Справа № 148/3341/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С. О.

при секретарі Гоголь О.В.

за участі адвоката Ратушняк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині, справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.03.2014 року о 23:30 год. у с. Клебань Тульчинського району по вул. Леніна водій ОСОБА_4, не маючи прав на керування транспортним засобом, керував автомобілем ВАЗ -21099 державний номеру НОМЕР_5, який належить ОСОБА_5 та при виконанні маневру руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ-3110, який належить йому, ОСОБА_3 і яким вона ОСОБА_2 керувала, і на момент зіткнення, який був припаркований.

ОСОБА_4, зрозумівши, що скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) шляхом зіткнення автомобіля, яким він керував із другим автомобілем, стоячим поряд, із місця зіткнення зник в невідомому напрямку. Вона, ОСОБА_2, вийшовши із магазину та виявивши пошкодження передньої частини на автомобілі, викликала працівників міліції.

Через певний час їй стало відомо про те, що винними у скоєнні ДТП є відповідачі Але чомусь на ОСОБА_4 було складено протокол серії АВ2 №095906 від 05.05.2014 року, щодо порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України лише через 2 місяці після події.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2014 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та звільнено від відповідальності внаслідок закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

При зіткненні автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 14.04.2014 року № 090, величина матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля становить 4655 гривень 44 копійок, вартість проведення експертизи становить 600 гривень, витрати на правову допомогу складають 1500 гривень. Внаслідок цього ДТП їй, ОСОБА_2 також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися ним за його призначенням, порушенням її нормальних життєвих зв'язків, певним ударом її престижу. Також вона була змушена неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10000 гривень.

В зв'язку з даними обставинами вони змушені звернутися з даним позовом до суду. Просять стягнути з відповідачів на їх користь, зокрема ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 4655,44 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди, а позивач ОСОБА_2 кошти у сумі 10 000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого її автомобілю у сумі 600 гривень, 1500 витрат на правову допомогу, та суму судового збору в розмірі 243,60 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 від позовних вимог про стягнення з відповідачів майнової шкоди в розмірі 4655 грн. відмовився, так як відповідач ОСОБА_5 під час розгляду справи відшкодував завдані, пошкодженням його автомобіля, збитки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 на її користь моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. підтримала і просить його задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, а також просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 понесені нею по справі судові витрати по сплаті судового збору та витрати за автотоварознавче дослідження автомобіля та стягнути з відповідачів солідарно витрати за надання їй правової допомоги адвокатом.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні просить стягнути судові витрати понесені позивачем з відповідача ОСОБА_4, оскільки він добровільно відшкодував завдану майнову шкоду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_4 на підставі наявних матеріалів з врахуванням його пояснень даних під час розгляду даної справи, де він позов про відшкодування моральної шкоди визнавав частково.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2014 року ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а саме: 07.03.2014 року о 23:30 год. у с. Клебань по вул. Леніна водій ОСОБА_4 керував автомобілем ВАЗ -21099, д/н НОМЕР_5 та при виконанні маневру руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ-3110, д/н НОМЕР_6, припаркованим позаду. Згідно даної постанови провадження по справі відносно нього було закрито у зв'язку з закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду набрала законної сили 24.06.2014 року.

Оглянувши в судовому засідання справу №148/1292/14-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2014 року серії АВ2 №095096 ОСОБА_4 в своїх поясненнях вказав, що з протоколом ознайомлений, авто позаду не помітив. Також це підтверджують його особисті пояснення, відібрані у нього слідчим СВ Тульчинського РВ Прищенко С. 07.03.2014 року (а.с.2 справи №148/1292/14-п). Крім того, в даних матеріалах є копія огляду (а.с.4), об'єктом якого був автомобіль ГАЗ-3110, д/н НОМЕР_6, власником якого є ОСОБА_3. При даному огляді було встановлено, що права частина радіаторної решітки, лівий ліхтар дальнього світла знаходяться в пошкодженому стані; нижня частина під лівим ліхтарем дальнього світла, тобто металева частина має вм'ятину в середину близько 5 см. та має подряпини; ліва частина бампера зі сторони водія знаходяться в пошкодженому стані, ззовні на даній частині бамперу наявні подряпини фарби.

Таким чином, у відповідності до ст. 61 ЦПК України вина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до пошкодження автомобіля, який належить позивачу є доведеною.

П.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказує, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що автомобіль ГАЗ-3110, д/н НОМЕР_6 належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 30.03.2010 року, виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області ( а.с.23 ).

Автомобіль ВАЗ- 21099, д.н.НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_4, належить ОСОБА_5, який 07.03.2014 року передав право керування своїм автомобілем ОСОБА_4 незаконно, оскільки в останнього відсутні права на право керування транспортним засобом.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі є винними особами, які повинні відшкодувати завдані позивачам внаслідок ДТП збитки.

Згідно з ч.2 п.1 ст.22 ЦК України, збитками визнаються витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.4 ст.1187 ЦК України якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом сприяла недбалість її власника ( володільця ), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порушенні ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль позивача ОСОБА_3, доведена і підтверджується матеріалами адміністративної справи, поясненнями позивача, відповідачів та постановою Тульчинського районного суду від 13.06.2014 року, що були досліджені в судовому засіданні.

Згідно копії висновку автотоварознавчого дослідження №090 від 28.03.2014 року, який підтвердив в судовому засіданні судовий експерт автотоварознавець ОСОБА_8 і який визнаний сторонами, позивачу заподіяна матеріальна шкода в результаті пошкодження автомобіля марки ГАЗ-3110, д/н НОМЕР_6 в сумі 4655,44 грн. У суду не виникає сумніву у вірності висновку, дослідження проведено повно і всебічно, тому суд визначає для відшкодування і стягнення 4655,44 грн. матеріального збитку за пошкодження автомобіля позивача в ДТП, яку відповідач ОСОБА_5 відшкодував, чого не заперечують позивачі, а тому підстави для стягнення з відповідачів майнової шкоди на користь позивача ОСОБА_3 відпали. (а.с 11-17).

Також позивачем ОСОБА_2 понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 600 грн., що підтверджується актом виконаних робіт ( а.с.20 ).

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. В даному випадку моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які позивач зазнав в зв'язку з пошкодженням майна. При цьому моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, а тому суд вважає, що завдана позивачу ОСОБА_2 моральна шкода, яку вона оцінила в розмірі 10 000 гривень підлягає частковому відшкодуванню в сумі 2 000 грн., так як в зв'язку з даною ДТП остання перенесла нервове потрясіння, викликане тим, що був пошкоджений автомобіль, яким вона керувала і який належав іншій особі і вона в подальшому не могла ним користуватись, а займатись його ремонтом і завдану моральну шкоду слід стягнути з відповідача ОСОБА_4

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню понесені нею по справі судові витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 600 грн. та 243,60 грн. судового збору та 750 грн. за надання правової допомоги адвокатом та відповідача ОСОБА_9 750 грн. а надання правової допомоги адвокатом. На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 57, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2000 ( дві тисячі ) грн. моральної шкоди, а також 750 (сімсот п'ятдесят) грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1593 ( одну тисячу п'ятсот дев'яносто три ) грн. 60 коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а для осіб які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: