Справа № 536/2070/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Литвинюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа 2-305/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу.

09 вересня 2015 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову по вищезазначеній цивільній справі. Просив суд зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1, в звязку з тим, що вказана квартира, була придбана ним 29 липня 2011 року, а арешт був накладений 12 березня 2012 року за ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Святської О.В.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності.

Заінтересовані особи ОСОБА_3М, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляли, заперечень проти заяви не направляли.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала клопотання про слухання справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, вивчивши письмові докази долучені до заяви дійшов до висновку, що заяву слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав:

12 березня 2012 року за заявою ОСОБА_2 ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області були вжиті заходи щодо забезпечення позову - накладено заборону щодо відчуження житлового будинку № 6 по вул. Космонавтів 6, с. В. Терешківка Кременчуцького району Полтавської області, належного ОСОБА_4 та квартири АДРЕСА_2, належної ОСОБА_3.

Відповідно до Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 14 березня 2012 року Четвертою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області було накладено відповідно до ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 березня 2012 року арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Однак, на момент винесення ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року та накладення арешту, вищевказана квартира на підставі Договору купівля-продажу від 29 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 зареєстрованого в реєстрі за № 3014, належала заявникові ОСОБА_1.

В матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували станом на 12 березня 2012 року право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4.

Рішенням № 24178114 від 05 вересня 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_8 було відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на квартиру, що розташована Полтавська обл.., АДРЕСА_5, за субєктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, оскільки, під час розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним реєстратором встановлено наявність арешту нерухомого майна, обєктом якого є квартира АДРЕСА_6. Зазначене обтяження встановлене щодо попереднього власника квартири.

За таких обставин заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості розпоряджатися своїм нерухомим майном.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову слід скасувати.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу, в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_7, яка належала ОСОБА_3.

Копію ухвали направити для виконання Четвертій Кременчуцькій держнотконторі та для відому ОСОБА_1, ОСОБА_3М, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5В

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський