Справа № 752/1710/15-ц
Провадження № 2/752/2497/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» укладено договір довгострокового банківського вкладу зі сплатою процентів щорічно «Класичний» №3 про відкриття вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_1, згідно з п.1.3 якого для обслуговування операцій за депозитним рахунком, зарахування та виплати вкладу, процентів, а також здійснення інших операцій, передбачених чинним законодавством України та договором вкладу, Банк одночасно з відкриттям депозитного рахунку відкриває вкладнику рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Укрексімбанк».

Як вказує позивач, предметом вказаного договору вкладу є розміщення позивачем у відповідача депозитного вкладу в сумі 500000 (пятсот тисяч) доларів США зі строком до 26.11.2014 року (369 календарних днів) з процентною ставкою у розмірі 8,0 (вісім) процентів річних.

Згідно з п.2.1 договору вкладу кошти на депозитний рахунок вносяться вкладником готівкою або у безготівковому порядку шляхом перерахування з іншого вкладного (депозитного) рахунку або з поточного рахунку вкладника. Як передбачено п.2.3 договору, факт внесення вкладником коштів на депозитний рахунок підтверджується ощадною книжкою. Також, як вказує позивач, внесення грошових коштів позивачем відповідачу підтверджується банківською квитанцією №13781 від 27.11.2013 року про здійснення касової операції в сумі 500000 (пятсот тисяч) доларів США.

Позивач зазначає про те, що 27.11.2014 року вона звернулася до відповідача із заявами, в яких просила не пролонгувати дію договору вкладу та повернути депозитний вклад у сумі 500000 (пятсот тисяч) доларів США на нараховані проценти відповідно до договору вкладу. У відповідь на заяву про повернення вкладу позивач отримала лист від 08.12.2014 року №153-4/3128, яким відповідач повідомив про врахування заяви від 27.11.2014 року про повернення депозитного вкладу та нарахованих процентів та повернення згідно з положеннями договору вкладу депозитного вкладу та нарахованих процентів на поточний рахунок. Зазначений лист містив застереження щодо ініціювання ОСОБА_1 операцій за поточним рахунком, а саме щодо обмежень на зняття готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати, установлених згідно з постановами Правління Національного банку України від 29.08.2014 року №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» та від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», та визначених в межах до 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Як вказує позивач, на її лист від 09.12.2014 року про закриття поточного рахунку, видачу переведених із депозитного рахунку на поточний коштів в сумі 500000 (пятсот тисяч) доларів США та нарахованих на них процентів готівкою одноразово через касу банку у валюті відповідач відмовив у видачі зазначених грошових коштів готівкою одноразовою операцією через касу банку у валюті з посиланням на постанову від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Позивач вважає, що така відмова порушує приписи норм міжнародного законодавства, Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору з банком, зазначає про невідповідність вказаним актам законодавства постанов Правління Національного банку України, на які посилається банк, відмовляючи у виплаті коштів, та просила стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 500000 (пятсот тисяч) доларів США готівкою одноразовою операцією через касу Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк».

27.04.2015 року представником позивача подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. У звязку з тим, що позивач з січня 2015 року по квітень 2015 року отримувала грошові кошти частинами згідно з обмеженнями банку щодо видачі до 15000 гривень на добу та отримала таким чином 35000, 26 доларів США, сума боргу відповідача зменшилася до 464999, 74 (чотириста шістдесят чотири тисячі девятсот девяносто девять) доларів 74 центи, яку позивач і просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його та стягнути з відповідача грошові кошти позивача відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що банк діяв законно, згідно з постановами Національного банку України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» укладено договір довгострокового банківського вкладу зі сплатою процентів щорічно «Класичний» №3 про відкриття вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_1, предметом якого є прийняття банком від вкладника депозитного вкладу в сумі 500000 (пятсот тисяч) доларів США зі строком до 30.11.2014 року (369 календарних днів) з процентною ставкою у розмірі 8,0 (вісім) процентів річних в період з 27.11.2013 року до 26.11.2014 року та з процентною ставкою, встановлюваною за дорученням вкладника на рівні процентних ставок, діючих у банку для відповідного виду вкладів на початку кожного з цих періодів, на період з 27.11.2014 року до 30.11.2014 року, та зобовязання банку виплатити вкладнику вклад та проценти на вклад, термін повернення вкладу 01.12.2014 року (а.с.12-15).

Згідно з пунктом 1.1. цього договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 для збереження коштів, що прийняті банком від вкладника.

Згідно з п.1.3 вказаного договору для обслуговування операцій за депозитним рахунком, зарахування та виплати вкладу, процентів, а також здійснення інших операцій, передбачених чинним законодавством України та договором вкладу, Банк одночасно з відкриттям депозитного рахунку відкриває вкладнику рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Укрексімбанк».

Згідно з п.2.1 договору вкладу кошти на депозитний рахунок вносяться вкладником готівкою або у безготівковому порядку шляхом перерахування з іншого вкладного (депозитного) рахунку або з поточного рахунку вкладника. Як передбачено п.2.3 договору, факт внесення вкладником коштів на депозитний рахунок підтверджується ощадною книжкою.

Згідно з ощадною книжкою ОСОБА_1, виданою Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» грошові кошти в сумі 500000 доларів США внесено на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 (а.с.17). Зазначений факт підтверджується також квитанцією про здійснення касової операції №13781 від 27.11.2013 року (а.с.18).

27.11.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявами, в яких просила не пролонгувати дію договору вкладу № 3 та повернути їй вклад та нараховані на нього проценти, на які банком повідомлено про повернення вкладу і процентів на поточний рахунок позивача. Одночасно банк проінформував позивача про дію постанов Правління Національного банку України від 29.08.2014 року №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» та від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», у звязку з якими існують обмеження на видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, та про те, що належні їй кошти вона зможе отримати у зазначених межах.

09.12.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про закриття поточного рахунку та видачу переведених з депозитного рахунку грошових коштів в сумі 500000 доларів США та нараховані відсотки готівкою одноразовою операцією через касу банку у валюті.

Листом від 05.01.2015 року №153-4/3260 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, повідомивши про можливість закриття рахунку лише після видачі коштів із нього та про неможливість видачі коштів одноразово у звязку з обмеженнями, встановленими постановою Правління Національного банку України від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Відповідно до п.3.1.4 договору банківського вкладу, укладеного між сторонами, вкладник має право у визначений договором термін отримати вклад та нараховані на нього проценти.

Згідно з п.3.4.1 банк зобовязується своєчасно та належним чином виконувати умови договору.

Пункт 3.4.9 договору передбачає обовязок банку при настанні терміну одержання вкладу та процентів на вклад, на першу вимогу вкладника повернути вклад та несплачені на вклад проценти.

Згідно з п.5.2 договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статті 525-526 ЦК України встановлюють, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 529 ЦК України визначено, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зі змісту наведених норм вбачається зобовязання банку виплатити володільцеві грошові кошти на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ч.2 ст.56 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Нормативні акти Національного банку України у розумінні ст. 4 ЦК не є актами цивільного законодавства, оскільки є нормативно-правовими актами органу державного управління.

У звязку з викладеним, відмова банку у видачі належних позивачеві грошових коштів, мотивована постановою Правління Національного банку України від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», є безпідставною, оскільки зазначена постанова є розпорядчим актом, адресованим обмеженій кількості осіб, який здійснює регулювання в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю. Ця постанова не встановлює нових прав і обовязків для громадян, не може зачіпати їх права, свободи та інтереси.

Згідно з положеннями Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відмова відповідача у видачі коштів позивачеві суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача належних позивачеві коштів підлягають задоволенню.

Водночас суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо видачі коштів одноразовою операцією через касу банку, оскільки відносини банку та вкладника стосовно договору банківського вкладу урегульовано параграфом 3 ЦК України, укладеним між сторонами договором банківського вкладу, які такого способу повернення коштів не передбачають.

Судові витрати між сторонами розподіляються згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 14, 525, 526, 529, 625, 629,1058 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 209, 212 -215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127; , МФО 322313) на користь ОСОБА_1 (02222, АДРЕСА_1) грошові кошти за банківським вкладом в сумі 464 999 (чотириста шістдесят чотири тисячі девятсот девяносто девять) доларів США 74 центи.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127; , МФО 322313) на користь ОСОБА_1 (02222, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя