Справа № 367/6195/14 Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/722/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб
Категорія 58 18.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Голуб С.А.,

суддів Таргоній Д.О. Приходька К.П.

при секретарі Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, треті особи: ТОВ «Давір-Фінанс», ТОВ «Тренд Компані» про визнання недійсним свідоцтва та зобов'язання скасувати право власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що він був власником земельної ділянки розміром 0,1000 га., кадастровий номер :01:097:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - земельна ділянка).

30 грудня 2011 року між ним та ТОВ «Давір-Фінанс» був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки.

24 липня 2013 року рішенням Апеляційного суду Київської області розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30.12.2011 року, укладений між ним та ТОВ «Давір-Фінанс»; зобов'язано ТОВ «Давір-Фінанс» повернути йому земельну ділянку.

Позивачу стало відомо, що ТОВ «Давір-Фінанс» зареєстрував право власності на незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (на спірній земельній ділянці).

Реєстраційна служба Ірпінського МУЮ видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК №090712.

Позивач посилався на те, що в діях державного реєстратора очевидні порушення діючого законодавства в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки державний реєстратор здійснив державну реєстрацію та видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно , а саме - документ, який не видається на незавершене будівництво.

ТОВ «Давір-Фінанс» 30 липня 2014р. відчужив незавершене будівництво ТОВ «Тренд Компані», яке передало незавершене будівництво в іпотеку, а також земельну ділянку, належну Позивачу.

В зв'язку з вище викладеним, просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК №090712, індексний номер 6934593, що видане Відповідачем 26.07.2013 року; зобов'язати Відповідача скасувати право власності на незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 жовтня 2014 року позов задоволено.

Державна іпотечна установа як особа, яка не брала участі у розгляді справи, але права якої порушені вказаним рішенням оскаржила його в апеляційному порядку.

В доводах апеляційної скарги зазначає про те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги ту обставину, що спірна земельна ділянка та наявне на ній незавершене будівництво за договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно № 29/2-13 від 22 серпня 2013 року було передано державній іпотечній установі Товариством з обмеженою відповідальністю «Тренд Компані». Таким чином суд мав залучити до участі у справі в якості третьої особи Державну іпотечну установу, але цього не зробив.

Крім того, Державна іпотечна установа вважає, що даний спір підлягав розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Просить рішення суду скасувати і провадження у справі закрити.

У випадку не виявлення судом підстав для скасування рішення та закриття провадження у справі просить змінити рішення суду та скасувати у частині задоволення вимоги Позивача про зобов»язання реєстраційної служби Ірпінського МУЮ у Київській області скасувати право власності на незавершене будівництво і вирішити питання про поворот виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області № 367/6195/14-ц від 14 жовтня 2-14 року, а саме зобов»язати Реєстраційну службу Ірпінського МУЮ у Київській області поновити запис про державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 подав свої заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначає, що він, як власник земельної ділянки на якій знаходиться об»єкт незвершеного будівництва уклав договір із ТОВ «Інвестекс Україна» на демонтаж цього об'єкту. Умови договору ТОВ «Інвестекс Україна» були виконані, об'єкт знесений, про що свідчить акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року. (а.с. 159-173)

Крім того, позивач надав суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого на підставі оскаржуваного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 жовтня 2014 року внесений запис про скасування права власності на об»єкт нерухомого майна : незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості. При цьому у витязі зазначено, що право власності на вказаний об'єкт з 14 березня 2014 року було зареєстроване за ТОВ «Давір-Фінанс».

Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку розміром 0,1000га., кадастровий номер :01:097:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

30 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Давір-Фінанс» був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки.

ТОВ «Давір-Фінанс» зареєстрував право власності на незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і реєстраційна служба Ірпінського МУЮ видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК №090712.

24 липня 2013 року рішенням Апеляційного суду Київської області розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30.12.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Давір-Фінанс»; зобов'язано ТОВ «Давір-Фінанс» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку (а.с.10-13).

30 липня 2013 року ТОВ «Давір-Фінанс» відчужив незавершене будівництво ТОВ «Тренд Компані», яке передало незавершене будівництво в іпотеку, а також земельну ділянку, належну Позивачу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до п. 74 Постанови №703 від 22.06.2011р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав», яка діяла на момент отримання ТОВ «Давір-Фінанс» свідоцтва про право власності, для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник подає: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт тощо.

Згідно п. III Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, Схвалених колегією державної реєстраційної служби України 11.12.2012 (Протокол №3): «Після проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва державний реєстратор формує витяг з Державного реєстру прав.

Зважаючи на особливий правовий статус об'єкта незавершеного будівництва, свідоцтво про право власності на об'єкт незавершеного будівництва не видається.

Отже, оскільки державний реєстратор протиправно здійснив державну реєстрацію та видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно , а саме - документ, який не видається на незавершене будівництво, суд визнав це свідоцтво не дійсним, а також на підставі цього, без зазначення мотивів прийняття такого рішення задовольнив позов про скасування права власності на незавершене будівництво.

Оскільки рішення суду в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на незавершене будівництво Державною іпотечною установою не оскаржується, судова колегія правомірність висновків суду в цій частині не перевіряє.

Проте із рішенням суду в частині зобов»язання відповідача скасувати право власності на нерухоме майно не можна погодитись із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач пред»являючи позов, мав зазначити на захист якого права він звернувся до суду і обгрунтувати чому його право може бути захищене саме в обраний ним спосіб.

Як вбачається із позовної заяви і доданих до неї документів, на час укладення договору купівлі-продажу незавершеного будівництва та земельної ділянки між ТОВ «Давір-Фінанс» та ТОВ «Тренд-компані» 30 липня 2013 року вже існувало рішення апеляційного суду Київської області, яке набрало чинності з моменту його проголошення, тобто з 24 липня 2013 року, яким був розірваний договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Давір-Фінанс» і зобов»язано ТОВ «Давір-Фінанс» повернути у власність ОСОБА_1 спірну земельну ділянку

Вказане рішення суду не стосувалось незавершеного будівництва, яке знаходилось на цій земельній ділянці.

До апеляційної скарги Державною іпотечною установою були подані копія рішення Ірпінського міського суду від 13 жовтня 2014 року, яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу між ТОВ «Давір-Фінанс» та ТОВ «Тренд Компані» і витяг з Дежавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року, відповідно до якого за ТОВ «Тренд компані» зареєстроване право власності на незавершене будівництво по АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінського міського суду від 13 грудня 2013 року задоволений віндикаційний позов ОСОБА_1 і спірна земельна ділянка витребувана із незаконного володіння ТОВ «Тренд компані». Рішення в цій частині набрало законної сили 03 лютого 2014 року.

Право власності позивача на спірну земельну ділянку було зареєстроване лише 13 лютого 2014 року.

Задовольняючи позовну вимогу про зобов»язання Реєтраційної служби Ірпінського МУЮ скасувати право власності на незавершене будівництво, суд першої інстанції залишив поза своєю увагою те, що позивач взагалі не зазначив про скасування права власності якої особи він просить.

На час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення в матеріалах справи взагалі не було даних за ким було зареєстроване право власності на незавершене будівництво, яке знаходиться на належній позивачу на праві власності земельній ділянці.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначав, що державний реєстратор реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції знов зареєстрував право власності на спірне незавершене будівництво за ТОВ «Давір Фінанс» на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2013 року, яке за своїм змістом взагалі не стосувалось земельної ділянки по АДРЕСА_1 та спірного незавершеного будівництва. Але суд першої інстанції не звернув уваги на ці посилання позивача і не задовольнив його клопотання про витребування від реєстраційної служби Ірпінського МУЮ в Київській області витягу з державного реєстру прав на нерухоме мано по об»єкту незавершеного будівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, судом першої інстанції при задоволенні вимог в частині зобов»язання реєстраційної служби скасувати право власності на об'єкт незавершеного будівництва не було взято до уваги те, що реєстраційна служба не встановлює і не скасовує право власності на нерухмое майно, а лише реєструє це право.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Порядок реєстрації прав на нерухоме майно встановлений Постановою Кабінету Міністрів України N 1141 від 26.10.2011 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (далі Постанова), яка визначає процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Відповідно до п. 16 Постанови на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав.

У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав

Відповідно до п. 41 Постанови державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи наведене позивач, посилаючись на те, що державний реєстратор з порушенням вимог законодавства вніс записи про реєстрацію права власності на незавершене будівництво, міг просити суд лише про зобов»язання Реєстраційної служби Ірпінського міського управліня юстиції скасувати реєстрацію права власності конкретної фізичної чи юридичної особи на нерухоме майно, а не про скасування права власності. Саме та обставина, що позивач неправильно виклав свої позовні вимоги стало підставою для відмови у відкритті провадженя за цим позовом в порядку адміністративного судочинства.

Заявляючи позов в даній справі, позивач виходив з того, що він є власником земельної ділянки на якій знаходиться невідома будівельна споруда, яка зводилась всупереч численим ухвалам суду, якими заборонялось будівництво на спірній земельній ділянці в порядку забезпечення позову.

Разом із тим, в обраний позивачем спосіб він не може захистити своє право на користування земельною ділянкою, оскільки визнання недійсним свідоцтва про право власності на незавершене будівництво ТОВ «Давір-Фінанс» не тягне за собою звільнення земельної ділянки від цієї незаконної будівлі.

Також суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що позивач зазначав у своєму позові про існування договору іпотеки на незавершене будівництво. Оскільки спір стосувався права власності на нерухоме майно, його вирішення стосується прав іпотекодержателя, який не був залучений судом першої інстанції до участі у розгляді справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду не може бути визнано законним і обгрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першоїі нстанції скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов»язання відповідача скасувати право власності на незавершене будівництво з ухваленням нового рішеня про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 жовтня 2014 року в даній справі скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов»язання реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області скасувати право власності на незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_1 і в цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ у Київській області, треті особи: ТОВ «Давір-Фінанс», ТОВ «Тренд Компані» про зобов»язання реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області скасувати право власності на незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів .

Головуючий

Судді