Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Крижової О.Г.,

при секретарі Гриценюк М.А.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в Рівненський міським суд Рівненської області з заявою в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 стосовно її сина ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що у 1997 році познайомилася з ОСОБА_3, у цей час вона перебувала в офіційному шлюбі з гр. ОСОБА_5, проте у звязку з погіршенням шлюбних відносин проживала окремо, спільного життя з ним не вела, підтримувала відносини з ОСОБА_3 09 вересня 1998 року у ОСОБА_1 народився син, якого вона назвала ОСОБА_4. Враховуючи те, що на час народження дитини стабільних відносин з ОСОБА_3 заявник не мала та не проживала з ним однією сімєю, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові батька дитини було записано за її вказівкою, а саме в графі батько дитини вказано: ОСОБА_5 (на той час її чоловік), що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Через деякий час після народження дитини ОСОБА_1 з ОСОБА_3 почали разом жити однією сімєю та виховувати їхнього сина. ОСОБА_3 дуже любив ОСОБА_4, приділяв йому багато уваги, навіть незважаючи на те, що офіційно у свідоцтві про народження дитини батьком був записаний колишній чоловік заявниці - ОСОБА_5. У 2002 році ОСОБА_1 припинила шлюбні відносини з ОСОБА_5, тому 09 вересня 2002 року між нею та ОСОБА_3 офіційно було зареєстровано шлюб. 08.08.2015 року ОСОБА_3 помер. Встановлення факту батьківства необхідно ОСОБА_1 для оформлення права на спадщину після смерті чоловіка.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримала подану нею заяву та просила її задоволити.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2 подану ОСОБА_1 заяву підтримав повністю, просив її задоволити.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що сімю ОСОБА_1 знає з 1997 року, підтвердила, що ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7пояснив, що сімю ОСОБА_3 знає з 1984 року та підтвердив факти, які викладені в заяві.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав:

Із наданих суду письмових доказів та показань свідків, які суд оцінює належними, допустимими доказами встановлено наступне:

ОСОБА_1 у 1997 році познайомилася з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2. У цей час вона перебувала в офіційному шлюбі з гр. ОСОБА_5, проте у звязку з погіршенням шлюбних відносин проживала окремо, спільного життя з ним не вела.

09 вересня 1998 року у ОСОБА_1 народився син, якого вона назвала ОСОБА_4. Проте, враховуючи те, що на час народження дитини стабільних відносин з ОСОБА_3 заявниця не мала та не проживала з ним однією сімєю, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові батька дитини було записано за її вказівкою, а саме в графі батько дитини вказано: ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ГЮ №063661.

Через деякий час після народження дитини заявниця з ОСОБА_3 почали жити однією сімєю та виховувати їхнього сина.

У 2002 році ОСОБА_1 припинила шлюбні відносини з ОСОБА_5, тому 09 вересня 2002 року між нею та ОСОБА_3 офіційно було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану вчинено запис № 974.

08.08.2015 року ОСОБА_3 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №177110 від 10.08.2015 року.

Оцінкою вищевказаних доказів та пояснень, наданих заявницею та свідками, суд вважає доведеним сукупністю досліджених в справі доказів юридичний факт батьківства ОСОБА_3, померлого 08 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.2.ст. 256 ЦПК України, крім вказаних у частині першій підстав встановлення фактів, що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 256 ЦПК наведений невичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Відповідно до науково практичного коментаря ст.256 ЩІК України, за наявності відповідних умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судова практика до таких фактів відносить, зокрема визнання батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини наприклад, відповідно до ч. 1 ст. 135 запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до пп.3.ч.2.ст.125 Сімейного кодексу України, визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, а саме походження дитини від батька, визначається, в т.ч. за рішенням суду.

Стаття 130 Сімейного кодексу України передбачає, встановлення факту батьківства за рішенням суду, так відповідно до цієї статті, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

На підставі ч. 1 ст. 130 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого 08 серпня 2015 року стосовно сина ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду набрало наконної сили 25 вересня 2015 року.

суддя-підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова

секретар судових засідань ОСОБА_8