Справа № 758/3095/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шаховніної М. О. ,

при секретарі Карпенко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 27 тис. дол. США, що еквівалентно 215 811 грн., 3% річних у сумі 637, 37 дол. США, що еквівалентно 5 094 грн. 49 коп. та судовий збір у сумі 2 209 грн.

Зазначив, що у зв'язку з невиконанням відповідачем вказаного рішення суду, він несе реальні збитки, оскільки внаслідок інфляційних процесів розмір заборгованості за розпискою 27 000 дол. США станом на 15 квітня 2015 року за курсом НБУ становить 403 205 грн. 88 коп., що тягне за собою збитки для позивача в розмірі різниці між заборгованістю, стягнутою за рішенням суду, та заборгованістю станом на 15 квітня 2015 року, а саме - 403 205 грн. 88 коп. (619 016,88 грн. 215 811 грн.).

Також, на підставі ст. 625 ЦК України вважає, що відповідач повинен сплатити 3% річних за період з 08.12.2012 року по 15.04.2015 року.

Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на ст. 22 та на те, що відповідачка не виконує рішення суду, внаслідок чого йому було заподіяно збитки, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь збитки від невиконання рішення суду у розмірі 403 205 грн. 88 коп. , 3% річних збитків за період з 08.12.2012 року по 15.04.2015 року у сумі 28 467 грн. 44 коп. та судовий збір.

У судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з тих же підстав просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 27 000 дол. США, що еквівалентно 215 811 грн. станом на 07.12.2012 року, 3% річних у сумі 637, 37 дол. США, що еквівалентно 5 094 грн. 49 коп. та судовий збір у сумі 2 209 грн. (а.с. 9-11).

Як пояснювали у судовому засіданні представники позивача, вказане рішення суду відповідачем не виконано, заборгованість, визначену рішенням, не сплачено.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилаючись на ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача упущеної вигоди.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Доведення факту втрати доходів, які б особа могла отримати, якщо її право не було б порушено, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України покладається на позивача.

Позивач просить стягнути 403 205 грн. 88 коп. збитки, заподіяних йому відповідачем у зв'язку з невиконанням нею рішення суду про стягнення суми боргу за договором позики. При цьому розмір збитків позивач визначає як різницю між сумами боргу за договором, вираженими в іноземній валюті, перерахованої у національну валюту, станом на час винесення судом рішення та станом на теперішній час, а саме 15 квітня 2015 року.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказана сума, яку просить стягнути позивач не є упущеною вигодою в розумінні статті 22 ЦК України, а є різницею між сумами боргу за договором, вираженими в іноземній валюті, перерахованої у національну валюту, станом на час винесення судом рішення та станом на теперішній час у зв'язку зі зміною курсу національної валюти відносно іноземної. Позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та сумою, яку позивач просить стягнути як упущену вигоду.

Згідно ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг 27 000 дол. США, що еквівалентно 215 811 грн. станом на 07.12.2012 року, 3% річних у сумі 637, 37 дол. США, що еквівалентно 5 094 грн. 49 коп.

Згідно розяснень у п. 14 постанови від 18.12.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Виходячи з того, що офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстави стороні у зобовязанні предявляти до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці, так як рішенням суду стягнуто суму у гривні, а тому ОСОБА_2 повинна повертати суму коштів у розмірі 215 811 грн. та 5 094 грн. 49 коп. без перерахунку за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Позовні вимоги щодо стягнення 3 % річних від збитків (упущеної вигоди) задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від стягнення упущеної вигоди.

Оцінивши докази, які наявні у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, вимога щодо стягнення судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп. згідно вимог ст. 88 ЦПК України також не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 524, 533, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 56, 57, 58, 60, 79, 84, 88, 213, 214, 215, 218, 224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна