Справа № 152/309/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Мазур В.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

26.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовною заявою до Писарівської сільської ради про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини.

04.03.2015 року, відповідно до заяви представника позивачки, ухвалою Шаргородського районного суду замінено первісного відповідача у цій справі - Писарівську сільську раду на ОСОБА_3.

В позовній заяві, з врахуванням заяви від 04.03.2015 року, позивачка просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 поважною та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження 29.09.2004 року, відповідно до якого все своє майно заповіла їй.

Про існування цього заповіту їй не було відомо до 16.09.2014 року, коли працівники Писарівської сільської ради повідомили про те, що ОСОБА_4 залишила заповіт на її ім'я.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, тому вона, як спадкоємець за заповітом звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини. Проте, їй відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, як того вимагає ст.1270 ЦК України.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що їй не було відомо про наявність заповіту.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 23.02.2015 року, підтримали позов, посилаючись на ті самі обставини. Просили визнати строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 пропущеним позивачкою з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, не заперечує щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 Спадщину після смерті своєї тітки по батьковій лінії ОСОБА_4 вона прийняла, подала вчасно заяву нотаріусові про прийняття спадщини, але не оформила до даного часу, оскільки не мала змоги документально підтвердити свої родинні відносини із тіткою. Якби тітка при житті повідомила її про те, що зробила заповітне розпорядження на ім'я ОСОБА_1, то вона б не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не заперечує щодо отримання її донькою ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд встановив факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується дублікатом заповіту від 29.09.2004 року, який посвідчений секретарем виконкому Пасинківської сільської ради 29.09.2004 року і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №43 та не змінений і не відмінений на день смерті спадкодавця, а дублікат заповіту посвідчений 16.09.2014 року (а.с.6); Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27.02.2015 року за №3970774 про чинність означеного заповіту (а.с.18-19); довідкою, виданою виконкомом Писарівської сільської ради від 23.01.2015 року про те, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та про відсутність у ОСОБА_4 інших спадкоємців, відповідно до ст.1241 ЦК України (а.с.8).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 за законом прийняла племінниця останньої - ОСОБА_3, яка 16.05.2005 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але не оформила до даного часу і свідоцтва про право на спадщину не отримала, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за №452/05 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.02.2015 року за №39747253 (а.с.20-25, 17).

ОСОБА_1 не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не була повідомлена про існування заповіту на своє ім'я від імені ОСОБА_4, знаючи, що спадщину після смерті тітки прийняла її матір - відповідачка ОСОБА_3, проте не оформила з тих причин, що відсутнє документальне підтвердження родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Тільки після повідомлення Писарівської сільської ради про наявність заповіту і отримання його дублікату в сільській раді 16.09.2014 року (а.с.6), позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

20.02.2015 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.В. відмовлено позивачці в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 у зв'язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.7).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини... При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_3, яка спадщини не оформила і не заперечує щодо продовження позивачці строків для прийняття спадщини, а позивачка ОСОБА_1, спадкоємець майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину через те, що не була повідомлена про наявність заповіту на своє ім'я від імені спадкодавця, то за таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Оскільки позивачці необхідно зібрати значну кількість документів для оформлення спадщини, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці та жительці с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, - в три місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя