РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.09.2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Зайцевiй В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акцiонерного Товариства «Страхова компанiя «Днiпроiнмед» про вiдшкодування майнової і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанiя «Днiпроiнмед», в якому просив стягнути з вiдповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 15143,06 грн., суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн.; покласти на відповідача витрати за сплату судового збору.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 03.08.2012 р. в м. Харкові на перехресті пр. Леніна та вул. Новгородської сталось ДТП за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. 59553ХК, який належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3.

Позивач вказує, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2012 р. (справа №3/2011/3645/2012) за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні даного ДТП.

ОСОБА_1 зазначає, що в результаті ДТП його автомобілю «Daewoo Lanos» були нанесені механічні пошкодження. Транспортний засіб «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2, на момент ДТП був забезпечений відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» полісом №АВ/6244146 від 19.04.2012 р., виданий ПРАТ СК «Дніпроінмед".

Позивач вважає, що вiн, як потерпілий, відповідно до п. 1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на відшкодування збитків з боку страховика, тобто ПРАТ СК "Дніпроінмед". Тому, 08.08.2012 р., протягом 3-х робочих днів після ДТП, вiн звернувся в харківський офіс ПРАТ СК «Дніпроінмед» з письмовою заявою про настання страхового випадку, і на наступний день, 09.08.2012 р., був складений акт огляду його транспортного засобу аварійним комісаром ПРАТ СК «Дніпроінмед» - оцінювачем ОСОБА_4 В страхову компанію були надані всі необхідні документи та їх копії для прийняття рішення про страхове відшкодування.

Посилаючись на п 2. ст. 34 вказаного Закону, позивач зазначає, що розмір збитків мав бути визначений оцінювачем ПРАТ СК «Дніпроінмед» в 10-денний термін з дня отримання повідомлення про ДТП.

Крім того, вказує позивач, відповiдачем не було надано йому консультаційної допомоги під час складення заяви, не було ознайомлено його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, що передбачено зазначеним законом.

Позивач зазначає, що його багаторазові звернення і дзвінки в страхову компанію з питання про розрахунок суми компенсації ні до чого не призвели, рішення постійно відкладалось з посиланням на різноманiтнi обставини, чим усіляко затягувався процес відшкодування.

ОСОБА_1 вказує, що не дочекавшись результату визначення розміру збитків оцінювачем страхової компанії, 16.07.2013 р. вiн змушений був звернутися на СТО «Сеул-Авто» для розрахунку вартості ремонту пошкоджень його автомобіля, повідомивши про це 11.07.2013 р. ПРАТ СК «Дніпроінмед». На огляд до СТО ніхто зі страхової компанії не з'явився, хоча був попереджений належним чином.

Позивач зазначає, що на підставі рахунку-фактури №00550014 від 16.07.2013 р. 17.07.2013 р. ним було подано заяву в харківський офіс ПРАТ СК «Дніпроінмед» про компенсацію йому 6421 грн. 80 коп. за заподіяну шкоду в результаті ДТП (до цієї суми входить тільки вартість ремонтних робіт без заміни деталей та ПДВ). В відповідь на вказану заяву ПРАТ СК «Дніпроінмед» в листі від 16.08.2013 р. (вих. №1888) запропонувала позивачу ще раз надати пошкоджений транспортний засіб для огляду оцінювача, оскільки вiн, нібито, не згоден з розрахованою сумою страхової виплати (позивач вказує, що йому ця сума невідома й досі), а за результатами огляду і буде прийнято рішення страховика.

ОСОБА_1 вказує, що вiн надав авто, і огляд оцінювача відбувся 31.08.2013 р. Копію огляду йому не надали і не повідомили його ні про результати огляду, ні про рішення по страховому випадку, а неодноразові дзвінки і візити позивача в ПРАТ СК «Дніпроінмед» знов ні до чого не призвели.

Позивач вказує, що письмове повiдомлення про прийняте рішення мало бути надiслано йому вiдповiдачем ще до 14.10.2013 р. Однак на його неодноразовi письмовi звернення до вiдповiдача з вимогою повiдомити його про результати огляду, через значний промiжок часу, позивачу було запропоновано ще раз (втретє) подати заяву на страхову виплату, а також безпосередньо ознайомитися з матеріалами страхової справи в головному офісі компанії в м. Дніпропетровську, що позивач вважає безпiдставним.

Вiдмовившись їхати до Днiпропетровську i наголосивши вiдповiдачу на тому, що весь пакет необхiдних документiв було надано ним ще 17.07.2013 р., позивач знов просив відповiдача надати копію Акту експертизи пошкоджень і копію Рішення страховика про суму компенсації, на що через 4 місяці, 13.05.2014 р., отримав вiдповiдь, що за результатами розгляду поданих ним документів страховиком 09.04.2014 р. йому була перерахована сума (про яку позивачу невiдомо), яку вiн мав отримати в вiддiленнi «ПриватБанку» протягом мiсяця, а оскільки цього зроблено не було, гроші повернулись на рахунок ПРАТ СК «Дніпроінмед». Позивач вказує, що вiн не був повідомлений ні про суму виплати, ні про спосіб її отримання жодним чином, і, як і раніше, жодних відповідей на всі його заяви по суті досі немає, також, як і компенсації матеріального збитку.

Позивач вважає, що ПРАТ СК «Дніпроінмед» навмисно і систематично порушує законодавство України, спотворює суть поданих ним заяв і документів, цілеспрямовано затягує процес виплати страхового відшкодування.

Позивач вказує, що вiн, як потерпiлий, має право на відшкодування збитків, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

З посиланням на п. 3 ст. 22, п. 3 ст. 623 ЦК України, враховуючи положення п. 5 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», беручи за основу суму відновлювального ремонту в 6421,80 грн., яка була нарахована йому 16.07.2013 р. на СТО «Сеул-Авто», день подання заяви на цю виплату в ПРАТ СК «Дніпроінмед» - 17.07.2013 р., день (14.10.2013 р.), коли пройшло 90 днів з дня отримання цієї заяви і коли позивач повинен був отримати відшкодування, ОСОБА_1 було розраховано суму пені, що складає 3391,24 грн.

Також, вказує позивач, внаслідок затримки страхової виплати купівельна спроможність зменшилась в результаті інфляції. Грунтуючись на п. 2 ст. 625 ЦК України, ним були розрахованi збитки від інфляції, якi складають 4985,88 грн., а 3% річних від простроченої суми 344,14 грн.

Разом, вказує позивач, згідно з законами України, ПРАТ СК «Дніпроінмед» повинна сплатити йому на 27.07.2015 р.: 6421,80 грн. (сума ремонту на 16.07.2013р.) + 3391,24 грн. (пеня) + 4985,88 грн. (збитки від інфляції) + 344,14 грн. (відсотки за використання коштів) = 15143,06 грн.

ОСОБА_1 вважає, що своїми протиправними діями, навіть знущанням, співробітники ПрАТ СК «Дніпроінмед» нанесли йому моральну шкоду, бо в результаті ДТП і з причини невиплати страхової компенсації позивач фактично був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, що значно ускладнило його життя та погіршило стан здоров'я. Позивач зазначає, що вiн людина похилого віку, інвалід 2-ї групи після інсульту та кількох операцій, а кожне звернення до вiдповiдача призводить до підвищення у нього артеріального тиску, гіпертонічного кризу та виклику швидкої допомоги. В зв'язку з викладеним, позивач вважає, що ПрАТ СК «Дніпроінмед» повинна йому виплатити моральну шкоду, яку вiн оцінює в 1000 грн.

16.09.2015 р. представником ПрАТ СК «Дніпроінмед» до суду було подано заперечення на позовну заяву, в якому вiн просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову в повному обсязі.

Обгрунтовуючи вказану вимогу представник вiдповiдача вказав, що 17.07.2013 р. позивачем для відповідача була подана заява про виплату страхового відшкодування, в якій позивач отримувачем страхового відшкодування вказав себе, однак не вказав реквізитів виплати страхового відшкодування, в зв'язку з чим відповідач, дотримуючись вимог закону, здійснив виплату страхового відшкодування через систему масових платежів ПАТ «КБ «Приватбанк» «Рrivat Money», що визнається самим відповідачем та підтверджується випискою по рахунку №0000 та реєстром №1ГО.

Представник вiдповiдача не погоджується з сумою страхового вiдшкодування, вказуючи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст.15 ЦПК України, підставою для звернення до суду є порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. ПрАТ «СК «Дніпроінмед», вказує його представник, жодним чином не порушувало, оспорювало чи не визнавало права позивача на отримання відшкодування шкоди. Більше того, ПрАТ «СК «Дніпроінмед» намагалося здійснити позивачу виплату страхового відшкодування, однак через дії позивача, які не узгоджуються з ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було позбавлено об'єктивної можливості здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на рахунок позивача. Таким чином, вважає представник вiдповiдача, у позивача відсутні будь-які фактичні підстави для заявлення майнових вимог до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в судовому порядку.

Представник вiдповiдача вказує, що при розрахунку суми страхового відшкодування відповідачем було віднято розмір франшизи, що вiдповiдає вимогам ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також представник ПрАТ «СК «Дніпроінмед» заперечує проти суми пенi, визначеної позивачем, вказуючи, що вiдповiдно до п. 36.5 ст. 36 вказаного закону, підставою для нарахування пені є прострочення виплати страхового відшокдування. Однак позивач і по даний час не подав належну заяву (з реквізитами для оплати) про виплату страхового відшокодування, що є підставою для початку відліку строку виплати страхового відшкодування, тому строк виплати страхового відшкодування страховиком не був пропущений. Більше того, вказує представник вiдповiдача, страховик пішов назустріч позивачу та намагався виплатити останньому страхове відшкодування за допомогою системи масових платежів «Рrivat Моnеу».

Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних та відсотків за користування коштами, представник вiдповiдача вказує, що згідно ст. 625 ЦК України, відсотки за користування чужими коштами та інфляційні є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання, однак між позивачем та відповідачем відсутні будь-які зобов'язання, а тому вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування чужими коштами та інфляційних є незаконною.

Також представник ПрАТ «СК «Дніпроінмед» звертає увагу суду на те, що формальна подача заяви про виплату страхового відшкодування без зазначення відомостей, які вимагає закон не може ввжатися належною подачою такої заяви.

ОСОБА_1 в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив в разi неявки вiдповiдача в судове засiдання винести заочне рiшення; позовнi вимоги пiдтримав в повному обсязі.

Представник вiдповiдача ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» в судове засiдання не з'явився, причину неявки суду не повiдомив, про час i мiсце судового розгляду був повiдомлений належним чином, що пiдтверджується пiдписом уповноваженої особи в зворотньому повiдомленнi про вручення повістки.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вiдповiдно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, крiм випадкiв, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами i iншими особами, якi беруть участь у справi. Доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення по справi i щодо яких у сторiн i iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Вiдповiдно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вiдповiдно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова вiд 10.10.2012 р., ОСОБА_3 03.08.2012 р., бiля 14:20, в м. Харковi на перехрестi пр. Ленiна i вул. Новгородської, керуючи автомобiлем «Chevrolet Aveo», держзнак АХ6121СI, перед початком руху на дозволяючий (зелений) сигнал свiтлофора не переконався в безпецi, допустив зiткнення з автомобiлем «Daewoo Lanos», держзнак 59553ХК, який закiнчував проїзд перехрестя, чим заподiяв матерiальну шкоду.

Вказаною постановою суду встановлена вина ОСОБА_3, його визнано виним у вчиненнi адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП i накладено на нього адмiнiстративне стягнення в виглядi штрафу.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальниковi) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати iншi умови договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно до п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) в формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний в разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

В своїй позовнiй заявi ОСОБА_1 вказує, що на момент ДТП транспортний засiб «Сhevrolet Aveo», д.н.з. АХ6121СI, був забезпечений вiдповiдно до ЗУ «Про обовязкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв» полiсом №АВ/6244146 вiд 19.04.2012 р., виданим ПрАТ СК «Днiпроiнмед».

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матерiалiв справи вбачається, що відповідач не оспорює того факту, що ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» був застрахований полiсом №АВ/6244146 вiд 19.04.2012 р. автомобiль «Сhevrolet Aveo», д.н.з. АХ6121СI.

Вiдповiдно до довiдки, виданої вiддiлом Державтоiнспекцiї ХМУ ГУМВС України в Харкiвськiй областi, 03.08.2012 р. в м. Харковi на перехрестi пр-та Ленiна i вул. Новгородської автомобiль «Daewoo Lanos», номерний знак 59553ХК, отримав механiчнi пошкодження: деформацiя правої задньої дверi, правого заднього крила, правого коробу; счiс на диску i резинi правого заднього колеса; счiс на правiй передiй дверi в заднiй її частинi.

08.08.2012 р. представник ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» з повідомленням потерпілої особи про подію з транспортним засобом.

З акту огляду транспортного засобу, вбачається, що 09.08.2012 р. аварiйним комісаром ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» було проведено огляд автомобіля «Daewoo Lanos», реєстрацiйний номер 59553ХК, i зафiксовано пошкодження, отриманi ним в ДТП 03.08.2-12 р. В указаному актi зазначено, що власник транспортного засобу (або його представник) повiдомлений про необхiднiсть надання транспортного засобу пiсля його вiдповiдної пiдразборки для додаткового огляду впродовж 5 робочих днiв пiсля дати проведення первiсного огляду.

Вiдповiдно до п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вiдповiдачем вказана вимога виконана не булла, в зв'язку з чим позивач був вимушений 16.07.2013 р. самостiйно звернутись на СТО «Сеул-Авто» для розрахунку вартостi ремонту пошкоджень його автомобiля.

Вiдповiдно до повiдомлення, направленого ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» представником позивача i отриманого адресатом 11.07.2013 р., до вiдома вiдповiдача було доведено, що 16.07.2013 р., в 10:00 буде проведена оцiнка пошкоджень автомобiля позивача «Daewoo Lanos», номер реєстрацiї 59553ХК, який постраждав в результатi ДТП, на СТО «Сеул-Авто», з зазначенням адреси.

Вiдповiдно до рахунку-фактури №00550014 вiд 16.07.2013 р., наданого ТОВ «Сеул-Авто» ОСОБА_1, вартiсть ремонтних робiт склала 6421,80 грн.

З матерiалiв справи вбачається, що в перiод з моменту ДТП до звернення позивача до суду з вимогою про вiдшкодування шкоди, ОСОБА_1 неодноразово звертався до вiдповiдача з заявами про виплату компенсації на ремонт його автомобiля «Daewoo Lanos», номер реєстрацiї 59553ХК, який постраждав в результатi ДТП 03.08.2012; заявами про надання копiї акту експертизи ушкоджень вказаного автомобiлю з зазначенням виконаної технiчним експертом оцiнки вартостi його вiдновлювального ремонту; заявами про надання йому копiї рiшення про компенсацiю вартостi вiдновлювального ремонту зазначеного автомобiля.

Однак, дотепер вiдповiдачем не було виплачено ОСОБА_1 страхового вiдшкодування, при цьому рiшення про відмову в здійсненні страхового відшкодування суду не надано.

Посилання представника вiдповiдача на те, що ОСОБА_1 при зверненнi до ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» з заявою про виплату страхового вiдшкодування отримувачем страхового вiдшкодування вказав себе, при цьому не вказавши реквiзитiв вiдшкодування, в зв'язку з чим вказане вiдшкодування не було виплачене, суд вважає безпiдставними, оскiльки вiдповiдно до пп. «є» п. 35.2 ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заява про страхове відшкодування має містити відомості про банківські реквізити заявника за їх наявності. Отже їх вiдсутнiсть не є пiдставою для не прийняття рiшення про виплату чи не виплату компенсації.

Вiдповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством., включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом в момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Пунктом 36.5. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З рахунку-фактури №00550014 вiд 16.07.2013 р. вбачається, що вартiсть ремонтних робiт без податку на додану вартiсть склала 6421,80 грн.

Вiдповiдно до розрахунку, наданого позивачем, розмiр пенi за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за перiод з 14.10.2013 р. по 27.07.2015 р. становить 3391,24 грн.

Вiдповiдно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вiдповiдно до розрахунку збиткiв вiд інфляції, наданого позивачем, збитки вiд інфляції заперiод з 14.10.2013 р. по 27.07.2015 р. становлять 4985,88 грн.

З розрахунку процентiв за користування грошовими коштами, наданого позивачем, проценти за використання коштiв за перiод з 14.10.2013 р. по 27.07.2015 р. становлять 344,14 грн.

Отже, сума загальної заборгованостi ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» перед ОСОБА_1 становить 15143,06 грн. i складається з: суми ремонту на 16.07.2013 р. в розмiрi 6421,80 грн., пенi в розмiрi 3391,24 грн., збиткiв вiд інфляції в розмiрi 4985,88 грн., вiдсоткiв за використання коштiв в розмiрi 344,14 грн.

Вiдповiднодо ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фiзичнiй або юридичнiй особi неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю, вiдшкодовується особою, яка її завдала, за наявностi її вини, крiм випадкiв, встановлених ч. 2 цiєї статтi.

Згiдно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ вiд 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про вiдшкодування моральної (немайнової) шкоди», в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 вказаної постанови встановлено, що при вирiшеннi спору про вiдшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню пiдлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В позовнiй заявi ОСОБА_1 вказує, що в результатi протиправних дій вiдповiдача з невиплати йому страхової компенсації, позивач фактично був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, що значно ускладнило його життя та погіршило стан здоров'я, оскiдьки вiн людина похилого віку, інвалід 2-ї групи після інсульту та кількох операцій, а кожне звернення до вiдповiдача призводило до підвищення у нього артеріального тиску, гіпертонічного кризу та виклику швидкої допомоги. Завдану йому матерiальну шкоду позивачем було оцiнено в 1000 грн.

Матерiалами справи пiдтверджується, що ОСОБА_1 дiйсно є людиною похилого вiку.

В зв'язку з викладеним, враховуючи, що дії ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» з невиплати ОСОБА_1 є протиправними, суд вважає, що тривала невиплата відповідачем страхової компенсації позивачу дійсно спричинила останньому моральну шкоду. Виходячи з обставин спричинення шкоди, суд вважає, що визначений позивачем розмiр моральної шкоди, який становить 1000 грн., вiдповiдає принципам розумності і справедливості, є достатнiм, справедливим та виваженим для компенсації моральних страждань позивача, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано квитанцiю №58 вiд 27.07.2015 р. про сплату судового збору в сумi 243,60 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає позовнi вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими i такими, що пiдлягають задоволенню в повному обсязi.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 979, 980, 988, 990, 992, 1187, 1194 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про страхування", ст.ст. 3, 22, 29, 32, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

вирiшив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного Акцiонерного Товариства «Страхова компанiя «Днiпроiнмед» про вiдшкодування майнової і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязi.

Стягнути з Приватного Акцiонерного Товариства «Страхова компанiя «Днiпроiнмед» (49005, м. Днiпропетровськ, вул. Симферопольська, 21, оф. 307, ) на користь ОСОБА_1 (61174, м. Харкiв, вул. Архiтекторiв, 22, кв. 106, р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3):

- суму матерiальної шкоди в розмiрi 15143 (п'ятнадцять тисяч сто сорок три) грн. 06 коп.;

- суму моральної шкоди в розмiрi 1000 (одна тисяча) грн.;

- суму судових витрат в розмiрi 243 (двiстi сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: