АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/989/14-ц Номер провадження 22-ц/786/207/15Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (далі - ПрАТ СК "Провідна"), ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника

В позовній заяві позивач посилався на те, що з вини водія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 сталася ДТП, внаслідок якої помер її чоловік ОСОБА_5. Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.12.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки.

Згідно уточнених позовних вимог ОСОБА_2 просила стягнути з ПрАТ СК "Провідна" на її користь, як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_3 13 766, 40 грн. в рахунок щомісячних платежів за три роки наперед для відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника за період з 30.07.2012 року по 30.07.2015 року; зобов'язати ПрАТ СК "Провідна" щомісячно виплачувати на користь ОСОБА_3 з 30.07.2015 року до досягнення останнім повноліття (до 2028 року, а в разі навчання до 23-річного віку, тобто до 2033 року) - 382, 40 грн.; стягнути з ПрАТ СК "Провідна" на її користь, як дружини загиблого 13 766, 40 грн. в рахунок щомісячних платежів за 3 роки наперед для відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника за період з 30.07.2012 року по 30.07.2015 року; зобов'язати ПрАТ СК "Провідна" щомісячно виплачувати на її користь, як дружині загиблого, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 14 років утримання в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника за період з 30.07.2012 року по 03.05.2024 року в розмірі 382, 40 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на її користь, як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_3, як дитині загиблого відшкодування спричиненої їм моральної шкоди в розмірі 304500 грн. та на її користь як дружині загиблого спричиненої їй моральної шкоди в розмірі 107 184 грн.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 рокупозов ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2 як законного представника малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 200 грн. за стягнення моральної шкоди.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника, шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" коштів, зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" щомісячно сплачувати платежі на її користь та на користь неповнолітньої дитини, а також позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення моральнї шкоди на її користь - відмовлено.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2, яка його оскаржила, просила скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким її позов до страхової компанії та ОСОБА_4 задовольнити повністю, оскільки вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила стягнути з ПрАТ СК «Провідна» на її користь, як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_3 13 766, 40 грн. в рахунок щомісячних платежів за три роки наперед для відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника за період з 30.07.2012 року по 30.07.2015 року.

Зобов'язати ПрАТ СК «Провідна» щомісячно виплачувати на користь ОСОБА_3 з 30.07.2015 року до досягнення останнім повноліття (до 2028 року, а в разі навчання до 23-річного віку, тобто до 2033 року) - 382, 40 грн.

Стягнути з ПрАТ СК «Провідна» на її користь як дружині загиблого 13 766, 40 грн. в рахунок щомісячних платежів за три роки наперед для відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника за період з 30.07.2012 року по 30.07.2015 року.

Зобов'язати ПрАТ СК «Провідна» щомісячно сплачувати на її користь, як дружині загиблого, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 14 років утримання, в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника за період з 30.07.2015 року по 03.05.2024 року в розмірі 382, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь, як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_3, як дитині загиблого відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 304 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь, як дружині загиблого відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 107 184 грн.

У запереченнях на апеляційну скаргу ПрАТ СК «Провідна» просила апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та у інтересах ОСОБА_3 - відхилити, а рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 9.07.2012 року, близько 13 год. 40 хв. в с. Книшівка Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_4, керуючи по довіреності автомобілем ВАЗ-2108, на автошляху Плішивець-Гадяч, рухаючись зі швидкістю 80 км/годину в напрямку м. Гадяч, при виконанні обгону напроти електроопори повітряної лінії електропередач №10, допустив зіткнення з мотоциклом ІЖ Планета 3, без номерного знаку, під керування водія ОСОБА_5, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, та рухаючись у попутному напрямку виконував маневр розвороту ліворуч не з крайнього лівого положення, виїхавши при цьому на зустрічну смугу руху. Внаслідок зіткнення, водій мотоцикла ОСОБА_5 та пасажир, який знаходився на задньому сидінні мотоцикла ОСОБА_7, отримали травми і ІНФОРМАЦІЯ_3 померли в Гадяцькій ЦРЛ.

Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.12.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 29.01.2013 року, позивача ОСОБА_2 визнано потерпілою від злочину по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України, з тих підстав, що на момент смерті ОСОБА_5, вона являлася його дружиною, та визнано законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_3, оскільки померлий являвся його батьком.

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 06.11.2009 року Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, значиться що ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12.05.2010 року Книшівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Як значиться у полісі № АВ/7304451 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.06.2012 року, ОСОБА_4 застраховано в ПрАТ «СК Провідна» цивільну правову відповідальність, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить сто тисяч гривень, розмір франшизи становить п'ятсот гривень.

У відповідності до ст. 1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілими вважаються юридичні та фізичні особи, життю і здоров`ю та /або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1 абз. 2 ч. 1 статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 1200 ЦК України - шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають право на відшкодування шкоди.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначено у ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог до страхової компанії.

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_5 на день смерті не працював і не мав заробітку чи іншого доходу.

Відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку із смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Порядок вирахування відшкодування утриманцям визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до п.2 Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям, у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди частина неотриманих доходів померлого годувальника, яка за його життя належала б кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого, який включає виплати, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, пенсії, державну соціальну допомогу та щомісячні виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, за останній календарний рік (за відрахуванням частки, яка припадала на померлого і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхом ділення частини неотриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб.

У зв'язку із втратою годувальника згідно законодавства малолітнім утриманцям призначається державна пенсія. Таким чином, враховуючи п.27.4. ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям, у зв'язку із смертю годувальника внаслідок ДТП позивачці необхідно було надати довідку про склад сім'ї, довідку про середньомісячний дохід померлого, довідку із пенсійного фонду про розмір призначеної державної пенсії, у зв'язку із втратою годувальника.

Однак, позивач не надала страховій компанії документи необхідні для призначення виплат, зокрема довідку про склад сім'ї, довідку із пенсійного фонду про розмір призначеної державної пенсії у зв'язку із втратою годувальника,

Тобто, вимога про стягнення коштів із страхової компанії є передчасними, а тому рішення у частині вимог до страхової компанії слід залишити без змін.

Отже, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставність відмови у задоволенні її позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника шляхом стягнення з ПрАТ СК «Провідна» коштів та зобов'язання щомісячно сплачувати платежі з наступних підстав.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_4, місцевий суд вірно виходив з того, що в зв'язку з втратою батька, а саме його смерті, яка настала від дій відповідача ОСОБА_4, малолітньому сину померлого, було завдано моральних страждань, а тому суд правильно визначив, що моральна шкода підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_4, але в меншому розмірі, ніж заявлено позивачкою, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, а також із врахуванням як матеріального стану відповідача, який в даний час перебуває в місцях позбавлення волі, а також порушення правил дорожнього руху також і загиблим, що були в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

Таким чином, розмір моральної шкоди у сумі 20 000 грн., яка підлягає стягненню із ОСОБА_4 є виваженим та справедливим

При цьому, колегія суддів також враховує, що згідно положень ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 27.3. страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Тобто, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню із відповідача слід враховувати і розмір моральної шкоди, яка може (могла) бути стягнута із страхової компанії.

Однак, у уточнених позовних вимогах та апеляційній скарзі позивач не ставить питання про стягнення моральної шкоди із страхової компанії, а тому колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо наявності підстав та розміру стягнення моральної шкоди щодо страхової компанії.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_4, не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що вона на даний час має сім'ю та проживає з іншим чоловіком., має другу дитину.

Проте, суд прийшов до передчасного висновку щодо відмови у задоволенні даної вимоги з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 у своєму позові та уточненій позовній заяві зазначила, що в результаті втрати рідної їй людини, а саме чоловіка, вона зазнала і зазнає моральних переживань внаслідок порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя повноцінною сім'єю. В зв'язку з втратою чоловіка, який був для неї опорою та підтримкою в житті, вона постійно перебуває в пригніченому стані, тому просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 107184 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, на час загибелі ОСОБА_5 в результаті ДТП, яка мала місце з вини відповідача ОСОБА_4, позивачка та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб, виданого 06.11.2009 року Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, від якого у них народився син - ОСОБА_3

Окрім того, відповідно до постанови Гадяцького районного суду Полтавської області від 29.01.2013 року, позивача ОСОБА_2 визнано потерпілою від злочину по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України, з тих підстав, що на момент смерті ОСОБА_5, вона являлася його дружиною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що внаслідок смерті свого чоловіка ОСОБА_5, позивачка зазнала душевних страждань, які потягли порушення нормальних життєвих зв'язків, погіршення самопочуття через втрату близької людини.

При цьому, послідуюче (після смерті ОСОБА_5) проживання позивачки із іншим чоловіком не може бути підставою для відмови у задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди.

Таким чином, виходячи з розумності, виваженості, справедливості, надавши оцінку характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, врахувавши стан її здоров'я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і громадських стосунках, враховуючи обставини ДТП та положення ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, як дружині загиблогоу розмірі 10 000 грн.

Згідно з ч.1 ст. 88 цього Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Як роз'яснено у п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими ст. 88 ЦПК.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

У зв'язку з викладеним, рішення суду у частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору у сумі 200 грн. на користь держави підлягає зміні.

З відповідача ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути судовий збір, у розмірі 243, 60 грн. за задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди та на користь держави 121, 80 грн., як частину судового збору, не сплаченого нею за подання апеляційної скарги, відповідно до задоволених вимог.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, як дружині загиблого - скасуванню з ухваленням нового в цій частині про часткове задоволення позовної вимоги.

У частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору на користь держави рішення підлягає зміні.

У іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року- в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, як дружині загиблого - скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, як дружині загиблого - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди, як дружині загиблого.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору на користь держави - змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 243,60 грн. судового збору за задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

У іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 121, 80 грн. збору несплачені при подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя В.П. Пікуль