Справа № 466/6616/14 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/3673/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи -Третьої Львівської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 1 квітня 2015 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її дід ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_6. Вказує, що вони постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується довідкою Брюховицької селищної ради №1288 від 3 вересня 2014 року. Після смерті її діда, залишилось спадкове майно, а саме: згаданий будинок та земельна ділянка. Крім неї спадкоємцем майна діда також є відповідач. Стверджує, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, через хворобу матері, яка з 9 березня по 14 березня 2008 року перебувала на стаціонарному лікуванні, після чого позивач її доглядала, одночасно навчалась та працювала. Крім цього, в кінці 2008 року та 2010 році перебувала за кордоном.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували в шлюбі з 7 травня 1986 року.

З матеріалів справи, а саме з рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 1999 року вбачається, що шлюб між батьками позивача розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача. До чпсу смерті він проживав за адресою АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер дід позивача-ОСОБА_5., який теж проживав за вищезазначеною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 УК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву для прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась у Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_5 у вересні 2014 року, що підтверджується копією заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 вересня 2014 року.

З матеріалів справи, а саме з спадкової справи №368/2008 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 прийняв в установленому законом порядку спадщину його син-відповідач ОСОБА_3

ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини та зазначила причини пропуску строку.

Встановлено, що мати позивача-Тарасюк Т.Ф. перебувала на стаціонарному лікуванні лише в період з 9 березня 2008 року по 14 березня 2008 року.

Позивач навчалась на заочній формі навчання, а працювала з 6 вересня 2007 року по 14 квітня 2008 року, що не дає підстави вважати наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд прийшов до вірного висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року , не є об»єктивними, непереборними та істотними труднощами , які перешкоджали їй використати своє право щодо подання у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді