РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02.12.2015 р. Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого- судді Гулієвої М.І.

При секретарі-Жовнір Р.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЛКП "Південне" про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідачки такою ,що втратила право на користування житловим приміщенням квартири 42 будинку №121, що по вул.Кульпарківській у м.Львові, посилаючись на те, що відповідачка є її невісткою, у 2012 році розлучилась з сином ОСОБА_3, який загинув у ДТП 07.11.2012 року, 21.07.2014 р.виселилась з квартири,забравши всі належні їй речі,з того часу не проживає у квартирі, не приймаює участі в оплаті за комунальні послуги,місце її перебування невідоме. Просить визнати її такою, що втратила право на користування житлом та зобов"язати ЛКП"Південне" зняти відповідачку з реєстрації у квартирі.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги пітримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві,уточнили підстави визнання відповідачки такою,що втратила право на користування житлом,при вирішенні спору просять застосувати норми ст.405 ЦК України, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, хоча належно повідомлена про час та місце слухання справи, що вбачається з газети Львівська Пошта № 123 ( 1734) від 31.10.2015 року. Оскільки, по справі зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України, розглядати справу у її відсутності з постановленням заочного рішення.

Представник відповідача "ЛКП "Південне" в судове засідання не з"явився, надіслав клопотання про слухання справи у його відсутності, проти заочного розгляду не заперечив.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що квартира по вул. вул.Кульпарківська,121/42 у м.Львові належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 .та складається з 2х кімнат , кухні, з комунальними вигодами,загальною площею 46,70 кв.м. В ній зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 - невістка, ОСОБА_6 - внучка.

Як вбачається з акту комісії ЛКП "Південне" від 20.10.2015 року , відповідачка у спірній квартирі не проживає.

Вказане стверджено також поясненнями свідків ОСОБА_4,яка пояснила,що є сусідкою позивачки, часто заходить до неї.Відповідачку не бачила з літа 2013р., у спірній квартирі вона не проживає, відсутні будь-які речі відповідачки у квартирі.Жодних конфліктів вона не чула, достовірно знає ,що позивачка не чинила ОСОБА_2перешкод у користуванні житлом,не змінювала замків, так як у них спільний коридор.

Свідок ОСОБА_7пояснила,що вона товаришує з позивачкою, протягом останніх 2 років часто буває у неї вдома.Відповідачку бачила останній раз на похоронах сина позивачки.Відповідачка у спірній квартирі не проживає без поважних причин, ОСОБА_1не чинила їй перешкод у користуванні квартирою.

Суд надає віри поясненням свідків,так як вони чіткі,послідовні,нічим не спростовані,стверджені іншими доказами по справі.

Таким чином , судом встановлено, що відповідачка без поважних на те причин не проживає у спірній квартирі з 21.07.14р., хоча ніхто не чинив їй перешкод у користуванні житлом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, вони передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись ним на власний розсуд.Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України врегульовано питання збереження права на користування житловою площею членів сімї власника житла у квартирах, що перебувають у приватній власності- член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше строку,встановленого ст.405 ЦК України, між нею та позивачкою не укладались жодні угоди щодо користування житлом, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом у спірній квартирі підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог про зобов"язання ЛКП"Південне" зняти відповідачку з реєстрації, такі до задоволення не підлягають, як зайво предявлені, оскільки, відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою),а тому додаткового вирішення судом не потребують.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва