АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1884/15 Головуючий 1 інст. - Крівцов Д.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача.

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що зазначене рішення суду ОСОБА_3 не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у poзмipi 10274 грн. 19 коп. Ураховуючи викладене та те, що заборгованість не погашена, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у poзмipi 96 964 грн. 28 коп.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав за його безпідставністю.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено: на її користь стягнуто з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за несплату аліментів уpoзмipi 96 964 грн. 28 коп. Також стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 969,64 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2014 року вказане рішення районного суду змінено: зменшено розмір неустойки (пені) з 96 964 грн. 28 коп. до 3 129 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподілено судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2014 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги і посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що він з 2008 року приймає участь в утриманні сина і надана матеріальна допомога в декілька разів перевищує розмір стягнутих аліментів. Органом ВДВС його своєчасно не попереджено про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення про стягнення аліментів та наявності заборгованості, тому його вини в утворенні заборгованості немає.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 допустив прострочення сплати аліментів, що є підставою для нарахування неустойки (пені) на суму заборгованості за кожен день прострочення, і розраховуючи розмір неустойки, визначив його за заявлений ОСОБА_4 період з 10.03.2009 року до 11.05.2012 р. в сумі 96964,28 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не у повному обсязі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 20.08.2008 р. до досягнення дитиною повноліття.

Зазначене рішення суду не скасовано та не змінено в установленому законом порядку.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ від 10.03.2009 р. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4345, виданого 06.02.2009 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в розмірі по 500 грн. щомісяця.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3, зробленого державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ від 30.08.2012 р. заборгованість відповідача по аліментам складає 10 274 грн. 19 коп.

Розмір цієї заборгованості ОСОБА_3 не оскаржений в установленому законом порядку.

Матеріали справи не містять об'єктивних даних про те, що ОСОБА_3 в добровільному порядку надавав ОСОБА_4 матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_5, або утримував сина самостійно. Не містять матеріали справи відповідно до ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів, які б свідчили про звернення відповідача до суду з заявами про зменшення розміру аліментів або звільнення від їх сплати у зв'язку з наданням такої матеріальної допомоги, або наявності інших причин, які не залежали від ОСОБА_3, і які вплинули б на утворення заборгованості по аліментам.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 з 2008 року приймає участь в утриманні сина і надана ним матеріальна допомога в декілька разів перевищує розмір стягнутих аліментів, що підтверджено й заявою ОСОБА_5, є безпідставними, оскільки останнім також надано до суду нотаріально посвідчену заяву про його утримання тільки матір'ю ОСОБА_4 з 2007 року до травня 2013 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив ту обставину, що будь-яких письмових доказів, які б свідчили про здійснення ним дій по утриманню сина, у нього немає. Син тільки зареєстрований в належній йому на праві власності квартирі, але не проживає разом з ним.

У зв'язку з зазначеним судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок про те, що заборгованість по аліментам виникла за вини відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у poзмipi одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи iз суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 i відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для вcix судів України.

Судом першої інстанції правильно на підставі ст.11 ЦПК України з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства зроблений висновок про період часу, за який слід нараховувати неустойку(пеню) за аліментами з 10.03.2009 р. до 11.05.2012 р., одна сам розрахунок розміру пені зроблений судом першої інстанції неправильно.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що з вини ОСОБА_3 виникла заборгованість по аліментам за період з 10.03.2009 р. до 11.05.2012 р. в розмірі 112 805 грн., а саме:

з 10.03.2009 р. до 11.05.2012 р. = 1157 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 5785 грн.

з 10.04.2009 р. до 11.05.2012 р. = 1127 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 5635 грн.

з 10.05.2009 р. до 11.05.2012 р. = 1096 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 5480 грн.

з 10.06.2009 р. до 11.05.2012 р. = 1065 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 5325 грн.

з 10.07.2009 р. до 11.05.2012 р. = 1034 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 5170 грн.

з 10.08.2009 р. до 11.05.2012 р. = 1003 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 5015 грн.

з 10.09.2009 р. до 11.05.2012 р. = 972 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 4860 грн.

з 10.10.2009 р. до 11.05.2012 р. = 942 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 4710 грн.

з 10.11.2009 р. до 11.05.2012 р. = 912 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 4560 грн.

з 10.12.2009 р. до 11.05.2012 р. = 882 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 4410 грн.

з 10.01.2010 р. до 11.05.2012 р. = 851 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 4255 грн.

з 10.02.2010 р. до 11.05.2012 р. = 821 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 4105 грн.

з 10.03.2010 р. до 11.05.2012 р. = 793 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3965 грн.

з 10.04.2010 р. до 11.05.2012 р. = 763 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3815 грн.

з 10.05.2010 р. до 11.05.2012 р. = 732 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3660 грн.

з 10.06.2010 р. до 11.05.2012 р. = 701 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3505 грн.

з 10.07.2010 р. до 11.05.2012 р. = 670 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3355 грн.

з 10.08.2010 р. до 11.05.2012 р. = 639 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3195 грн.

з 10.09.2010 р. до 11.05.2012 р. = 608 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 3040 грн.

з 10.10.2010 р. до 11.05.2012 р. = 578 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 2890 грн.

з 10.11.2010 р. до 11.05.2012 р. = 548 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 2740 грн.

з 10.12.2010 р. до 11.05.2012 р. = 518 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 2590 грн.

з 10.01.2011 р. до 11.05.2012 р. = 487 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 2435 грн.

з 10.02.2011 р. до 11.05.2012 р. = 456 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 2280 грн.

з 10.03.2011 р. до 11.05.2012 р. = 428 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 2140 грн.

з 10.04.2011 р. до 11.05.2012 р. = 398 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1990 грн.

з 10.05.2011 р. до 11.05.2012 р. = 367 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1835 грн.

з 10.06.2011 р. до 11.05.2012 р. = 337 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1685 грн.

з 10.07.2011 р. до 11.05.2012 р. = 306 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1530 грн.

з 10.08.2011 р. до 11.05.2012 р. = 275 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1375 грн.

з 10.09.2011 р. до 11.05.2012 р. = 244 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1220 грн.

з 10.10.2011 р. до 11.05.2012 р. = 214 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 1070 грн.

з 10.11.2011 р. до 11.05.2012 р. = 183 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 915 грн.

з 10.12.2011 р. до 11.05.2012 р. = 152 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 760 грн.

з 10.01.2012 р. до 11.05.2012 р. = 121 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 605 грн.

з 10.02.2012 р. до 11.05.2012 р. = 90 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 450 грн.

з 10.03.2012 р. до 11.05.2012 р. = 60 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 300 грн.

з 10.04.2012 р. до 11.05.2012 р. = 30 дн. х 500 грн. :100% х 1%= 150грн.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України вищезазначені обставини дають суду апеляційної інстанції підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про стягнення розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, складає 1128,05 грн., а рішення суду першої інстанції в цій частині - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 05 червня 2014 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 112 805 (сто дванадцять тисяч вісімсот п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1128 (одна тисяча сто двадцять вісім) гривень 05 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: