Справа № 484/60/15-ц
Провадження № 2/484/260/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

при секретарі - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_2.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 5467.

На даний час в зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які 10.10.2014 року забравши всі свої речі виїхали з вказаного вище житлового будинку на постійне місце проживання до АДРЕСА_1 де мешкають по даний час, а тому вважає, що в порядку ст. 107 ЖК України відповідачі втратили право користування житловим будинком з дати вибуття з нього на постійне місце проживання в цій же місцевості, але за іншою адресою.

Відповідно до ст. 107 ЖК України та роз'яснень викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

Відповідач ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 - є ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 5467.

Відповідно до Будинкової книги, за даною адресою зареєстрований відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте згідно довідки квартального комітету від 20.11.2014 року, розписки самого відповідача ОСОБА_2 від 10.10.2014 року та акту про не проживання осіб від 20.11.2014 року, вони не проживають там з 10 жовтня 2014 року в зв'язку з переїздом на інше місце проживання.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

На підставі ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення або член його сім'ї може бути визнаний судом таким, що втратив право користування цим приміщенням, якщо фактичні дані справи свідчать про обрання ним іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сім'ї в іншому жилому приміщенні, перевезення туди майна, виїзд до іншого населеного пункту і постійна прописка в ньому чи укладення там трудового договору на невизначений строк тощо).

Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я: