АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3461/14-ц Номер провадження 22-ц/786/490/15Головуючий у 1-й інстанції Волювач О. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представника позивача- ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Вказане рішення оскаржила позивач ОСОБА_3, представник якої ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов по суті.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на день смерті сина позивач була особою похилого віку, неосвічена в законодавстві, на той час і дотепер самостійно не пересувається, що перешкодило вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_6 Вважає дані обставини об'єктивними, непереборними, істотними, такими, що у її похилому віці від неї не залежали та не залежать на даний час, змінити ці обставини не мала змоги, хоча бажала це зробити.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав та прохав її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір»ю ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі реєстрації смертей 19.12.2006 року складено відповідний актовий запис №13 виконавчим комітетом Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області відповідно до копії Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.9).

Факт родинних відносин між ними підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.10).

З 08.01.1983 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.34).

Згідно довідки виконавчого комітету Окіпської сільської ради, Лубенського району, Полтавської області, останнім місцем проживання ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, було АДРЕСА_1. На час його смерті з ним проживала дружина ОСОБА_7 (а.с.11,15).

Власниками спірного домоволодіння були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яким воно належало на праві приватної власності по 1/2 частині кожному, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.08.2007 року, виданого на підставі рішення Окіпської сільської ради, Лубенського району від 22.06.2007 року №21 (а.с.37).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,09 га.

09.02.2007р. за заявою дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_7 Першою Лубенською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 65-2007 (а.с.26,28).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 березня 2008 року спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_6, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, прийняла його дружина ОСОБА_7 (а.с.46).

17.03.2011 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла ОСОБА_5 Даний заповіт посвідчено секретарем Окіпської сільської ради Лубенського району та зареєстрований в реєстрі за №22 (а.с.81).

З копії актового запису про смерть №8 від 30.09.2013 року вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.59).

На підставі поданої ОСОБА_5 заяви про прийняття спадщини, 21.10.2013 року Першою Лубенською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 499/2013 (а.с.63-92).

Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.10.2014 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.20).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач не вчиняла будь-яких дій для прийняття спадщини після смерті свого сина і перешкод у цьому їй не було.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено у п.24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд України у правовому висновку у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року ВСУ розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був зазначений спір) також вказав, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Посилання в апеляційній скарзі на похилий вік ОСОБА_3, її немічність та необізнаність у законодавстві не є поважними причинами пропуску цього строку, які б давали підставу для визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені вище доводи апеляційної скарги та аналогічні доводи позивача на підтвердження позовних вимог свідчать про те, що причини пропуску ОСОБА_3 строку на прийняття спадщини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини, а тому колегія суддів вважає, що перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина у позивача, якій відомо було про спадкову масу, не існувало, відтак, норма ч.3 ст.1272 ЦК України застосована бути не може.

Окрім того, обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх встановленні та дослідженні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не доведено та не надано суду доказів того, що вона пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, не наведено об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї на вчинення дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини для реалізації свого права.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,- відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області: Т.О. Кривчун