Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015 Провадження №2-о/425/11/15

Справа №425/413/15-ц

30 квітня 2015 року Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

народних засідателів Дуванової О.О., Дороніної С.М.

при секретарі Гайворонській І.В.

за участі прокурора Арсені О.І., Лавриненко О.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рубіжне Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, Управління Пенсійного фонду України у місті Рубіжному Луганської області, про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, яка нею була уточнена, посилаючись на те, що з 1997 року її донька ОСОБА_3 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 Від спільного проживання у зазначених осіб народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.12.2014 року її донька померла. Її, заявниці онук після смерті матері проживає з нею, знаходиться на її забезпеченні і під її наглядом. В січні 2015 року вона звернулась у Службу у справах дітей Рубіжанської міської ради і хотіла оформити на себе опіку над онуком ОСОБА_2, але виявилось, що це зробити неможливо, оскільки у свідоцтві про народження дитини є запис, де батьком значиться ОСОБА_4 Батько дитини після народження сина виїхав у м.Луганськ, вихованням дитини не займався, ніяких звязків з сімєю не підтримував, матеріально не допомагав та ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5. Не отримуючи матеріальну допомогу від батька дитини, її донька звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_4 Станом на 20.06.2013 року заборгованість по аліментам становить 14 945,04 грн. До теперішнього часу батько ОСОБА_5 не приймав будь-якої участі у житті сина. Її донька ОСОБА_3 в 2013 році зверталась до прокуратури Жовтневого району м. Луганськ зі скаргою з питання неправомірного невиконання судового рішення Жовтневим ВДВС у м. Луганськ. На дану скаргу була дана відповідь з Головного Управління юстиції у Луганській області, в якій зазначено, що державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського МУЮ здійснював виходи 05.03.2013 та 22.03.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 років Жовтня,19/33,де ніби-то мешкав ОСОБА_4, та встановив, що боржник відсутній, та 01.04.2013 року державний виконавець направив подання щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів та щодо обмеження права виїзду боржника за межі України. Після цих пошуків боржника в м. Луганську зявилась бабуся дитини та мати боржника і заплатила 250 грн. аліментів замість свого сина в рахунок погашення заборгованості по аліментам, але більше заборгованість не сплачено.Батько дитини ОСОБА_4 перебуває в невідомому напрямку та місцезнаходження його невідомо, звязків з батьками та родичами він не підтримує і протягом цього часу не забезпечує та не піклується про свого сина ОСОБА_5. Враховуючи той факт, що аліменти можуть бути призначені не більше ніж за 3 роки, вважає, що суд має встановити датою зникнення особи 01.01.2012 р. для захисту інтересів її неповнолітнього онука. Просить визнати ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім з 01.01.2012 р., що необхідно їй для встановлення опіки чи піклування над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та оформлення пенсії як повному сироті.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, та додатково пояснила, що батько її онука ОСОБА_2 ОСОБА_4 постійно не проживав і не був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. Останнього разу вона бачила ОСОБА_4 в м.Рубіжному в 1998 р.Після народження дитини ОСОБА_4 виїхав до м.Луганська.Долею дитини батько не цікавився з її народження, аліменти не сплачував. Знає, що у ОСОБА_4 була матір, яку вона бачила останній раз 16 років тому, інших родичів не знає.З питання щодо оголошення ОСОБА_4 у розшук вона з офіційною заявою не зверталась. Просила суд заявлені вимоги задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, та додатково пояснила, що заявлені саме такі вимоги про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, бо останній долею сина ОСОБА_5 не цікавиться, вихованням його ніколи не займався. В 2012 р. дочка заявниці зверталась до міліції з питання притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності як неплатника аліментів. Відповіді на це звернення вона не отримала, тобто уповноважені органи цим питанням не займались. Вони не порушують питання про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, бо у заявниці тяжке матеріальне становище, хочуть, щоб дитина отримала статус дитини-сироти і пенсію. Заявниця хотіла оголосити розшук ОСОБА_4 і звернулась до міліції усно, але їй сказали, що зараз через ситуацію, що склалася в країні, його ніхто не знайде. Вона в червні 2014 р. ходила за адресою: АДРЕСА_2 років Жовтня, 19/33, спілкувалась з сусідами, які не могли сказати, хто живе за даною адресою.Просила суд заявлені вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа неповнолітіній ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_4 є його батьком, якого він не знає і не пам»ятає. З батьком він не спілкується. Знає про існування батька зі слів своєї померлої матері і бабусі ОСОБА_1 Батько аліменти на його утримання не платить, його він не розшукував.Свою другу бабусю, тобто матір його батька, він не знає і ніколи не бачив. Про існування родичів з боку батька йому нічого невідомо.

Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради в особі представника ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи Управління фонду України в м. Рубіжне в особі ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність.Суд вважає за можливе розглянути справу без участі зазначеної заінтересованої особи. Прокурор в судовому засіданні зазначила, що за наявності зібраних по справі доказів, відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Суд, вислухавши доводи заявниці, її представника, заінтересованих осіб, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.ст.246,247 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що діюче законодавство пов»язує можливість визнання особи безвісно відсутньою з її відсутністю за постійним місцем проживання протягом одного року та неможливістю встановити місце перебування особи за допомогою засобів, прийнятих заінтересованими особами та державними органами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який є онуком заявниці, народився 15 травня 1998 року. Батьками ОСОБА_2 записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства та копією свідоцтва про народження (а.с.12,13). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №2-2674 від 22.09.2001 р., який знаходився на виконанні у Жовтневому відділі ДВС Луганського МУЮ. Аліменти на утримання сина боржником не сплачувались, про що свідчать довідки від 20.06.2013 р., 25.07.2013 р., 20.03.2014 р. (а.с.7,8,9). 24 грудня 2014 року ОСОБА_3 померла (а.с.11).

Заявником суду на підтвердження заявлених вимог надано відповідь з Головного управління юстиції в Луганській області, з якої вбачається, що 05.03.2013 р. та 22.03.2013 р. державним виконавцем здійснювались виходи за адресою: АДРЕСА_3 років Жовтня, 19/33, та встановлено, що боржник по аліментних зобовязаннях ОСОБА_4 за вказаною адресою відсутній. (а.с.5). Зазначена інформація датована 05.04.2013 р., тобто надана два роки тому.

В порядку підготовки цивільної справи до розгляду відповідно до положень ст.ст.235,248 ЦПК України судом з метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 було витребувано інформацію з відповідних установ.

Так, відповідно до інформації від 18.03.2015 р., наданої УПСЗН Рубіжанської міської ради Луганської області, по місту Рубіжне відомості щодо ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_5, в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні (а.с.74).

Як вбачається з відповіді, наданої Державною міграційною службою України, від 24.03.2015р., за інформацією, наданою територіальними органами ДМС України (окрім Автономної республіки Крим, м.Севастополя та Луганської області) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку місця проживання на території України не значиться. Додатково інформують, що відділ адресно - довідкової роботи Управління ДМС України в Луганській області, а також більша частина територіальних підрозділів цього управління знаходиться на території, не підконтрольній українській владі. За інформацією Управління ДМС України в Луганській області здійснити перевірку інформації про реєстрацію ОСОБА_4 на території Луганської області наразі не вбачається за можливе ( а.с. 95).

Відомостей про перетинання державного кордону України в період з 01.01.2013 року по 28.02.2015 року громадянином України ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5 не виявлено, про що свідчить відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.03.2015р. (а.с.109).

Як вбачається з інформації від 03.03.2015 р., наданої Рубіжанським МВ ГУМВС України в Луганській області, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5 у розшуку не значиться.16.03.2012 р. притягувався до адміністративної відповідальності Луганським взводом ДПС за ч.1 ст.122 КУпАП, до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.53).

Згідно інформації, наданої Державною фіскальною службою України, від 02.04.2015 р. вбачається, що станом на 01.04.2015 фізична особа ОСОБА_4 зареєстрований з податковим номером НОМЕР_1 (а.с.111).

У звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції суд був позбавлений можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_4 З причини відсутності з м.Луганськом поштового звязку не надалось можливим отримати від відповідних організацій за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_4В.(житлово-експлуатаційної організації, органу місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи відомості щодо останнього, а також встановити місцезнаходження осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою. Даних про місце проживання батьків чи інших родичів ОСОБА_4, окрім його сина ОСОБА_2, який суду пояснив, що батька не бачив з народження, його місце знаходження йому невідоме, заявником суду не надано. Клопотань про виклик до суду таких осіб заявлено не було. При цьому, як пояснила сама заявниця, вона та її неповнолітній онук ОСОБА_2 постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4, який є батьком її онука ОСОБА_2, в м.Рубіжному постійно ніколи не проживав, після народження сина виїхав до м.Луганськ.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ані заявницею, ані її онуком ОСОБА_2, який є сином ОСОБА_4, не вживались заходи щодо розшуку останнього.

Разом з тим з інформації, наданої УПФУ в м. Рубіжне Луганської області, від 20.04.2015 р., вбачається, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу( форма ОК-5) останнім місцем роботи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків громадянина України НОМЕР_1, є ТОВ «Легіон-Луганськ» ( код 36410115), де ОСОБА_4 працював у період часу з червня 2013 року по червень 2014 рік (а.с.128-131).

Таким чином, наявні останні відомості про ОСОБА_4, датовані червнем 2014 року.

Посилання заявника як на підставу для задоволення заявлених вимог на те, що ОСОБА_4 ніколи не відвідував свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, матеріально не забезпечував, не сплачував аліментів на його утримання, не цікавився його долею та повністю самоусунувся від його виховання, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не мають правового значення для вирішення даної справи, а можуть бути підставою, у разі їх доведеності, для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що правових підстав для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім відповідно до положень ст.43 ЦК України немає, а заявлені вимоги є необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3-8, 57, 212-215, 234, 246-249, 292 ЦПК України, ст.43 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, Управління Пенсійного фонду України у місті Рубіжному Луганської області, про визнання особи безвісно відсутньою відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Овчаренко

Народні засідателі С.М.Дороніна

ОСОБА_10