Справа № 459/5310/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріль М.Д.

при секретарі Пилипяк Ю.М.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача Вандзьо О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Червонограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області про перерахунок одноразової допомоги,

в с т а н о в и в :

Позивачі в грудні 2014 року звернулися в суд з даним позовом, в заяві вказали, що 15.09.1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_6 працював на шахті «Зарічна» прохідником очисного вибою та 10.03.1998 року у зв'язку з шкідливими умовами праці отримав професійне захворювання і з того часу він перебував на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Станом на 01.12.2013 року ОСОБА_6 отримував страхові виплати в розмірі 2075,68 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер і на момент смерті він працював на ВП шахта «Візейська», а також отримував пенсію в управлінні ПФУ в Сокальському районі. Згідно висновку МСЕК від 03.03.2014 року причиновий зв'язок смерті ОСОБА_6 з наслідками раніше отриманого професійного захворювання. Постановою від 13.03.2014 року відповідачем було призначено одноразову допомогу в сумі 124 540,80 грн. на сім'ю, та одноразову допомогу ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в розмірі по 24908,16 грн. кожному. З сумами призначених виплат вони не згідні, а тому просять стягнути з відповідача: на користь ОСОБА_1 недовиплачену одноразову допомогу на сім'ю, на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по 24 908,16 грн. недовиплаченої одноразової допомоги, та на користь ОСОБА_1 - 124 540,80 грн. невиплаченої одноразової допомоги на сім'ю.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, так суду пояснила, що на час смерті чоловік працював охоронцем на шахті «Візейська» де отримував заробітну плату близько 2 000 грн., а також отримував пенсію з 1998 року. На утриманні було 2 дітей, дочці на час смерті батька не було і 23-х років.

Представник позивачів позов підтримав, вказав, що відповідно до п. 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затвердженого Постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 року, у разі встановлення причинного зв'язку смерті застрахованої особи ушкодженням здоров'я відповідно до законодавства середня заробітна плата для призначення суми одноразової допомоги сім'ї обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат.

Представник відповідача проти позову заперечила, суду вказала, що відповідно до ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат. Пунктом 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року роз'яснює судам, що в разі смерті потерпілого, який сам одержував страхові виплати й не працював, розмір страхових виплат утриманцям визначається із суми таких виплат потерпілому та його пенсії.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Постановою від 13.03.2014 року винесеною Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді було постановлено призначити одноразову допомогу у зв'язку зі смертю ОСОБА_6 його сім'ї в розмірі 124540,80 грн. Призначено суму одноразової допомоги особам, які мають на це право в разі смерті потерпілого, а саме: ОСОБА_4 (дочці) в розмірі 24 908,16 грн. та ОСОБА_5 (синові) 24908,16 грн.

Відповідно до копії довідки № 108 від 01.12.2014 року про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) ОСОБА_6 працював на ВП шахті «Візейська» і з січня по грудень 2013 року йому було нараховано заробітну плату в сумі 18606,00 грн., з яких:

· липень 2013 року - 2854,65 грн.;

· серпень 2013 року - 2939,09 грн.;

· вересень 2013 року - 2842, 94 грн.;

· жовтень 2013 року - 2854,65 грн.;

· листопад 2013 року - 2842,94 грн.;

· грудень 2013 року - 4271,73 грн.

Як вбачається з довідки № 2373 виданої Управлінням ПФУ в Сокальському районі, ОСОБА_6 знаходився в даному управлінні на обліку і отримував пенсію за віком за списком № 1 (при повному пільговому стажі), зокрема за грудень 2013 року, в розмірі 2392,00 грн.

ОСОБА_1 зверталася з письмовими заявами до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді та до Управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області щодо розрахунку одноразової допомоги у зв'язку із смертю потерпілого його сім'ї. Відповідно до відповідей № 37-06-06/Г від 09.09.2014 року та № 9-Т-970-09-1 від 09.09.2014 року, ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку їй одноразової допомоги із середньої заробітної плати прохідника підземного очисного забою, з якої були нараховані страхові виплати її чоловіку, чи охоронця, де він працював до дня смерті, у зв'язку з відсутністю на те підстав.

Відповідно до абз. 2 ч. 9 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у ст. 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із ст. 29 Закону.

Аналіз змісту наведених норм Закону свідчить про те, що в разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати на не працював, розмір відшкодування шкоди особам, які мають право на страхові виплати згідно ст.. 33 Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком (професійним захворюванням), які одержував потерпілий на день його смерті.

Ст. 21 вищевказаного Закону зазначено, що всі страхові виплати мають бути пов'язані з ушкодженням здоров'я застрахованої особи, що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Отже заробітна плата, яку потерпілий отримував за іншою професією, ніж з якою пов'язане професійне захворювання, пенсія за віком, що не пов'язана із зазначеним страховим випадком, не можуть враховуватися при обчисленні страхових виплат особам, які перебували на утриманні потерпілого.

Пунктом 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 року, передбачено що у разі встановлення причинного зв'язку смерті застрахованої особи з ушкодженням здоров'я відповідно до законодавства, середня заробітна плата для призначення суми одноразової допомоги сім'ї обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем було призначено страхові виплати в разі втрати годувальника відповідно до чинного законодавства, а тому позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: М. Д. Кріль