, що позивачем не доведено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, жорстоко поводиться із дитиною, а також наявності у відповідача таких хронічних хвороб, як алкоголізм або наркоманія.

При цьому, апеляційний суд правильно врахував п. 15 роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно із яким позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель