Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2406/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.10.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Дьомич Л.М.

Карпенка О.Л.

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання угоди та стягнення коштів.

Позивач ОСОБА_4 зазначила, що 19.04.2011 року вона та ОСОБА_3 уклали нотаріально посвідчену угоду у вигляді заяви ОСОБА_3 про те, що він уклавши 14.04.2010 року з ОСОБА_5 договір оренди належної йому земельної ділянки площею 17,41 га на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району, отримав від неї (ОСОБА_4.) орендну плату за користування його земельною ділянкою одноразово, за період до 19.04.2060 року у сумі 60 000 грн. за умови, що належну йому від ОСОБА_5 орендну плату (щорічно) буде отримувати вона (ОСОБА_4.) до зняття заборони на продаж землі сільськогосподарського призначення.

При цьому ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання у разі зняття мораторію на продаж землі сільськогосподарського призначення переоформити земельну ділянку на неї або вказану нею особу

Протягом 2011-2014 років вона отримувала щорічну орендну плату у розмірі 6322 грн. від ОСОБА_5, а після того, як він загинув 10.12.2013 року? від його спадкоємців, які продовжували орендувати земельну ділянку, а саме від ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Однак, 27.04.2015 року ОСОБА_3 уклав новий договір оренди з ОСОБА_8 без розірвання та припинення договору оренди укладеного з ОСОБА_5, а тому вона позбавлена можливості в подальшому отримувати орендну плату (на відшкодування сплачених 60 000 грн.), оскільки з іншим орендарем у неї ніяких відносин та домовленостей немає.

А тому, на думку ОСОБА_4, вона має право на розірвання договору та повернення 60 000 грн. у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань та істотним порушенням умов їх договору.

Посилаючись на це, ОСОБА_4 просила розірвати угоду від 19.04.2011 р. та стягнути з відповідача на свою користь 60 000 грн.

Рішенням Кіровоградського районного суду від 18.08.2015 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто безпідставно набуте майно, а саме, грошові кошти у сумі 60 000 грн., у задоволенні позову про розірвання угоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне встановлення судом («перекручення») обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача, діючи в межах наданих йому повноважень, частково відмовився від апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду від 13.10.2015 року ця відмова прийнята, апеляційне провадження в частині оскарження рішення суду першої інстанції про відмову у розірванні угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нотаріально посвідченої 19.04.2011 р. заявою ОСОБА_3 закрито.

Представник позивача з доводами апеляційної скарги не погодився. Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_4 про стягнення 60 000 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що ці кошти ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 безпідставно, а тому відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК зобов'язаний повернути 60 000 грн. потерпілому.

Але, вирішуючи таким чином спір, суд в порушення вимог ст.11 ЦПК вийшов за межі позовних вимог заявлених ОСОБА_4, яка вимоги про стягнення коштів пов'язувала з вимогою про розірвання договору (угоди) від 19.04.2011 р. у зв'язку з істотними порушеннями умов договору ОСОБА_3 (ст.651 ЦК), при цьому 60 000 грн. просила стягнути з відповідача на відшкодування збитків у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору (ст.253 ЦК), а не як безпідставно набуте відповідачем майно (кошти) відповідно до ст.1212 ЦК.

Наведене свідчить про те, що суд порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 60 000 грн. підлягає скасуванню (ст.309 ЦПК).

Оскільки рішення суду в частині відмови розірвати договір (угоду) сторонами не оскаржено, то в межах доводів апеляційної скарги слід ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення 60 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 безпідставно набутого майна, а саме 60 000 грн. грошових коштів та судового збору у сумі 600 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 60 000 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: