Провадження № 2/750/201/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Сапона А.В.,

при секретарі - Шиловій Ж.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представників третьої особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи - Деснянський РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області, ОСОБА_4, про визнання відмови у ненаданні згоди на реєстрацію незаконною та зобов'язання вчинити дії щодо реєстрації,-

в с т а н о в и в:

10.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною відмови ОСОБА_5 надати згоду на реєстрацію позивача за фактичним місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1, як члена сім'ї ОСОБА_4, та зобов'язання Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області вчинити дії щодо реєстрації позивача за вищевказаною адресою.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався.

Третя особа ОСОБА_4 наполягала на задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивач є її сином і вона має намір зареєструвати його у квартирі, яка належить їй на праві спільної часткової власності разом з відповідачем.

Представники державної міграційної служби у судовому засіданні у вирішенні позову з приводу вимог до відповідача покладались на розсуд суду, а з приводу вимог до Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області заперечили через їх безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (2/3 частини) та ОСОБА_4 (1/3 частина).

Відповідно до довідки ТОВ "Габріель" № 709 від 02.10.2014 року за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_5 (власник), його батько - ОСОБА_6 та співвласник ОСОБА_4, яка є колишньою дружиною ОСОБА_5

З акту обстеження житлових умов заявника від 01.10.2014 року вбачається, що у спірній квартирі, крім зареєстрованих осіб, з червня 2005 року без реєстрації проживає позивач ОСОБА_1, який є повнолітнім сином співвласника житла ОСОБА_4

09.09.2014 року позивач звернувся до Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області із заявою про реєстрацію за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1.

Листом Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області від 16.09.2014 року за № 74.34/Б-59 позивача було повідомлено про те, що його реєстрація у вищевказаній квартирі можлива лише за умови згоди всіх співвласників житла.

У своїй позовній заяві позивач стверджує, що співвласник ОСОБА_5 у наданні відповідної згоди на реєстрацію відмовив.

Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в житлове приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування житловим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Згідно з ст. 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

У п. 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077, зазначено, що у разі відсутності у заявника документів, що підтверджують право на проживання в житлі (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму 9піднайму, оренди) або інші документи) реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласника житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання.

З аналізу вищевказаних норм права суд дійшов висновку, що надання власником/співвласником згоди на реєстрацію місця проживання інших осіб є його правом, а не обов'язком і зобов'язати його в примусовому порядку надати таку згоду неможливо.

Проте, судом встановлено, що 17.01.2015 року відповідач ОСОБА_5 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що просить задовольнити позов ОСОБА_1 щодо реєстрації за місцем проживання.

Вищевказані дії відповідача свідчать про те, що він не заперечує проти реєстрації позивача у квартирі АДРЕСА_1, співвласником якої він є.

За таких обставин, взагалі відсутній предмет спору щодо визнання незаконною відмови ОСОБА_5 надати згоду на реєстрацію позивача за фактичним місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1, як члена сім'ї ОСОБА_4

З приводу вимоги позивача зобов'язати Деснянський РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області вчинити дії щодо реєстрації позивача за вищевказаною адресою, то суд дійшов висновку про необхідність її відхилення, оскільки дана державна установа не є по справі відповідачем, а виступає в якості третьої особи, тому суд не може зобов'язати її вчиняти які-небудь дії.

У випадку вирішення спору між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень позивачу слід звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 292, 294-296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів, у порядку, визначеному ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя А.В. Сапон