У Х В А Л А

27 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у вказаній цивільній справі,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від

04 вересня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Поновлено

ОСОБА_3 строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа від

21 листопада 2011 року № 2-1540 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 122 226 грн 56 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня

2014 року ухвалу суду першої інстанції скасовано й відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі з підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: ст. 371 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник посилається на надану з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Верховного Суду України від 15 жовтня 2008 року, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 17 квітня 2008 року в справі за заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, якою ухвала апеляційного суду про відмову в задоволенні заяви скасована, а ухвала суду першої інстанції про задоволення вказаної заяви залишена в силі.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» (далі - постанова пленуму ВССУ) під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту наданої у приклад неоднакового застосування норм матеріального права ухвали Верховного Суду України, як суду касаційної інстанції, не вбачається передбаченої п. 1 ст. 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року, оскільки у зазначеній ухвалі встановлені судом фактичні обставини справи не є тотожними у порівнянні з ухвалою суду, про перегляд якої подано заяву.

Наведені заявником доводи щодо неоднакового застосування норм матеріального права, на які посилається заявник, зводяться до його незгоди з оцінкою судом фактичних обставин справи щодо конкретного спору, а тому не можуть бути підставами згідно з вимогами п. 1 ст. 355 ЦПК України для перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року Верховним Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2015 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Л.М. Мазур

О.В. Попович