АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

у липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив поновити його на роботі у ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаді начальника відділу договірної роботи департаменту правового забезпечення договірної роботи та закупівель виконавчої дирекції з правового забезпечення, а при її відсутності на іншій рівноцінній посаді та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.07.2014 року по 21.10.2014 року у розмірі 48 287, 46 грн. та 1 400 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідачем на виконання наказу від 28.03.2014 року № 278 «Про внесення змін до організаційної структури Дирекції Компанії» було проведено масове звільнення працівників підприємства, в тому числі і його на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП - у зв'язку зі скороченням штату працівників. Вважає звільнення незаконним та таким, що порушує його трудові права, оскільки фактичного скорочення штату працівників не відбулося та йому не було запропоновано іншу посаду. Крім того, не враховано його переважне право на залишення на роботі, як працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці та звільнення проведено без згоди первинної профспілкової організації.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 2-212/15 Апеляційне провадження № 22-ц-796/4328/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.03.2014 року № 278 «Про внесення змін до організаційної структури Дирекції компанії» не містить положення про скорочення його посади, до того ж фактично не відбулося ліквідації виконавчої дирекції з правового забезпечення. Крім того, суд не взяв до уваги, що у попередженні не зазначено перелік вільних посад та посади, які б відповідали його спеціальності та освіті йому не пропонувалися. Поза увагою суду залишилися також його доводи про те, що він мав переважне право на залишення на роботі як працівник з більш високою кваліфікацією.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 09.12.2013 року № 958-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 09.12.2013 року в ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на посаду начальника відділу договірної роботи департаменту правового забезпечення договірної роботи та закупівель виконавчої дирекції з правового забезпечення.

28.03.2014 року ДП «НАЕК «Енергоатом» був виданий наказ № 278 «Про внесення змін до організаційної структури Дирекції компанії», відповідно до якого було виключено виконавчу дирекцію з правового забезпечення зі складу Дирекції Компанії.

На підставі даного наказу були внесені зміни до штатного розпису - відбулося скорочення штату, а саме - скорочено (виведено) посади, які входили до складу виконавчої дирекції з правового забезпечення.

08.04.2014 року позивач був попереджений про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності штату. У попередженні зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений з вакансіями, що є на підприємстві.

12.05.2014 року та повторно 11.06.2014 року відповідачем до профспілкового комітету Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» було направлено подання з проханням дати згоду на звільнення позивача за скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП. Проте, відповіді про розгляд подання у визначені ч. 2 ст. 43 КЗпП України не надійшло.

Наказом № 304-к від 28.05.2014 року позивачу було надано відпустку з 9 по 22 червня з наступним звільненням з роботи з 23 червня 2014 року у зв`язку із скороченням посади з виплатою вихідної допомоги та грошової компенсації за 1 календарний день щорічної основної відпустки за період роботи з 09.06.2014 року по 23.06.2014 року.

Наказом № 427-к від 03.07.2014 року було внесено часткові зміни до наказу № 304-к від 28.05.2014 року, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 у період з 16 по 22 червня було продовжено щорічну відпустку по 03.07.2014 року з подальшим звільненням з роботи у зв`язку із скороченням посади з 03.07.2014 року.

03.07.2014 року позивачу було направлено лист з проханням з`явитися у відділ кадрового забезпечення для внесення змін до трудової книжки, яка була отримана позивачем 25.06.2014 року щодо дати звільнення та отримання остаточного розрахунку у бухгалтерії підприємства.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що звільнення позивача відбулося із дотриманням вимог трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 64 ГК України підприємству надано право самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 даної статті звільнення з підстав, зазначений у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з положеннями ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Профспілковий орган у 15-денний строк розглядає обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Профспілковий орган повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Порядок вивільнення працівників визначено ст. 49-2 КЗпП України, якою зокрема передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Наказом № 278 від 28.03.2014 року «Про внесення змін до організаційної структури Дирекції компанії» виключено виконавчу дирекцію з правового забезпечення зі складу Дирекції Компанії та на підставі даного наказу було скорочено (виведено) всі посади, які входили до складу виконавчої дирекції з правового забезпечення, у тому числі і посаду начальника відділу договірної роботи департаменту правового забезпечення договірної роботи та закупівель виконавчої дирекції з правового забезпечення, яку обіймав позивач та внесено відповідні зміни до штатного розпису.

08.04.2014 року позивач був попереджений про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності штату. У попередженні зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений з вакансіями, що є на підприємстві, проте останній не надав згоди на переведення на вакантні посади.

Ці обставини встановлені судом першої інстанції правильно та відповідають доказам, наявним у матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_1 разом з іншими позивачами звертався до суду з позов про визнання протиправним та скасування наказу № 278 «Про внесення змін до організаційної структури Дирекції компанії» та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2014 року, яке набрало законної сили у задоволенні позову відмовлено. Цим же рішенням встановлено, що відбулися зміни в організаційній структурі підприємства, що призвело до скорочення чисельності штату працівників, у тому числі і посад, які обіймали позивачі. Позивачі були заздалегідь попереджені за два місяці до наступного вивільнення та не надали своєї згоди про переведення на іншу роботу у відповідності до вакантних посад наявних у компанії.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або соба, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про те, що фактично скорочення чисельності штату не відбулося та про те, що позивачу не пропонувалися вакантні посади суперечать наявним у справі доказам. Доказів про те, що позивач надав згоду на зайняття вакантної посади останнім не надано та на такі обставини апелянт не посилається.

Відповідно до наказу № 278 від 28.03.2014 року виконавчу дирекцію з правового забезпечення, де працював позивач було взагалі виключено зі складу Дирекції Компанії. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що стаж роботи позивача на підприємстві з часу зарахування на роботу та до видачі наказу «Про внесення змін до організаційної структури Дирекції компанії» складав 3 місяці 19 днів.

Доводи представника апелянта про тотожність посадових інструкцій начальника відділу договірної роботи департаменту правового забезпечення договірної роботи та закупівель виконавчої дирекції з правового забезпечення (а.с. 146- 158 т.1) та посадової інструкції начальника відділу договірної роботи та правового забезпечення закупівель департаменту нормативно-правового забезпечення виконавчої дирекції з юридичних питань та супроводу процедур закупівель (а.с. 132- 144) спростовуються змістом даних інструкцій.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді