РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3203/15-ц

пр. № 2/759/2743/15

28 квітня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в березні 2015 року заявив позов про стягнення з ОСОБА_1 38849,83 доларів США на погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 28.04.2015р. провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 12919,34 доларів США було закрито, у зв'язку з тим, що набуло законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача Петренко С.В. в судовому засіданні на решті вимог позову наполягала, просила їх задовольнити за підстав викладених в позовній заяві.

ОСОБА_1 позов не визнав і заявив про застосування до спору наслідків пропуску строків позовної давності.

Судом встановлено таке.

22.08.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №К3SOAK00614861, за яким перший надав, а другий прийняв кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 19623 долара США, для придбання автомобіля, та в сумі 5941,57 долара США на сплату страхових внесків, на строк до 03.08.2011 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2011 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 102837,95 грн. (12919,34 доларів США), що складається із заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, з комісії та пені.

Саме дане рішення і стало підставою, для часткового закриття провадження у справі.

Як вбачається з довідки про заборгованість, позивач після постановлення рішення, продовжував нараховувати на заборгованість за кредитом відсотки, комісію та пеню.

Саме з даних нарахувань і складається заявлена до стягнення сума.

Проте, це суперечить договору, оскільки такі нарахування обмежуються строком дії договору, тобто 03.08.2011 року, а заборгованість що виникла на вказану дату вже стягнута в судовому порядку.

В даному випадку позивач має право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишилось невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України, про що наведено в п.17 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а також на отримання інших нарахувань на заборгованість по кредиту відповідно до закону.

Проте, таких вимог позивачем не заявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для застосування до спору ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, як на тому наполягає позивач, не має, а тому в задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

Разом з тим, суд визнає, що позивачем пропущені строки звернення до суду з даним позовом, проте застосувати наслідки пропуску таких строків не має необхідності, оскільки це можливо лише у разі порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.