Справа № 150/475/15-ц
Провадження по справі №2/150/165/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

за участю секретаря Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 28.03.2013 року померла мати позивача, яка заповіла все своє майно позивачу. Однак, оформити свої спадкові права позивач не має можливості, адже у останнього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, через що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги задоволити з підстав вказаних в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради сільський голова ОСОБА_3 теж подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні дійшов наступного висновку.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Судом встановлено, що 28 березня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ №260711 /а.с. 5/.

Єдиним спадкоємцем майна померлої за законом є її син ОСОБА_1, що стверджується довідкою, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 21.05.2015 року за №1098 /а.с. 11/.

До складу спадщини входить спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,4685 га, кадастровий номер :09:006:0026, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Після смерті спадкодавця позивач, відповідно до ст. 1269 ЦК України, позивач подав заяву про прийняття спадщини до Чернівецької державної нотаріальної контори.

Однак, постановою державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 13.05.2015 року №379/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав порушення вимог ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме відсутності у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на земельну ділянку, що розташованіа на території ОСОБА_2 сільської ради підлягає задоволенню, оскільки позивач, як єдиний спадкоємець за законом має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, та враховуючи те, що іншим порядком ОСОБА_1 не має можливості оформити право власності на спадкове майно, задоволення позову не порушуватиме права та інтереси третіх осіб у тому числі держави, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,4685 га, кадастровий номер :09:006:0026, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_4, яка померла 28.03.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.