ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2021/15-ц
провадження № 2/753/2514/15
УХВАЛА

"02" березня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування втраченої вигоди та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування втраченої вигоди та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 02 лютого 2015 року, у зв'язку з порушенням позивачем вимог статті 119 ЦПК України, дана позовна заява залишена без руху та встановлено позивачу строк п'ять днів з дня отримання ним даної ухвали для усунення недоліків.

26 лютого 2015 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача на ухвалу про залишення без руху з доданою до неї квитанцією про сплату судового збору у розмірі 93,60 грн.

Водночас, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року № 10 роз'яснив, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Крім того, п. 13 даної постанови роз'яснено, що у випадках об'єднання двох або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 грн.). А згідно з п. 2 цієї частини за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.)

Разом з тим, додана позивачем до заяви про усунення недоліків квитанція №ПН33177 від 24 лютого 2015 року на суму 93,60 грн. разом з доданими до позовної заяви квитанціями на загальну суму 393,60 грн. (243,60 + 150) не може бути належним доказом сплати ним судового збору за заявленими вимогами, оскільки не відповідає встановленому чинним законодавством розміру сплати судового збору за подання позовної заяви про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування втраченої вигоди та моральної шкоди, так як судовий збір повинен бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 02 лютого 2015 року, а саме недоліки позовної заяви ним не усунуті.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачеві.

Згідно з частиною 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування втраченої вигоди та моральної шкоди - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.