АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Кулянда М.І., Одинака О.О.

При секретарі : Паучек І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманського технікуму Подільського державного аграрного технічного університету, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення заподіяної моральної шкоди за апеляційною скаргою Кіцманського технікуму Подільського державного аграрного технічного університету на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до Кіцманського технікуму Подільського державного аграрного технічного університету (далі - Кіцманський технікум Подільського ДАТУ), третя особа ОСОБА_2, посилаючись на наступне.

Наказом №73-0 від 20.06.2000 року відповідач прийняв її на посаду бухгалтера шляхом переведення, а з 01.07.2000 року наказом №80-0 від 07.07.2000 року вона була переведена на посаду головного бухгалтера. Наказом №160-3 від 20.10.2014 року її притягнено до дисциплінарної відповідальності за не укладення договору з ТОВ «Колосок-2», не визначення істотних умов договору, не сприянні проплаті рахунку за ноутбук та інших розпоряджень директора, некоректне відношення до працівників бухгалтерії, приниження їх гідності. Вважає, що укладання господарських договорів не входить у її трудові обов'язки, проплата на придбання ноутбука у 2013-2014 рр. була заборонена постановами Кабінету Міністрів України, відносно яких розпоряджень директора не вживала заходів в позові не зазначено.

Наказом №134-к від 10.11.2014 року вона була звільнена з роботи за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності від 20.10.2014 року. Трудової та виробничої дисципліни вона не порушувала, тому застосування до неї дисциплінарного стягнення є незаконним.

Просила визнати наказ №160-3 від 20.10.2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності неправомірним та скасувати його, скасувати наказ №134-к від 10.11.2014 року про звільнення її з роботи, поновити її на посаді головного бухгалтера, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

_________________________________________________________________________________________

№22ц-794/664/15 р. Головуючий у 1 інстанції: Мізюк В.М. Категорія : 53/54 Доповідач: Винту Ю.М.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.03.2015 року позов задоволено частково. Визнано накази Кіцманського технікуму Подільського ДАТУ №160-3 від 20.10.2014 року про оголошення догани та №134-к від 10.11.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи незаконними; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Кіцманського технікуму Подільського ДАТУ. Стягнуто з Кіцманського технікуму Подільського ДАТУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи 10.11.2014 року по 10.03.2015 року у розмірі 13751,77 грн., 500 грн. моральної шкоди та понесені витрати на правову допомогу і адвоката в сумі 1500 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць зобов'язано виконати негайно. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Кіцманський технікум Подільського ДАТУ просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.03.2015 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №73-0 від 20.06.2000 року Кіцманський технікум Подільського ДАТУ прийняв ОСОБА_1 на посаду бухгалтера з цього числа шляхом переведення.

Наказом №80-0 від 07.07.2000 року позивачка була переведена на посаду головного бухгалтера з 01 липня 2000 року.

Наказом №160-3 від 20.10.2014 року позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання усного розпорядження директора технікуму щодо визначення істотних умов Договору поставки оптової продукції товарів з «Колосок-2» та його подальшого укладення, не вжиття заходів оплати рахунку на придбання ноутбука та невиконання інших розпоряджень директора, не коректне відношення до працівників бухгалтерії, приниження їх гідності.

Цим же наказом її було зобов'язано вжити невідкладних заходів щодо усунення виявлених порушень трудової дисципліни та представити проект договору поставки оптової продукції товарів з «Колосок-2» до 24 жовтня 2014 року.

Наказом №134-к від 10.11.2014 року позивачку звільнено з роботи за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обов'язків та у зв'язку з застосуванням до неї наказом від 20.10.2014 року дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган з власної ініціативи можуть розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України допускається лише за наявності вини працівника.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема, за п.3 ст.40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним наказу №160-3 від 20.10.2014 року про оголошення догани, за яким ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання усного розпорядження директора технікуму щодо визначення істотних умов Договору поставки оптової продукції товарів з «Колосок-2» та його подальшого укладення, не вжиття заходів оплати рахунку на придбання ноутбука та невиконання інших розпоряджень директора, не коректне відношення до працівників бухгалтерії, приниження їх гідності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про його незаконність, так як до посадових обов'язків позивачки не відносилася організація укладання зазначених договорів.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, істотні умови визначені законом для конкретних договорів та не потребують надання вказівок керівника підприємства по їх визначенню, а самі договори складаються (готуються) працівниками юридичного відділу підприємства або юристом.

Оплату бухгалтерією Кіцманського технікуму Подільського державного аграрного технічного університету коштів в розмірі 3600 грн. за ноутбук не було здійснено обґрунтовано, оскільки б це порушило вимоги, зазначені в Постановах КМУ №943 від 22.10.2008 року «Про економію бюджетних коштів» та №65 від 01.03.2014 року «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету».

Під час розгляду цивільної справи судом першої інстанції також не було встановлено доказів відмови позивачки виконувати інші розпорядження директора, не коректне відношення до працівників бухгалтерії та приниження їх гідності.

Зібраними по справі доказами встановлено, що питання компетентності головного бухгалтера на засіданні адміністративної ради 23 травня 2014 року не обговорювалося, жодних рішень в присутності ректора Подільського ДАТУ Іванишина В.В. з цього питання не приймалося.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши факт порушення трудових прав ОСОБА_1, дійшов вірного висновку про незаконність притягнення її до дисциплінарної відповідальності та, як слідство, звільнення її з посади за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, та прийняв обгрунтоване рішення про часткове задоволення її позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України, Кіцманський технікум Подільського ДАТУ не надав суду першої інстанції належні та допустимі докази про порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни та невиконання покладених на неї трудовим договором обов'язків, обґрунтованості застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді догани, що надалі було підставою для її звільнення з роботи за ч.1 п.3 ст.40 КЗпП України.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кіцманського технікуму Подільського державного аграрного технічного університету - відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :