Справа № 163/407/15-ц
Провадження № 2/163/101/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки і піклування Любомльської районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2015 року позивач, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, звернулася в суд із позовом до Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що після смерті матері її підопічної, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. Малолітня ОСОБА_2 як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, так як проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте не може оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців немає.

В судове засідання позивач не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в позовній заяві зазначила, що розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Представник органу опіки і піклування Любомльської районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно витягу з погосподарської книги №4 за 2000 рік по особовому рахунку НОМЕР_1, будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 (а.с.7).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с.9).

Ще за життя, 12 лютого 1998 року, ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй онуці - ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_3 спадщину прийняла, так як проживала з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вступила у управління та володіння спадковим майном, що доводиться довідкою Штунської сільської ради №215 від 08 травня 2014 року (а.с.13). Проте своїх спадкових справ оформити не встигла, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. У зв'язку з цим, спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна померлої ОСОБА_3 залишилась її малолітня донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно ч.ч.4,5 ст.1268 ЦК України, малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 прийняла, оскільки на момент смерті матері проживала з нею в вищезгаданому житловому будинку, та була малолітньою.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Розпорядженням Любомльської райдержадміністрації Волинської області №132 від 05 липня 2013 року малолітній ОСОБА_2 надано статус дитини-сироти, а розпорядженням цієї ж райдержадміністрації №148 від 01 серпня 2013 року ОСОБА_1 призначено опікуном цієї дитини.

Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Любомльської державної нотаріальної контори від 02.02.2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_2, звернулася її опікун ОСОБА_1, проте останній було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що за малолітньою ОСОБА_2 як спадкоємця за законом першої черги, яка прийняла спадщину, слід визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст.1217, 1222, 1261, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за малолітньою ОСОБА_2, в інтересах якої діє її опікун - ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та

спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.