У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції, ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського районного суду від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції, ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на: житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул. Мирній 12-а в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області, проведену 16 липня 2012 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 37048409, номер запису про право власності 124-368 в книзі 2) на підставі договору дарування від 10 липня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1032; земельну ділянку площею 0,138 га. з кадастровим номером :10:043:0484, що по вул. Мирній, 12-а в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області, проведену 16 липня 2012 року в Поземельній книзі за реєстровим номером 01 на підставі договору дарування від 10 липня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1033.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що, підставою звернення ОСОБА_4 з позовом про скасування державної реєстрації права власності є рішення Рівненського міського суду від 10.06.2014 року про визнання недійсним договорів дарування, укладених між нею та ОСОБА_6.

______________________________________________________________________

Справа № 570/205/2015 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/1277/2015 Суддя-доповідач ОСОБА_8 Як вбачається із рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10.06.2014 року предметом позову ОСОБА_4 по вказаній справі була вимога про визнання недійсними договорів без застосування наслідків недійсності правочинів.

Зазначає, що розгляд справи про скасування державної реєстрації, проведеної реєстратором на підставі договорів, визнаних недійсними є неповним без одночасного вирішення питання про реєстрацію прав власності за попереднім власником відчужувачем ОСОБА_6.

Правовстановлюючий документ попереднього власника спірного майна свідоцтво про право власності від 04.07.2012 року ніким не оспорювався, не визнавався недійсним та є чинним.

Вирішення питання про скасування державної реєстрації стосується прав та інтересів попереднього власника цього майна ОСОБА_6 (відчужувача за договорами дарування). Проте ОСОБА_6 не було залучено до участі у справі як третю особу.

Вказує, що позов ОСОБА_4 не повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, зважаючи на адміністративно-правову природу спору.

Просить суд скасувати оскаржуване заочне рішення та постановити ухвалу про закриття провадження по справі.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 покликається на законність та обґрунтованість заочного рішення суду. Просить про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного заочного рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 липня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено договір дарування житлового будинку, з надвірними будівлями, згідно умов якого ОСОБА_6 передав безоплатно, а ОСОБА_3 прийняла у власність як дарунок житловий будинок, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Карпилівка, вулиця Мирна, будинок № 12а , а також договір дарування земельної ділянки, площею 0,138 га., кадастровий номер :10:043:0484 (а.с. 7-9).

З витягу про державну реєстрацію прав № 34832561 вбачається, що 16 липня 2012 року, на підставі вищезазначеного договору дарування житлового будинку, з надвірними будівлями, зареєстровано право власності ОСОБА_3 на житловий будинок, з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Карпилівка, вулиця Мирна, будинок 12 а (а.с. 12).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2014 року, вищезазначені договори дарування від 10.07.2012 року визнано недійсними (а.с. 13-15).

Підставою для визнання судом договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки недійсними стало те, що всупереч вимогам ст. 65 СК України, ст. 369 ЦК України, оспорювані правочини на відчуження спільного майна подружжя вчинені ОСОБА_6 без нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_4 як одного з співвласників і тому містять підстави для визнання їх недійсними (14 зворот).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказане свідчить про те, що на час розгляду справи ОСОБА_3 не має будь-яких правових підстав для реєстрації її права власності на житловий будинок з надвірним будівлями за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Карпилівка, вулиця Мирна, будинок 12 а, а також на земельну ділянку в с. Карпилівка Городоцької сільської ради, площею 0,138 га., кадастровий номер :10:043:0484.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

ОСОБА_4, звернувшись до суду з позовом про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_3 на вищезазначені обєкти нерухомого майна, обрала судовий порядок захисту її порушених прав як співвласника таких обєктів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' від 01.07.2004 року № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 26 вищезазначеного закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, скасовуючи державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вищезазначені обєкти нерухомого майна суд першої інстанції вірно встановив характер спірних правовідносин, надав належну оцінку доказам по справі і обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, про те, що вказаний спір не повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, зважаючи на адміністративно-правову природу спору є такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються положеннями чинного законодавства.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 2 п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Даний спір про скасування державної реєстрації права власності виник із цивільно-правових відносин та спрямований на захист приватноправових інтересів позивачки.

Отже, позивачкою вірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав у порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі заочного рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_2