Справа №478/980/15-ц 15.10.2015 15.10.2015 15.10.2015
Провадження № 22ц/784/2237/15 Суддя першої інстанції Сябренко І.П.
Справа № 478/980/15-ц
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М,

суддів: Мурлигіної О.Я., Прокопчук Л.М.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області, служби у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуки, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 червня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуки.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_6, мати якої померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, внаслідок чого дитина проживає з батьком - відповідачем у справі, та його новою дружиною відповідачкою ОСОБА_3 Оскільки відповідачі не виконують рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 24 січня 2013 року, яким їх зобов'язано не перешкоджати їй у спілкуванні з онукою, ОСОБА_5 просила суд зобов'язати відповідачів не чинити перепони у спілкуванні та участі у вихованні та утриманні малолітньої онуки ОСОБА_6 за місцем її проживання та визнати право брати її у вихідні та святкові дні, під час канікулів за місцем її мешкання, в туристичні поїздки, будинки відпочинку, на море.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, посилаючись на неприязні взаємовідносини з позивачкою, її негативний вплив на дитину щодо ставлення до батька та його родини. При цьому, не заперечували проти побачень позивачки з дитиною, але у присутності представника органу опіки та піклування.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5 спілкуватись з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та брати участь у її вихованні.

Визнано право ОСОБА_5 на безперешкодне спілкування з онукою ОСОБА_6 з 16 години п'ятниці до 10 години неділі кожного третього тижня місяця за місцем, обраним позивачем, з обов'язком повернути дитину до місця постійного проживання.

Визначено право ОСОБА_5 на безперешкодне спілкування з онукою ОСОБА_6 протягом трьох днів у період весняних, зимових та осінніх канікул з 10 години понеділка до 18 годин середи за місцем, обраним позивачем, з обов'язком повернути дитину до місця постійного проживання.

Визначено право ОСОБА_5 на безперешкодне спілкування з онукою ОСОБА_6 у літній період (з 1 червня по 31 серпня) щорічно не менше одного місяця за місцем, обраним позивачем, з обов'язком повернути дитину до місця постійного проживання.

Також розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачі просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визначити право позивачки на спілкування з онукою в присутності представника органу опіки та піклування, погоджувати час для спілкування в літній період з батьком дитини та зменшити термін спілкування дитини в літній період, замінити в резолютивній частині рішення термін «за місцем, обраним позивачем» на «за домовленості з батьком ОСОБА_4», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та онукою ОСОБА_5.(а.с.5,56)

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати дитини ОСОБА_3.(а.с.6)

2 лютого 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб у зв'язку з чим остання змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 57).

Малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з батьком та його дружиною по АДРЕСА_1 в смт. Казанка Миколаївської області, де навчається в загальноосвітній школі (а.с. 60).

Рішенням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області від 24 січня 2013 року рекомендовано громадянину ОСОБА_4 не перешкоджати бабусі ОСОБА_5 спілкуватися з онукою ОСОБА_6.(а.с. 58).

Відповідно до висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради від 6 серпня 2015 року, доцільним є спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки, за яким вона має право на спілкування з малолітньою онукою ОСОБА_6 в поза навчальний час в присутності представників органу опіки та піклування, у вільний від навчання час та канікулярний період (а.с. 59).

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Однак, відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення від спілкування та виховання.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку.

Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 ЦК України (ст. 263 ЦК України).

Зі змісту ч. 2 ст. 159 ЦК України вбачається, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у виховання дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психологічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що законодавством України закріплено право ОСОБА_5, як баби малолітньої ОСОБА_6, на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні, а у зв'язку з тим, що відповідачі порушують ці права, оспорюючи їх, порушені права ОСОБА_5 підлягають захисту в судовому порядку.

При цьому районний суд правильно врахував позитивне ставлення позивачки до виконання обов'язків бабусі, особисту прихильність дитини до неї та бажання спілкуватися з бабусею, вік дитини, складні стосунки між позивакою та відповідачами.

Разом з тим, розглядаючи позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд має дотримуватися розумного балансу на участь у вихованні дитини батьком та іншими членами сім'ї, яким надано таке право. Не забезпечення цього при вирішенні спору може порушити принцип максимально можливого урахуванням інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини.

Проте, суд такого балансу інтересів дотримався не в повній мірі, надавши ОСОБА_5 право самій обирати час та місце спілкування з онукою без урахування інтересів дитини та батька, не вказавши місце спілкування позивачки та онуки, передавши це право на розсуд ОСОБА_5, вийшовши за межі її позовних вимог.

За такого, рішення суду в частині встановлення побачень та спілкування з дитиною підлягає зміні та з урахуванням позовних вимог слід

встановити час побачень та спілкування ОСОБА_5 за місцем її проживання в с. Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області з онукою один раз на місяць у третій тиждень місяця з 17 год. п'ятниці до 10 год. неділі та протягом трьох днів у період весняних, зимових та осінніх канікул з 10 год. понеділка до 18 год. середи; надати можливість спільного відпочинку та оздоровлення з онукою один раз на рік в літній період з 1 по 20 липня на території України.

В іншій частині зазначене рішення районного суду підлягає залишенню без змін.

Доводи відповідачів відносно того, що побачення та спілкування бабусі з онукою повинно супроводжуватися присутністю представника органу опіки та піклування з огляду на те, що позивачка та її родина під час спілкування негативно впливають на психічний та фізичний стан дитини правильно не взяті до уваги судом першої інстанції, оскільки такі твердження є передчасними з огляду на те, що матеріали справи не містять належних доказів того, що діями позивачки права малолітньої ОСОБА_6 порушувались та підлягають захисту. Проте, це не позбавляє можливості батька дитини в подальшому за наявністю достатніх доказів звертатися до суду з позовом про усунення бабусі від спілкування та виховання онуки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2015 року в частині встановлення побачень та спілкування з дитиною змінити.

Встановити час побачень та спілкування ОСОБА_5 за місцем її проживання в с. Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 один раз на місяць у третій тиждень місяця з 17 год. п'ятниці до 10 год. неділі та протягом трьох днів у період весняних, зимових та осінніх канікул з 10 год. понеділка до 18 год. середи; надати можливість спільного відпочинку та оздоровлення з онукою один раз на рік в літній період з 1 по 20 липня на території України.

В іншій частині зазначене рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді