Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді -Супрун Г. Б. ,
при секретарі - Цибі О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання про ухвалення додаткового рішення щодо зазначення майна, яке підлягало передачі за рішенням суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2015 р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, визнано за ним право власності на 15/200 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2.

11.11.2015 р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час вирішення питання про право, судом не зазначено конкретне майно (тобто квартиру 2-а загальною площею 21,40 кв.м. в домоволодінні по АДРЕСА_1), яке підлягає передачі за рішенням суду, що перешкоджає здійсненню державної реєстрації майна.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належно. Заявник подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності не з'явившихся осіб, оскільки на підставі ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою.

Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Судом встановлено, позивач просив визнати за ним право власності на 15/200 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі квартири №2-а, загальною площею 21,40 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2, за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України, у зв'язку з відкритим та безперервним володінням з 1990 р.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 15/200 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 (а.с. 140-142). Тобто, не вказано, що квартира, яка була предметом дослідження в судовому засіданні має №2-а (а.с. 39, 41), та становить загальну площу 21,40 кв.м.

Згідно ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, на підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 15/200 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі квартири №2-а, загальною площею 21,40 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун