Провадження №4с/200/11/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцовій Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, заінтересована особа ПАТ ОСОБА_5 Аваль -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2014 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник скаржників із вищезазначеною скаргою.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 10.12.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали від державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 повідомлення про примусове виселення з будинку 106 по вул.Ярославського у м.Дніпропетровську, яке відбудеться 22.12.2014 року. Приводом вручення вказаного повідомлення стало виконання виконавчого листа №2-6178/11 від 12.12.2011 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська на виконання рішення суду від 12.12.2011 року, яким вирішено виселити осіб, які зареєстровані (проживають) у вищевказаному житловому будинку. Вважають, що виконавчий документ не містить жодного із прізвищ боржників, відповідно до ч.4 ст.78 Закону України Про виконавче провадження примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Оскільки прізвищ заявників у резолютивній частині рішення суду про виселення не зазначено, державний виконавець не мав права вручати їм повідомлення про примусове виселення. Окрім цього, ч.4 ст.109 ЖК України передбачено право громадян на отримання жилого приміщення з фонду житла для тимчасового проживання у випадку звернення стягнення на житло, що було придбано за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення. Проте, державний виконавець не звертався до органу місцевого самоврядування за наданням тимчасового житла, не повідомив у яке тимчасове житло має намір їх виселити. Державним виконавцем не перевіренні дані про всіх мешканців будинку 106 по вул.Ярославського у м.Дніпропетровську. Згідно домової книги у будинку зареєстровані та проживають малолітні діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, Ващонок Мікаель Максимович, ІНФОРМАЦІЯ_3 З тексту повідомлення про виселення вбачається, що орган опіки та піклування не повідомлений державним виконавцем про виселення боржників з будинку, у якому залишаються жити діти.

Представник скаржників у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, представник заінтересованої особи ПАТ ОСОБА_5 Аваль в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, просила в ній відмовити.

Представник ВДВС Бабушкінського району Дніпропетровського МУЮ у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи №2-6178/11, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12 грудня 2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення у справі №2-6178/11 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/3172/150898/82 від 01.02.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 014/3172/150898/82/841 від 09.07.2008 року, а саме: домоволодіння, загальною площею 875 кв. м., що складається з: А-2 житловий будинок, цегла, Б вбиральня, цегла, В сарай, цегла, 1-9 Г споруди, земельна ділянка площею 875 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, буд. 106 та належить на праві власності ОСОБА_2 для задоволення грошових вимог ПАТ ОСОБА_5 Аваль за кредитним договором № 014/3172/150898/82 від 09.07.2008 року в сумі 3 337 658 грн. 70 коп. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження та виселено осіб, які зареєстровані (проживають) у вищезазначеному житловому будинку.

26.05.2014 року позивачем отримано 7 виконавчих листів у справі.

29.10.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45263542 з примусового виконання виконавчого листа №2-6178/11, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про звернення стягнення на домоволодіння, загальною площеб 875 кв.м., що складається з: А-2 житловий будинок, цегла, Б вбиральня, цегла, В сарай, цегла, 1-9 Г споруди, земельна ділянка площею 875 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, буд. 106 та належить на праві власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ ОСОБА_5 Аваль в сумі 3 337 658,70 грн.

Копія даної постанови спрямована супровідним листом від 29.10.2014 року боржнику ОСОБА_2 та отримана нею відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 17.11.2014 року.

03.11.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45310241 з примусового виконання виконавчого листа №2-6178/11, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про виселення ОСОБА_11.

Оглянутий виконавчий лист свідчить про те, що боржником зазначено ОСОБА_1, резолютивною частиною рішення суду вимогу про виселення осіб, які зареєстровані (проживають) у вищезазначеному житловому будинку.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження №45310241 надсилалась на адресу боржника ОСОБА_1 03.11.2014 року, отримана останнім відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення 17.11.2014 року.

03.11.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45310672 з примусового виконання виконавчого листа №2-6178/11, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про виселення ОСОБА_2.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження №45310672 надсилалась на адресу боржника ОСОБА_2 03.11.2014 року, отримана останньою відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення 17.11.2014 року.

Оглянутий виконавчий лист свідчить про те, що боржником зазначено ОСОБА_2, резолютивною частиною рішення суду вимогу про виселення осіб, які зареєстровані (проживають) у вищезазначеному житловому будинку.

03.11.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45310837 з примусового виконання виконавчого листа №2-6178/11, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про виселення ОСОБА_3.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження №45310837 надсилалась на адресу боржника ОСОБА_3 03.11.2014 року, отримана останньою відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення 17.11.2014 року.

Оглянутий виконавчий лист свідчить про те, що боржником зазначено ОСОБА_3, резолютивною частиною рішення суду вимогу про виселення осіб, які зареєстровані (проживають) у вищезазначеному житловому будинку.

Постановами державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 про відкриття виконавчих проваджень №№45310241, 45310672, 45310837 від 03.11.2014 року надано боржникам строк на добровільне виконання рішення суду до 18.11.2014 року.

10.12.2014 року по спливу строку на добровільне виконання рішення суду, державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 на адресу боржників ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 надіслано повідомлення про примусове виселення з будинку 106 по вул.Ярославській в м.Дніпропетровську, яке призначено на 22 грудня 2014 року о 10 год. 00 хв.

Правовідносини, які виникли між учасниками розгляду справи, врегульовані положеннями ЗУ Про виконавче провадження, ЦПК України.

Статтею 215 ЦПК України визначені вимоги до змісту судового рішення, згідно яких воно повинно складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частин. Як встановлено судом, винесене рішення відповідає вимогам вищезазначеної статті.

Статтею 368 ЦПК України передбачено, що питання пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно ст. 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті передбачено, що підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

У відповідності до ч. 1 ст. 269 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло, і ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставах і в порядку , передбачених законом.

Згідно ст.78 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає відповідному житловому чи іншому органу повідомлення про строк виконання рішення щодо надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не провадяться.

Відповідно до вимог статті 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, доводи скарги щодо неправомірності дій державного виконавця, які полягають у бездіяльній поведінці щодо представлення іншого житла, спростовуються наведеними вище нормами матеріального права, які застосовні до виниклих правовідносин, оскільки приводом виселення заявників є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із тим, згідно ч.3 ст.17 Закону України Про охорону дитинства, яка регулює право дитини на майно, батьки або особи, що їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження, житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, надавати письмові зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст.176 Сімейного Кодексу України права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Згідно ч.4 ст.12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченогоч.2 чт.170 цього Кодексу.

Виселення малолітніх дітей боржників в звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки до такого випадку не відноситься, оскільки діти власниками майна не є, окрім того, виконавче провадження у відношенні дітей не відкривалось, відповідно до копій зведеного виконавчого провадження, діти мають проживати разом з одним із батьків.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що державним виконавцем було належним чином повідомлено боржників про відкриття виконавчого провадження та строк добровільного виконання рішення, яке не виконано, про відкладення виконавчих дій боржники перед державним виконавцем не клопотали, доводи скарги не ґрунтуються на нормах матеріального права, у задоволенні скарги слід відмовити, віднісши судові витрати за рахунок заявників.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 37, 57-61, 88, 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В.Шевцова