Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/881/15 Головуючий у 1-й інстанції Шудрик А.А.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.

Маловічко С.В.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до ТОВ "Запорізькі лани" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості орендної плати.

В обґрунтування позову зазначала, що їй належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 8,6540 га для ведення товарного виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області площею 7, 61 га.

У 2006 році між позивачем та ТОВ "Запорізькі лани" в особі директора Новікової К.С. було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 7 років до 01 жовтня 2013 pоку, зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 11 травня 2010 року за № 99.

Відповідач неодноразово порушував умови договору, щодо розміру та строків сплати орендної плати, а саме: за 2012 рік орендар розрахувався лише у 2013 році і заборгованість за 2012 рік у натуральному вигляді становить 200 кг соняшнику. У 2013 році остаточний розрахунок відбувся після 31 жовтня, що є порушенням умов договору та прав позивача.

На підставі викладеного, позивач просив суд, розірвати договір оренди землі від 01 жовтня 2006 року та стягнути з ТОВ "Запорізькі лани" на її користь, не сплачену орендну плату за 2012 рік у натуральному вигляді 200 кг насіння соняшнику.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм процесуального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.10.1998 року "Про оренду землі" відносини, пов"язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є недоведеними і правові підстави для розірвання договору відсутні.

Судова колегія вважає такі висновки правильними і такими,що відповідають встановленим обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що підставою його позовних вимог є систематичне несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором - несвоєчасна виплата орендної плати у 2012р.,яка фактично відбулася лише у 2013році , і остаточний розрахунок за 2013 рік у порушення умов п.11 Договору відповідачем здійснений після 31 жовтня 2013року.

Згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно до вимог ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об"єкта оренди,яке істотно перешкоджає передбаченому договором використаю земельної ділянки, а також на підставах,визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

За вимогами п. д) ч.І ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, розміром 7,61 Га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району, Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку .

01 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ " Запорізькі лани" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, строком на 7 років, який зареєстрований 11.05.10 року в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель №99.

Згідно до п.9, п.11 Договору оренди орендна плата вноситься орендарем у розмірах: 1200,00грн. або 200кг насіння сояшника та 3 тон зернових на рік у такі строки : до 31 жовтня кожного року,проте із змісту умов договору не вбачається,що орендна плата повинна вноситись за поточний календарний рік.

Згідно ксерокопій відомостей по сплаті орендної плати ТОВ "Запорізькі лани" у 2012р.-2013р., довідки заступника директора ТОВ "Запорізькі лани" ОСОБА_3 особисто отримала орендну плату за 2012 р.: 28.12.2012 року - 200 кг насіння соняшника; 26.07.2012 року - 1000 кг суржика; за 2013 роік: 02 серпня 2013 року - 500 кг зерна ячменю ярового; 04 листопада 2013 р 1000 кг кукурудзи; 19 липня 2013 року 2000 кг зерна пшениці озимої.

Орендна плата за 2014 рік була перерахована позивачу електронними переказами 15.11.2014 року та 18.11.2014 року на загальну суму 2440,00 грн.

Із здобутих у справі доказів, а також із самих позовних вимог вбачається те,що відповідачем на виконання укладеного договору оренди земельної ділянки сплачена позивачу за 2012р,2013рік орендна плата і заборгованості немає, що не оспорював позивач у суді першої інстанції.

Також з матеріалів справи видно, що виплата орендної плати не в повному обсязі у 2012 році пов'язана з несприятливими погодними умовами, які призвели до загибелі сільськогосподарських культур на площах товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани", що за висновком Торгово-промислової палати України визнано форс-мажорними обставинами .

Отже відмовляючи у позові судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно визначився, що зазначені порушення вимог договору щодо несвоєчасної сплати орендної плати не є підставою для його розірвання в силу ст. ст. 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі".

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: