Справа № 461/4442/15 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/4885/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Тропак О.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Бохонко Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, припинення дій та відновлення попереднього становища,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 проводити будівельні роботи на земельній ділянці по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 до ухвалення судового рішення по даній справі.

Ухвалу оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її необґрунтованою та незаконною. Вказує на те, що Галицьким районним судом м. Львова вже розглядалась справа за аналогічним позовом та 02.12.2014 року у вказаній справі ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.02.2015 року, а відтак суд дійшов помилкового висновку, що існує реальна загроза заподіяння шкоди законним правам та обов»язкам позивача. Крім цього, у відповідності до роз»ясень викладених у п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися чи дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Також, суд повинен враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову , суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів, однак на думку апелянта, судом першої інстанції вказані вимоги не дотримані. Зазначає, що зупинення виконання будівельних робіт може завдати шкоду самому відповідачу, оскільки ним укладено ряд договорів на виконання будівельних робіт і відповідач зобов»язаний належним чином оплачувати простій. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Сторони у справі в судове засідання не з"явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач у позовній заяві просить суд визнати дії відповідача ОСОБА_2 по зведенню будівлі «Реконструкція з добудовою індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1» незаконними, так як вказана реконструкція перекриває вікна власника АДРЕСА_2; припинити дії відповідача по будівництву незаконної будови та відновити становище, яке існувало до порушення, привести незаконну будівлю до стану, який існував до порушення з відновленням природного освітлення кімнат 1-5,1-9,1-10,1-11 АДРЕСА_2 у м. Львові (а.с.2-3).

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №3-Д від 29.12.2014 року скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 21.06.2013 року №ЛВ 96 по об»єкту будівництва «Реконструкція з добудовою індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1, а відтак невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи навіть зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз»яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 проводити будівельні роботи на земельній ділянці по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 до ухвалення судового рішення, судом вірно враховано, що в разі задоволення позову рішення суду буде виконати неможливо.

Крім цього, оскільки в матеріалах справи міститься наказ про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а відповідач в підтримання доводів апеляційної скарги не надав жодного доказу про те, що будівельні роботи проводяться у відповідності до Порядку виконання будівельних робіт затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011р.№466, вжиті заходи забезпечення позову не порушують прав відповідача щодо виконання будівельних робіт.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності рішення в аналогічній справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не є предметом розгляду під час вирішення питань, що стосуються забезпечення позову.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивач довів суду те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення в майбутньому, надавши суду відповідні докази, а тому висновок про зупинення будівельних робіт до ухвалення рішення є вірним та обґрунтованим.

Інші твердження апеляційної скарги є голослівними та не дають підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог Закону.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1,312 ч.1 п.1,314 ч.1 п.1,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

О.В.Тропак