Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,
суддів: Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,Наумчука М.І., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, в інтересах якої діє представник ОСОБА_7, до товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат «Ювілейний», ОСОБА_8, третя особа - ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Мегеря Артур Валерійович, про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, об'єднаної з позовом товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат «Ювілейний» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання фіктивного правочину недійсним, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю мʼясокомбінат «Ювілейний», яке діє через представника Дружину Тетяну Геральдівну, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6.) звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 жовтня 2010 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат «Ювілейний» (далі - ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний») було укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки № МК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_25/pravo1/T124495.html?pravo=1>-88-09/10 від 01 лютого 2009 року. Згідно з умовами цієї угоди сторони встановили графік погашення простроченої заборгованості ФОП ОСОБА_6 у розмірі 3,2 млн грн. У подальшому на поточни <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>й рахунок ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» позивачем з призначенням платежу «За ковбасні вироби згідно доп. Угоди від 27.10.10» було перераховано грошові кошти у розмірі 11 404 404,00 грн, з яких частина, а саме 3,2 млн грн, було перераховано на виконання угоди від 27 жовтня 2010 року, решту коштів у розмірі 8 204 404,00 грн було перераховано помилково. Товариство вказані кошти у добровільному порядку не повертає, а тому позивач просила стягнути їх у судовому порядку. 01 вересня 2014 року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено договір поруки на суму 1 тис. грн відповідно до умов якого остання зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» за його зобов'язаннями щодо повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 8 204 404,00 грн, прос <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>ив стягнути солідарно з ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» та ОСОБА_8 безпідставно отримані кошти у розмірі 8 204 404,00 грн.

Ухвалою суду від 24 лютого 2015 року вказаний позов об'єднано з цивільною справою № 661/209/15-ц за позовом Т'ОВ мясокомбінат «Ювілейний» до ФОП <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання фіктивного правочину недійсним, в якому позивач просив визнати недійсним договір поруки від 01 вересня 2014 року, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_8, вказуючи не те, що цей договір суперечить вимогам закону. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» на користь ФОП ОСОБА_6 безпідставно отримані кошти у розмірі 8 203 404,00 грн за додатковою угодою від 27 жовтня 2010 року № 2 до договору поставки від 01 лютого 2009 року № МК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_25/pravo1/T124495.html?pravo=1>-88-09/10. Стягнуто солідарно з ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» та ОСОБА_8 як поручителя за договором поруки від 01 вересня 2014 року по поверненню безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8 204 404,00 грн ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» за додатковою угодою від 27 жовтня 2010 року № 2до договору поставки від 01 лютого 2009 року № МК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_25/pravo1/T124495.html?pravo=1>-88-09/10 на користь <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> ФОП ОСОБА_6 кошт <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843036/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>и у розмірі 1 тис. грн. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні позову ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» до ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання фіктивного правочину недійсним відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ мʼясокомбінат «Ювілейний», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_6 відмовити, а позов товариства - задовольнити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, 'що 01 лютого 2009 року між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ мясокомбінат «Ювілейний» укладено договір поставки № <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2106/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> МК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_25/pravo1/T124495.html?pravo=1>-88-09/10, відповідно до умов якого товариство зобов'язалося здійснити поставку товарів: ковбасних виробів та готових м'ясних виробів, а ФОП ОСОБА_6 зобов'язалася приймати та оплачувати товар.

27 жовтня 2010 року між сторонами була укладена додаткова угода № 2 до вказаного договору, відповідно до якої розділ 4 договору доповнено п. 4.6, яким сторони встановили графік погашення простроченої заборгованості у строк до 01 жовтня 2011 року. Сума простроченої заборгованості складає 3,2 млн грн.

У період з 12 січня 2011 року по 17 грудня 2012 року позивач відповідно до умов вказаної додаткової угоди перерахував ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» кошти у загальному розмірі 11 468 784,00 грн.

На підставі вказаних обставин суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що оскільки додатковою угодою від 27 жовтня 2010 року № 2 визначено суму простроченої заборгованості у 3,2 млн, а позивачем було сплачено 11 468 784,00 грн, то кошти у розмірі 8 204 404,00 грн є помилково сплаченими, а тому підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

З таким висновком судів погодитися не можна з огляду на наступне.

Загальні підстави для виникнення зобовʼязань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовʼязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Обʼєктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, частин 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобовʼязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.

Зобовʼязання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України обʼєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Судами встановлено, що між ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» та ФОП ОСОБА_6 01 лютого 2009 року було укладено договір поставки № МК-88-09/10, згідно з яким товариство зобов'язалося здійснити поставку товарів: ковбасних виробів та готових м'ясних виробів, а ФОП ОСОБА_6 зобов'язалася приймати та оплачувати товар.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що кількість, асортимент, вартість товару, що поставляється, зазначаються у товарних накладних, складених на основі заявок покупця. А згідно з п. 4.4 за поставлений товар покупець повинен розрахуватися протягом 23 банківських днів з моменту поставки товару.

З указаного вбачається, що між сторонами існують договірні відносини щодо поставки відповідачем ковбасних виробів та готових м'ясних виробів згідно з заявок позивача протягом строку дії укладеного сторонами договору поставки, а тому висновок судів про можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України є передчасним.

Так, суди при вирішенні даної справи не перевірили, за що саме позивачем були внесені кошти (помилково або за поставлену на підставі існуючого між сторонами договору продукцію), а звернули увагу лише на призначення цих платежів: «За ковбасні вироби згідно доп. угоди від 27.10.10.». Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказував на внесення позивачем коштів у розмірі 11 468 784,00 грн саме за поставлену продукцію і відсутність у цьому будь-якої помилки зі сторони позивача, а також на те, що позивач не могла внести кошти у розмірі 8 204 404,00 грн помилково, оскільки вони були сплачені сукупно на підставі майже 400 платіжних доручень, що свідчить про свідоме внесення позивачем цих коштів. Судами вказані обставини залишилися не з'ясованими, що є порушенням вимог статей 213, 214 ЦПК України.

Також, вирішуючи питання про солідарне стягнення коштів з поручителя, суди не звернули увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовʼязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню (частини 1, 2 ст. 548 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається за виконання боржником свого обов'язку перед кредитором, а відповідальність наступає лише у випадку порушення цього зобов'язання, однак матеріали справи не містять належних і допустимих доказів існування між ФОП ОСОБА_6 як кредитором та ТОВ м'ясокомбінат «Ювілейний» як боржником належно оформленого між двома суб'єктами господарювання зобов'язання щодо повернення боржником коштів у розмірі 8 204 404,00 грн.

За таких обставин висновок судів щодо існування солідарної відповідальності ТОВ мʼясокомбінат «Ювілейний» та ОСОБА_8 не є безспірним.

Таким чином, судами фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю мʼясокомбінат «Ювілейний» задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: О.П. Касьян
М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук
Т.О. Писана