АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-186/2011 Головуючий у 1-й інстанції Вирства М.М.
Провадження № 22-ц/789/175/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Міщій О. Я.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)" на рішення Козівського районного суду від 4 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)", співвідповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернополіс" про стягнення суми боргу з урахуванням судових витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)", співвідповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернополіс" про стягнення суми боргу з урахуванням судових витрат в розмірі 398885,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що 21 серпня 2008 року між ним та ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" був укладений Договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Тернополіс". Відповідно до Договору він зобов'язався передати у власність відповідача ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" свою частку у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Тернополіс", а покупець зобов'язався в порядку та відповідно до умов Договору прийняти та оплатити вказану частку.

Відповідно до п.3.1 Договору за відступлення частки відповідач ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" зобов'язувався сплатити позивачу ОСОБА_1 90 000 Євро, що становить 642317,00 грн. по курсу НБУ на день укладення Договору, із них 30 000 Євро покупець сплачує протягом десяти днів з моменту укладення Договору, 60 000 Євро, що становить 428 211,00 грн. по курсу НБУ на день укладення Договору - рівними частками до 20 серпня 2010 року (по 30 000 Євро) щороку. Відповідач свої зобов'язання виконав частково, сума боргу становить 30000 Євро, що станом на 28.03.2011 року за курсом НБУ становить 337 065,00 грн., тому просив його вимоги задовольнити.

Справа розглядалась судами неоднаразово.

Рішенням Козівського районного суду від 4 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)" про стягнення суми боргу з урахуванням судових витрат - задоволено .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Veneer Design International B.V. (LTD)» (7483, BR Haaksbergen, Нідерланди, 5 Тormentil) в користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Тернопільським МУ УМ ВСУ в Тернопільській області 19 грудня 1997 року, АДРЕСА_1), суму боргу відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю від 21 серпня 2008 року в сумі 337 065 / триста тридцять сім тисяч шістдесят п'ять/ грн., що еквівалентно 30 000,00 Євро на день подачі позовної заяви, 5 000 /п'ять тисяч/ грн. витрат із правової допомоги, 120 /сто двадцять/ грн. за інформаційно - тexніне забезпечення розгляду судової справи, та сплачений судовий збір в розмірі 1700 /одна тисяча сімсот/ грн., а всього 343 885 /триста сорок три тисячі вісімсот вісімдесят п'ять/ грн.

Звернуто стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Veneer Design International B.V.(LTD)» в розмірі 343 885 /триста сорок три тисячі вісімсот вісімдесят п'ять/ грн.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" просить заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції два рази стягнув з відповідача суму боргу, перший раз при задоволенні вимоги про стягнення, другий - при зверненні стягнення на майно.

Сторони в судове засідання не з'явились хоч належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що справа судами розглядалася неодноразово.

Так, заочним рішенням Козівськоґо районного суду Тернопільської області від 17 травня 2011 року, залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2011 року, з ТзОВ «Venеer Design International B.V.» на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу, відповідно до договору купівлі продажу відступлення частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відальністю «Тернополіс» від 21 серпня 2008 року, в розмірі 337 065 грн., витрат на правову допомогу 5000 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. та судовий збір 1700 грн., а всього 343 885 грн.

Звернено стягнення на частку ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" в майні ТзОВ «Тернополіс» в розмірі 343 885 грн., виділену згідно основних засобів ТзОВ «Тернополіс» станом на 31 грудня 2010 року.

4.04.2012 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Veneer Design International В. V.» задоволено.

Заочне рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 17 травня травня 2011 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Design International B.V." в майні Товариства з обмеженою відальністю «Тернополіс» скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті судові рішення залишишено без змін.

Таким чином, суд першої інстанції згідно вищезазначеної ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ отримав на новий розгляд тільки позов в частині вимог ОСОБА_1 про зернення стягнення на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V." в майні Товариства з обмеженою відальністю "Тернополіс", оскільки в решті судові рішення залишишено без змін.

А саме, залишено без змін рішення Козівськоґо районного суду Тернопільської області від 17 травня 2011 року, яким стягнуто з ТзОВ «Venеer Design International B.V. (LTD)» на користь ОСОБА_1 суму боргу, відповідно до договору купівлі продажу відступлення частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відальністю «Тернополіс» від 21 серпня 2008 року, в розмірі 337 065 грн., витрат на правову допомогу 5000 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. та судовий збір 1700 грн., а всього 343 885 грн.

Однак на дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та повторно 04.07.2012 року виніс аналогічне рішення рішенню від 17 травня 2011 року, яким стягнув з ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" (7483, BR Haaksbergen, Нідерланди, 5 Tormentil) в користь ОСОБА_1 (НОМЕР_2, виданий Тернопільським МУ УМВСУ в Тернопільській області 19 грудня 1997 року, Тернопільська обл., АДРЕСА_1, суму боргу відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю від 21 серпня 2008 року в сумі 337065 (триста тридцять сім тисяч шістдесят п'ять) грн., що еквівалентно 30000,00 Євро на день подачі позовної заяви, 5000 (п'ять тисяч) грн. витрат із правової допомоги, 120 (сто двадцять) грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи, та сплачений судовий збір в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн., а всього 343885 (триста три тисячі вісімсот вісімдесят п'ять) грн.

При цьому суд зазначив, що позивач змінив позовні вимоги. Однак наявна в матеріалах справи заява представника позивача не є заявою про зміну позовних вимог щодо стягнення боргу в розумінні ст.31 ЦПК України, а тому не породжує правових наслідків.

За вищенаведених обставин, на думку колегії суддів, рішення суду в цій частині слід скасувати.

Звертаючи стягнення на майно ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" в розмірі 343,885 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги пілягають задоволенню на підставі ст.149 ЦК України. Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що на новий розгляд до суду першої інстанції передано справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 про зернення стягнення на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V." в майні Товариства з обмеженою відальністю "Тернополіс", однак суд виніс рішення про звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Veneer Design International B.V.(LTD)» в розмірі 343 885 грн.

Твердження суду першої інстанції, що позивач змінив позовні вимоги та просив звернути стягнення на майно ТзОВ "Veneer Design International B.V.(LTD)" в розмірі 343,885 грн., колегія суддів не бере до уваги, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи відсуня письмова заява позивача про зміну підстави або предмету позову, яка передбачена ч.2 ст.31 ЦПК України .

Зміна підстав або предмет позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Отже, усною заявою це процесуальне право не може бути реалізоване і така заява не породжує правових наслідків.

Зміна підстав або предмет позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті, тобто до того моменту, коли суд почне проголошувати позовну заяву. Ця норма спрямована на усунення зловживання процесуальним правом на зміну підстав або предмету позову. З огляду на наведене рішення суду в цій частині підлягає до скасування, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог.

Згідно з п.4 ч.11 ст. 309 цього Кодексу порушення або неправильне застосування норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Судом установлено, що 21 серпня 2008 року ОСОБА_1 та ТзОВ «Veneer Design International B.V.(LTD)» уклали договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді ТзОВ «Тернополіс».

Згідно з п.1.1 зазначеного договору продавець (ОСОБА_1.) зобов'язався передати у власність покупця (ТзОВ «Veneer Design International B.V.(LTD)») свою частку у статутному фонді ТзОВ «Тернополіс», а покупець (ТзОВ «Veneer Design International B.V.(LTD) зобов'язався прийняти та оплатити за неї 90 000 євро, з яких 30 000 євро мав сплатити протягом десяти днів з дня підписання договору, а залишок суми 60 000 євро - рівними частинами до 20 серпня 2010 року (по 30 000 (євро) щороку.

Також встановлено, що ТзОВ «Veneer Design International B.V.(LTD) частково виконав умови договору щодо сплати коштів за відступлення частки у статутному фонді ТзОВ «Тернополіс», зокрема, сплатив ОСОБА_1 60 000 євро. Несплаченими залишились кошти в розмірі 30 000 євро.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції позивач не представив суду доказів на підставу задоволення позовних вимог.

Разом з тим, звернення стягнення на частину майна товариства, що відповідає частці учасника в статутному капіталі товариства за боргами цього учасника, за загальним правилом не допускається. Але на підставі ст. 149 ЦК України це можливо за відсутності чи недостатності іншого майна учасника товариства, що є боржником. В цьому разі кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення вимог кредиторами.

Позивачем не зазначено та не представлено доказів, що рішення про виділ частки майна для звернення стягнення приймалося.

Матеріали справи свідчать про те, що рішення про виділ частки майна для звернення стягнення ніким не приймалося.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 21 березня 2011 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про виділення майна та звернення стягнення на дане майно згідно балансу ТзОВ «Тернополіс». Дане рішення має законну силу .

На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів покладений на сторін. Докази подаються сторонами і доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

За таких обставин, рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України. Зазначені вище порушення привели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про зернення стягнення на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)" в майні Товариства з обмеженою відальністю "Тернополіс".

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V. (LTD)" задоволити частково.

Рішення Козівського районного суду від 4 липня 2012 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)", співвідповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернополіс" про звернення стягнення на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Veneer Design International B.V.(LTD)" в майні товариства з обмеженою відповідальністю "Тернополіс".

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук