Єдиний унікальний номер 243/9747/13-ц Номер провадження 22-ц/775/135/2015
Єдиний унікальний номер: 243/9747/13-ц
Номер провадження: 22ц/775/135/2015
Категорія 27 Головуючий у 1 інстанції Чернишов Ю.М.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Кішкіної І.В., Новосядлої В.М.,

при секретарі Верховській Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючої в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей виконкому Словянської міської ради, про виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2015 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючої в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей виконкому Словянської міської ради, про виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник позивача надіслав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не застосовано норми ст. 33, 34 Закону України «Про іпотеку», а також суд не звернув уваги на умови договору іпотеки, оскільки ними передбачено що іпотекодавцем було надано свою згоду на реалізацію предмету іпотеки у разі прийняття рішення самим іпотекодержателем про реалізацію предмету іпотеки. А саме, пунктами 2.6 , 3.1.5 та 3.1.6 договору іпотеки передбачено, що в момент настання терміну виконання будь якого зобовязання за кредитним договором, зобовязання іпотекодавцем в повному обсязі або в частині виконане не буде, іпотеко держатель має право одержувати задоволення своїх позовних вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочек іпотекодавцем.

У судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_2, діюча в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

В судове засідання не зявилися представник позивача та третя особа, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать телефонограми у матеріалах справи, які зареєстровані у журналі телефонограм №1 за №327 (а.с.216).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, відповідачку ОСОБА_2, діюча в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи.

09 жовтня 2013 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючої в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей виконкому Словянської міської ради, про виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги наступним.

12 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2203/1001 , за яким банк надавав останньому кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 травня 2028 року. 12 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між сторонами, було укладено договір іпотеки № 664 за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку належний йому житловий будинок за адресою: м. Словянськ, вулиця Аеродромна (вулиця Артема (Черевківка)), будинок №18.

Оскільки відповідач не виконував своїх зобовязань, банк звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та зверненням стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Словянського міськрайонного суду позовні вимоги задоволені, але рішенням апеляційного суду Донецької області рішення с уду першої інстанції змінено та в частині звернення стягнення скасоване і у задоволенні цих вимог відмовлено. На підставі рішення, за виконавчим листом державним виконавцем відкрито виконавче провадження та накладений арешт на спірний будинок. Проте, у подальшому реалізація майна не можлива, оскільки відповідачі зареєстровані та мешкають у будинку, що стало підставою для звернення до суду відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України з позовом про виселення. Крім цього, право користування житлом всіма членами родини власника (зареєстрованими в даному будинку) є похідним від права власника житла на дане нерухоме майно, тому у разі вибуття майна із власності члени сімї власника втрачають право користування цим майном та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом ( а.с.2-5).

12 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2203/1001 , за яким банк надавав останньому кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 травня 2028 року (а.с.2-12).

12 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між сторонами, було укладено договір іпотеки № 664 за яким останній, як іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно цілий житловий будинок за адресою: м. Словянськ, вулиця Аеродромна (вулиця Артема (Черевківка)), будинок №18, які належить іпотекодавцеві ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 16 червня 2006 року (а.с.13-20).

09 лютого 2011 року рішенням Словянського міськрайонного суду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 14 563,96 долара США та у розмірі 1- 199.45 гривень.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки №644 від 12 травня 2008 року цілий житловий будинок за адресою: м. Словянськ, вулиця Аеродромна (вулиця Артема (Черевківка)), будинок №18 та земельну ділянку (а.с.21-22).

25 травня 2011 року рішенням апеляційного суду Донецької області рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2011 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасоване та у задоволені цих позовних вимог відмовлено (а.с.23-24).

20 вересня 2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції відкрите виконавче провадження за виконавчим листом виданим на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області (а.с.25).

04 квітня 2012 року державним виконавцем був складений акт про опис та арешт майна: житлового будинку та земельної ділянки за адресою: м. Словянськ, вулиця Аеродромна (вулиця Артема (Черевківка)), будинок №18 (а.с.26-27).

Згідно довідки про склад сімї виданою Словянською міською радою від 27 лютого 2015 року у житловому будинку за адресою: м. Словянськ, вулиця Аеродромна (вулиця Артема (Черевківка)), будинок №18, зареєстровані ОСОБА_1 власник, його дочка ОСОБА_2, її доньки: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.145).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог правильно встановив правовідносини які виниклі між сторонами та обґрунтовано дійшов до висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки умови для виселення відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» не настали, тому що відсутнє рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а дані правовідносини між сторонами виникають з вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Виконавчі дії з реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводяться за спеціальним порядком відповідно до статті 41 Закону України "Про іпотеку" шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Але, з матеріалів справи вбачається, що рішенням суду першої інстанції задоволені позовні вимоги позивача та з відповідача стягнута заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки, але 25 травня 2011 року рішенням апеляційного суду Донецької області, рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2011 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасоване та у задоволені цих позовних вимог відмовлено (а.с.23-24).

Судом виданий виконавчий лист, який знаходиться на виконані у відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції та за ним відкрите виконавче провадження і накладений арешт на майно.

А тому, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

Отже, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-238 цс14 від 04 лютого 2015 року, а саме виконавчі дії з реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводяться за спеціальним порядком відповідно до статті 41 Закону України "Про іпотеку" шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

У разі коли державний виконавець вчиняє дії на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення чи виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, то при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діях державного виконавця порушень, слід виходити із загальних норм Закону України "Про виконавче провадження".

Крім цього, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Довід апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не застосовано норми ст. 33, 34 Закону України «Про іпотеку», а також суд не звернув уваги на умови договору іпотеки є необґрунтованими з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: