Справа № 459/128/14 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/818/15 Доповідач в 2-й інстанції:Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М., Шеремети Н.О.,

секретаря Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 листопада 2014 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії та постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області Гартенберга О.І., з участю заінтересованої особи: ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року представник заявника звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати дії державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Гартенберга О.І. по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2013 року неправомірними, скасувати оскаржувану постанову та відновити виконавче провадження № 40075609. На обґрунтування скарги послався на те, що 26.04.2013 року Червоноградським міським судом Львівської області видано судовий наказ у справі № 459/2030/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 234,29 грн. та сплаченого судового збору в сумі 114,70 грн. 28.11.2013 року ВДВС Червноградського МУЮ безпідставно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз». Вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою внаслідок неповноти встановлення судом обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що державний виконавець виніс постанову про повернення стягувану виконавчого документа без виконання у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Стверджує, що державний виконавець не встановив наявність іншого майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та вважає невірним висновок суду про те, що державним виконавцем було здійснено усіх заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду. Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 листопада 2014 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Відділ державної виконавчої служби Червоноградського МУЮ Головного управління юстиції у Львівській області у своїх запереченнях на скаргу її доводи не визнав, вказавши на безпідставність скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з?явились і судова колегія вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 305 ЦПК України проводити розгляд справи у їх відсутності, т.я. вони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання (а.с. 93, 94, 95), та у відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковими до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи 28.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого документа № 459/2030/13-ц, виданого 06.06.2013 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення боргу в сумі 234,29 грн. та сплаченого судового збору в сумі 114,70 грн. (а.с. 3).

Постанова мотивована тим, що боржником в добровільний термін борг не сплачено, вимоги виконавчого документа не виконано, згідно акту державного виконавця ліквідного майна належного боржнику для звернення стягнення з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу не виявлено. З метою забезпечення виконання вищевказаного виконавчого документа винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скеровано для подальшого виконання в частині накладення арешту на все належне боржнику майно в органи ВРЕР, МБТІ.

Такі дії та рішення державного виконавця відповідають вимогам закону, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1, положення ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, 10.10.2013 року державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Гартенбергом О.І. з метою встановлення майнового становища боржника ОСОБА_3 скеровано запити у реєструючі органи м. Червонограда.

Згідно повідомлення ВРЕР ДАІ № 16351 від 10.10.2013 року за ОСОБА_3 транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідно до відповіді УПФУ від 25.10.2013 року № 16599/03-51/17 боржник не перебуває на обліку як одержувач пенсії (а.с. 11).

Згідно повідомлення Червоноградського міського центру зайнятості від 31.10.2013 року № 4494/03 боржник на обліку не перебуває (а.с. 13).

З відповіді Відділу Держземагенства у м. Червонограді Львівської області від 11.11.2013 року № 1912 вбачається, що за боржником на території Червоноградської міської ради земельних ділянок не зареєстровано (а.с. 12).

Зазначені відповіді надійшли у ВДВС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області на час винесення оскаржуваної постанови.

14.11.2013 року державним виконавцем Гартенбергом О.І. винесено постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника, оскільки вимоги виконавчого документа не виконано та борг не сплачено. Копії постанови надіслано боржнику до відома.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що державним виконавцем було здійснено усі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, тому постанова останнього про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2013 року є обґрунтованою і такою, що відповідає вимогам закону.

Також міський суд роз?яснив скаржнику, що відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ст. ст. 209-210 ЦПК України, підстави для її скасування та постановлення нової ухвали відсутні.

Відповідно до вимог ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Шеремета Н.О.