Справа № 591/6981/14-ц
Провадження № 2/591/63/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі

головуючого - судді Шершак М.І.

при секретарі - Кузьмичовій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області, Державної казначейської служби України у м. Суми, Державне Казначейство України, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач остаточно уточнивши свої вимоги, які мотивує тим, що є потерпілим від злочинних дій прокуратури м. Суми, які полягають у безпідставному порушенні проти нього 08.11.2010 кримінальної справи за ст. 190 ч.З КК України, в подальшому він був 08.09.2010 року заарештований за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 364 ч.З КК України. Вироком Ковпаківського райсуду суд міста Суми від 08.02.2013 року він був виправданий за ст. 190 ч.3 КК України , в частині виправдання за даною статтею вирок набрав чинності, стосовно іншого обвинувачення справа розглядається Ковпаківським райсудом м. Суми .

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що основною метою переслідування прокуратури м. Суми його та родини протягом тривалого часу, є бажання отримання останньою грошової винагороди від нього, оскільки в 2010 році він відмовився виконувати злочинні накази керівництва Держмитслужби України, очолюваного паном ОСОБА_2 і за весь цей час несе не аби які матеріальні та моральні збитки, просить стягнути з Держказначейства України на його користь матеріальні збитки у сумі 100000 грн., які полягають у не можливості заробити на життя та допомогати родині протягом його арешту з 08.09.2010 по 19.08.2011 року. Зазначає, що його середня заробітна плата за рік складала близько 50000 грн. і він з вини прокуратури м. Суми не міг її отримати, також він ніс витрати на лікування в процесі його знаходження під арештом у Сумському СІЗО, ніс витрати з приводу надання правової допомоги . Крім матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідача і моральну шкоду, завдання якої обґрунтовує, душевними стражданнями пережитими у зв'язку із самим фактом незаконного арешту та обвинувачення, душевними стражданнями, пов'язаними з тим, що він не міг спілкуватися протягом арешту зі своєю родиною, переніс декілька мікроінсультів, що негативно сказалося на його здоров'ї , почав заїкатися, хоча не страждав таким недугом з 1986 року, обшук його малолітнього сина працівником прокуратури ОСОБА_3 призвів до нервового зриву та подальшому лікуванню його дитини, сплюндровано авторитет його та його численної родини, яка мешкає не тільки в Україні, а й за кордоном, сплюндрований професійний авторитет,у зв'язку з відкриттям проти нього кримінальної справи його дружина подала на розлучення, бо не могла проживати під одним дахом з "шахраєм".

Позивач зазначає, що осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов'язаних з ушкодженням здоров'я під час всього періоду, а тим більше оцінити в грошовому виразі йому надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивач оцінюю у розмірі 50000 грн., просить суд задовольнити вимоги.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Представник відповідача прокуратури Сумської області не згоден з позовом , зазначав, що 08.11.2010 прокурором м. Суми стосовно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу №10840058, за фактом заволодіння шляхом шахрайства автомобілем марки "Опель Вектра, а також підробки та використання завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.З ст.358 КК України.

Постановою слідчого прокуратури м. Суми від 13.12.2010 його дії перекваліфіковано з ч.2 на ч.З ст.190 КК України. 14.12.2010 провадження по кримінальній справі стосовно ОСОБА_1. за ч.2 та ч.З ст.358 КК України закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України.

14.12.2010 за ч.З ст.190 КК України ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення, 17.12.2010 заступником прокурора м. Суми по справі затверджено обвинувальний висновок, а 21.12.2010 кримінальну справу направлено для розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не застосовувався.

У подальшому Ковпаківським районним судом м. Суми вищевказана кримінальна справа №10840058 об'єднана в одне провадження із кримінальною справою №10840040, порушеною 03.09.2010 стосовно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч.З ст.364, ч.І ст.366, ч.З ст.358 КК України та по якій Зарічним районним судом м. Суми 10.10.2010 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.08.2011 дії ОСОБА_1 з ч.З ст.364 перекваліфіковано на ч.І ст.364 КК України та засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч.І ст.364, ч.І ст.366, ч.З ст.358 КК України до 1 року 10 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади на 3 роки.

За ч.З ст.190 КК України його виправдано у зв'язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину. Відповідно до ч.І, ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання, зараховано попереднє ув'язнення і ОСОБА_1 звільнено з-під варти в залі суду.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.10.2011 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми стосовно ОСОБА_1 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2013 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.366, ч.З ст.358, ч.З ст.364 КК України і призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних установах і організаціях, пов'язані зі здійсненням функцій представника влади, з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків на 2 роки, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

За ч.З ст.190 КК України його виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.05.2013 вирок змінено, скасовано в частині вирішення цивільного позову, справу направлено до суду першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства, в іншій частині залишено без змін.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 12.12.2013 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2013 і ухвалу апеляційного суду Сумської області в частині засудження ОСОБА_1 за ч.І ст.366, ч.З ст.364, ч.З ст.358 КК України скасовано, кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд, в частині постановлення виправдувального вироку за ч.З ст.190 КК України прийняті судові рішення залишено без змін. На цей час судове слідство у справі триває. Вважає, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених діючим законодавством виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду. Враховуючи, що ОСОБА_1 був виправданий судом лише за ч.З ст.190 КК України, а по іншим злочинам кримінальна справа на цей час перебуває у провадженні суду та остаточне рішення у ній не прийнято, повної реабілітації позивача не відбулось.

У зв'язку з цим підстави, які б давали позивачеві право на відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої незаконним діями органів досудового слідства, прокуратури відсутні, просить відмовити в задоволенні позову.

Представники Державної казначейської служби у м.Суми і Державного казначейства України , до суду не з'явились хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином служба, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим за погодженням сторін розглянути справу без їх участі.

Суд заслухавши сторони по справі, дослідивши надані доказ по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню згідно наступного:

Як було встановлено під час судового розгляду справи, що 08.11.2010 року прокурором м. Суми стосовно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за фактом заволодіння шляхом шахрайства автомобілем марки "Опель Вектра, а також підробки та використання завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.З ст.358 КК України. Постановою слідчого прокуратури м. Суми від 13.12.2010 року його дії перекваліфіковано з ч.2 на ч.З ст.190 КК України. 14.12.2010 року провадження по кримінальній справі стосовно ОСОБА_1. за ч.2 та ч.З ст.358 КК України закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України.

14.12.2010 року за ч.З ст.190 КК України ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення, 17.12.2010 року заступником прокурора м. Суми по справі затверджено обвинувальний висновок, а 21.12.2010 року кримінальну справу направлено для розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми. Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не застосовувався.

У подальшому Ковпаківським районним судом м. Суми вищевказана кримінальна справа №10840058 об'єднана в одне провадження із кримінальною справою №10840040, порушеною 03.09.2010 року стосовно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч.З ст.364, ч.І ст.366, ч.З ст.358 КК України та по якій Зарічним районним судом м. Суми 10.10.2010 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.08.2011 року дії ОСОБА_1 з ч.З ст.364 перекваліфіковано на ч.І ст.364 КК України та засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч.І ст.364, ч.І ст.366, ч.З ст.358 КК України до 1 року 10 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади на 3 роки. За ч.З ст.190 КК України його виправдано у зв'язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину. Відповідно до ч.І, ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання, зараховано попереднє ув'язнення і ОСОБА_1 звільнено з-під варти в залі суду.Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.10.2011року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми стосовно ОСОБА_1 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2013року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.366, ч.З ст.358, ч.З ст.364 КК України і призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних установах і організаціях, пов'язані зі здійсненням функцій представника влади, з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків на 2 роки, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

За ч.З ст.190 КК України виправдано за відсутністю в діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.05.2013 року вирок змінено, скасовано в частині вирішення цивільного позову, справу направлено до суду першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства, в іншій частині залишено без змін.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 12.12.2013року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2013 року і ухвалу апеляційного суду Сумської області в частині засудження ОСОБА_1 за ч.І ст.366, ч.З ст.364, ч.З ст.358 КК України скасовано, кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд, в частині постановлення виправдувального вироку за ч.З ст.190 КК України прийняті судові рішення залишено без змін. На цей час судове слідство у частині пред'явлення обвинувачення за ч.І ст.366, ч.З ст.364, ч.З ст.358 КК України по справі триває, дані обставини не спростовуються сторонами і підтверджуються матеріалами справи а.с.а.с.10-47.

Частковість задоволення вимог позивача суд обґрунтовує тим, що відповідно до ст.ст.1,2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів дізнання, досудового слідства,прокуратури і суду", в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого.Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду, встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Статтею 3 Закону визначено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; суми, сплачені громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, а також моральна шкода.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був виправданий судом за ч.З ст.190 КК України він має право в даному випадку на відшкодування лише моральної шкоди, в решті вимог слід відмовити оскільки дані вимоги передчасні оскільки за іншим обвинуваченням триває судове слідство і процесуальне рішення не прийнято. Визначаючи розмір моральної шкоди суд пов'язує її відшкодування лише з незаконним обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.190 ч.3 КК України, що доведено рішенням суду з наслідками які настали від незаконного обвинувачення за вказаною статтею, а саме: враховує суд стан здоров'я ОСОБА_1 а.с.5-10, суд вважає що незаконне обвинувачення за ст.190 ч.3 КК України знаходиться в прямому причинному зв'язку з погіршенням стану здоровя ОСОБА_1, враховує суд і сімейний стан позивача, а саме під час пред'явленого обвинувачення і розгляду справи за даним обвинуваченням, за ст.190 ч.3 КК України, дружина позивача подала позов,,про розлучення і рішенням суду позов задоволено, враховує суд і нервові хвилювання і страждання, порушення життєвого устрою які переніс позивач в результаті незаконного обвинувачення, з урахуванням всіх обставин обвинувачення за ст. 190 ч.3 КК України , суд вважає, що сума 50000 грн., буде достатньою для компенсації позивачу завданої моральної шкоди внаслідок незаконного обвинувачення. Що стосується заперечень відповідача які зводяться до основного, а саме : " не наступило повної реабілітації" ОСОБА_1, то вони порушують права позивача, оскільки гарантії прав і свобод визначені Конституцією України і самим ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", в зв'язку з чим у суду є всі правові підстави задовольнити позов в частині відшкодування моральної шкоди в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовити за необґрунтованістю вимог на час розгляду даних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити частково.

Стягнути з Державного Казначейства України на користь ОСОБА_1, моральну шкоду розміром 50000 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за необгрунтованістю вимог.

Рішення суду підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на рішення суду особами, які брали участь у розгляді справи, може бути подана до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів після проголошення рішення суду і в порядку передбаченому ст.. 294 ЦПК України.

Суддя М.І.Шершак