Ухвала

іменем україни

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частку незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2004 року по 16 травня 2014 року.

Під час шлюбу ними за договором купівлі-продажу від 09 серпня 2007 року придбано 7/9 часток незакінченого будівництвом готовністю 78 % житлового будинку по АДРЕСА_1 Решта 2/9 частки цього об'єкту набуто у власність на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2007 року. Вказане нерухоме майно зареєстровано у Вознесенському МБТІ за ОСОБА_5

12 жовтня 2012 року відповідачем було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0629 га за вищевказаною адресою.

Вважаючи вищевказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя, а також те, що вони не можуть дійти згоди щодо поділу спірного майна, позивач просила провести поділ цього майна, визнавши за нею право власності на 1/2 частки незакінченого будівництвом готовністю 78 % житлового будинку по АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0629 га за цією ж адресою.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на Ѕ частки незакінченого будівництвом готовністю 78 % житлового будинку по АДРЕСА_1 за кожним з них.

У задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частки земельної ділянки відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року рішення місцевого суду в частині поділу та визнання права власності, судових витрат змінено.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 7/18 часток незакінченного будівництвом жилого будинку з господарськими, побутовими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, залишивши у власності ОСОБА_5 11/18 часток цього будинку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 700 грн судового збору та 500 грн витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Змінюючи рішення місцевого суду, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції вірно встановлено, що спірний об'єкт є спільною сумісною власністю подружжя. Між тим, посилаючись на те, що право власності набуто на підставі цивільно-правових угод, суд першої інстанції не звернув уваги на час укладання такої угоди щодо 2/9 часток цього майна.

Право власності на 2/9 частки спірного майна належить відповідачеві на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2007 року, яке є чинним. Із змісту цього судового рішення вбачається, що договір купівлі-продажу обумовленої частки спірного об'єкту було укладено відповідачем з ОСОБА_7 07 червня 2004 року, тобто до реєстрації шлюбу сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України <nau://ukr/2947-14|st57> особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу.

Таким чином, 7/9 часток спірного нерухомого майна є спільним майном подружжя, 2/9 частки - особистою приватною власністю відповідача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у період спільного проживання будинок було добудовано і у 2012 році сторони у справі до нього вселилися, але до цього часу він не введений в експлуатацію.

З врахуванням викладеного, у суду першої інстанції не було підстав вважати, що спільним майном подружжя є весь незакінченний будівництвом жилий будинок з господарськими, побутовими будівлями та спорудами та проводити його поділ як цілого об'єкта.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня