Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/2554/14-ц
пр. № 2/382/864/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря Нікішина П.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготині Київської області позов ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Зазначав, що 26 січня 2014 року о 18 год. 15 хв. на 22 км а/д Київ- Чернігів на території Броварського району Київської області у напрямку до м. Чернігова сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 і автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 У результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а він зазнав значних тілесних ушкоджень, що відносяться до середнього ступеня тяжкості.

На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за договором обов'язкового страхування була застрахована в приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія" (далі-ПрАТ "УТСК").

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 27 січня 2014 року за № 0000338, закрито. Ухвала набрала законної сили 02 квітня 2014 року.

Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3, цивільно - правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ "УТСК", він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, під час лікування ним були витрачені кошти на ліки в сумі 15031 грн. 82 коп., йому заподіяно моральну шкоду, що полягала у моральному потрясінні, фізичному болю та стражданнях, викликаних ушкодженням здоров'я, оскільки внаслідок ушкодження здоров`я він переніс моральне потрясіння, фізичний біль та страждання, внаслідок тривалих психологічних переживань, погіршення психофізіологічних показників та стану здоров`я, у нього порушились нормальні життєві та професійні перспективи, що призвело до втрати життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації його подальшого життя, відбулись зміни в його емоційному стані, він постійно знаходиться в напрузі, що перешкоджає вести активне особисте функціонування, просив стягнути з ПрАТ "УТСК" на його користь 15031 грн. 82 коп. на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя.

У подальшому ОСОБА_2 змінив позовні вимоги (а.с. 102-105) та просив стягнути з ПрАТ "УТСК" на його користь 15031 грн. 82 коп. на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, 50 тис. грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_2 просив залучити як третіх осіб до участі в справі ОСОБА_3 (змінивши його статус з відповідача на третю особу) та ОСОБА_4 (а.с. 138), що було зроблено ухвалою суду (а.с. 141).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Крім того, представник позивача пояснив, що ОСОБА_2 погоджується з тим, що транспортний засіб Fiat Scudo, н/з НОМЕР_3, є фізично знищеним та не заперечував проти передачі страховику залишків автомобіля у разі виплати страховиком відповідних страхових сум. Також пояснив, що він фактично придбав автомобіль НОМЕР_2, у ОСОБА_4, згідно ПДР України правомірність його володіння вказаним автомобілем підтверджується наявністю в нього реєстраційного документа на автомобіль.

Представник ПрАТ "УТСК" у судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, однак подав до суду заперечення.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, однак подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, вивчивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 26 січня 2014 року о 18 год. 15 хв. на 22 км а/д Київ-Чернігів на території Броварського району Київської області у напрямку до м. Чернігова сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 і автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку з примиренням ОСОБА_3 з ОСОБА_2 (а.с. 4). Як вбачається із вказаної ухвали у результаті ДТП ОСОБА_2 згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/Е від 14 квітня 2014 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток лівого передпліччя у середній третині, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ з 26 січня 2014 року по 11 лютого 2014 року (а.с. 3) та в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 29 травня 2014 року по 16 червня 2014 року (а.с. 5) і поніс витрати на лікування.

Крім того, ушкодженням здоровя ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_2 переніс моральне потрясіння, фізичний біль та страждання, внаслідок тривалих психологічних переживань, погіршення психофізіологічних показників та стану здоров`я, у нього порушились нормальні життєві та професійні перспективи, що призвело до втрати життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації його подальшого життя, відбулись зміни в його емоційному стані, він постійно знаходиться в напрузі, що перешкоджає вести активне особисте функціонування.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4, а саме: деформована передня ліва частина автомобіля, переднє ліве крило, передній бампер, передня ліва дверка, пошкоджена ліва частина автомобіля, передній капот, ходова частина автомобіля, що підтверджується довідкою відділення ДАІ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області про ДТП (а.с. 11). Вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 (а.с. 76).

На момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 перед третіми особами була застрахована в ПрАТ "УТСК" за договором обов'язкового страхування (а.с. 68), ліміт відповідальності за шкоду, завдану здоров'ю, 100 тис. грн., за шкоду, заподіяну майну, 50 тис. грн., франшиза 500 грн.

У звязку із чим ОСОБА_3 повідомив ПрАТ "УТСК" про страховий випадок телефоном 28 січня 2014 року (заява зареєстрована 30 січня 2014 року) (а.с. 65). 07 квітня 2014 року автомобіль НОМЕР_2, було оглянуто представником страхової компанії, про що складено акт (дефектну відомість) (а.с. 93).

Як вбачається з листа ПрАТ «УТСК» від 09 липня 2014 року (а.с. 63) ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області кримінальну справу відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з повним відшкодуванням ОСОБА_2 збитків, спричинених наслідками ДТП, що трапилась 26 січня 2014 року, на даний час збитки ОСОБА_2 відшкодовано, подвійне відшкодування збитків чинним законодавством не передбачено, відповідно до ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів саме ОСОБА_3 має право вимагати від ПрАТ УТСК компенсації понесених ним витрат, а тому підстави для здійснення страхового відшкодування ОСОБА_2 відсутні.

У звязку із чим до ПрАТ "УТСК" звернувся ОСОБА_3 (а.с. 61, 62) та повідомив про те, що збитки він ОСОБА_2 не відшкодовував, а лише до початку судового засідання передав ОСОБА_2 франшизу, компенсував транспортні витрати та вартість експертизи автомобіля.

Як вбачається з листа ПрАТ «УТСК» оскільки кримінальну справу відносно ОСОБА_3 закрито у зв'язку з повним відшкодуванням шкоди, документальних доказів протилежного страховику не надано, правові підстави для здійснення страхової виплати відсутні (а.с. 60).

Згідно аварійного сертифікату № 87/05/14 від 21 травня 2014 року про оцінку вартості аварійного пошкодження колісного транспортного засобу (КТЗ) вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ становить 139398,58 грн.; ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження, з врахуванням ПДВ 20% та інших загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів) становить 71828,50 грн.; вартість аварійно пошкодженого КТЗ, з врахуванням ПДВ 20% та інших загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів) становить 44012,91 грн. (а.с. 122).

Таким чином різниця між вартістю транспортного засобу до і після ДТП становить 71828,50 грн. 44012,91 грн. = 27815,59 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. ст. 9, 12, 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис. грн. на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тис. грн. на одного потерпілого. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

За змістом ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілими у розумінні цього Закону є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

За змістом ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За змістом ст. ст. 35, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої ст. 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. ст. 23, 24, 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовується обгрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Відповідно до ст. 30 вказаного Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ПрАТ УТСК у поданих до суду запереченнях (а.с. 49-50, 119-120) посилалось на те, що однією з умов звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року було повне відшкодування ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_2 шкоди, завданої злочином; крім того, ОСОБА_2 не надав належних доказів того, що він має речове право на майно автомобіль НОМЕР_2, а отже, підстави для виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування відсутні, а позов задоволенню не підлягає.

Однак як вбачається з матеріалів справи страховик був повідомлений саме страхувальником ОСОБА_3 про страховий випадок, а також про те, що страхувальник не повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_2 завдану шкоду і що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з примиренням із потерпілим ОСОБА_2, оскільки до початку розгляду кримінальної справи Броварським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_3 відшкодував ОСОБА_2 франшизу, транспортні витрати та вартість експертизи автомобіля і оскільки ОСОБА_2 було відомо, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ УТСК, у звязку із чим у ОСОБА_2 є право на отримання страхового відшкодування (а.с. 61, 62).

За таких обставин доводи представника ПрАТ УТСК про те, що підстави для виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 відсутні, оскільки однією з умов звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року було повне відшкодування ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_2 шкоди, завданої злочином, не заслуговують на увагу. Крім того, підстави відмови у виплаті страхового відшкодування наведені у ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», перелік таких підстав є виключним, однак, відмовляючи ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування, ПрАТ «УТСК» передбачених вказаним положенням Закону підстав не наведено.

Доводи ПрАТ «УТСК» про те, що ОСОБА_2 не надав належних доказів того, що він має речове право на майно автомобіль НОМЕР_2, також не заслуговують на увагу з огляду на положення п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб, та положення ст. ст. 386, 395, 396, 397 ЦК України про те, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду, і що особа, яка має речове право на чуже майно (а перелік видів речових прав на чуже майно не є вичерпним, серед речових прав на чуже майно є і право володіння, і право користування), має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Необґрунтованими є і посилання страховика у листі від 09 липня 2014 року (а.с. 63) на те, що оскільки ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області кримінальну справу відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з повним відшкодуванням ОСОБА_2 збитків, спричинених наслідками ДТП, що трапилась 26 січня 2014 року, на даний час збитки ОСОБА_2 відшкодовано, подвійне відшкодування збитків чинним законодавством не передбачено, відповідно до ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів саме ОСОБА_3 має право вимагати від ПрАТ УТСК компенсації понесених ним витрат, так як зазначене положення Закону не надає страхувальнику, що виплатив потерпілому страхове відшкодування, на компенсацію понесених ним витрат за рахунок страховика.

Разом із тим, оцінюючи посилання позивача на те, що внаслідок ДТП він поніс витрати на лікування у сумі 15031 грн. 82 коп., суд вважає, що така сума не є обґрунтованою, оскільки вартість лікування згідно наданих копій фіскальних і товарних чеків, (а.с. 9-10, 12-17) (оригінали оглянуто в судовому засіданні) становить 12751 грн. 85 коп., інших доказів на підтвердження понесених витрат на лікування позивачем та його представником не надано.

За таких обставин з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_2, який є потерпілим у розумінні ст. 1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, слід стягнути 49500 грн. у рахунок шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, а саме: шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу (з огляду на те, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу Fiat Scudo, н/з НОМЕР_3, згідно аварійного сертифікату № 87/05/14 від 21 травня 2014 року (а.с. 122) перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди і на те, що ОСОБА_2 погодився з фізичним знищенням транспортного засобу, ураховуючи ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого, та встановлений договором обовязкового страхування (а.с. 68) розмір франшизи 500 грн.), 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя (з огляду на положення ст. ст. 9, 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, і що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тис. грн. на одного потерпілого, а отже 100 тис. Х 0,05 = 5 тис. грн.), 12751 грн. 95 коп. шкоди, повязаної з лікуванням потерпілого ОСОБА_2 (оскільки внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, у звязку з якими перебував на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ з 26 січня 2014 року по 11 лютого 2014 року (а.с. 3) та в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 29 травня 2014 року по 16 червня 2014 року (а.с. 5), вартість лікування склала 12751 грн. 85 коп.згідно наданих позивачем копій фіскальних і товарних чеків, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні (а.с. 9-10, 12-17)).

Крім того з ПрАТ «УТСК» в дохід держави слід стягнути судовий збір 243 грн. 60 коп. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, 243 грн. 60 коп. за позовну вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, 495 грн. за позовну вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної майну, а всього 982 грн. 20 коп.

Також як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Оскільки ОСОБА_2 просить стягнути зі страховика матеріальну шкоду, завдану пошкодженням майна, в межах ліміту відповідальності, автомобіль є фізично знищеним, ОСОБА_2 не заперечує щодо передання автомобіля у власність страховику, відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взаємних претензій, суд дійшов висновку про те, що після відшкодування ОСОБА_2 шкоди, завданої пошкодженням майна транспортного засобу, необхідно зобовязати ОСОБА_2 передати автомобіль НОМЕР_2, у власність ПрАТ «УТСК».

Керуючись ст. 979 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 12751 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, 5 (п'ять) тисяч грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, 49500 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу.

Після відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, зобовязати ОСОБА_2 передати приватному акціонерному товариству "Українська транспортна страхова компанія" у власність транспортний засіб Fiat Scudo, н/з НОМЕР_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" в дохід держави 982 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЮ.В. Бурзель