Справа № 523/5728/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді Сувертак І. В.,

при секретарі Мамренко Г. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про роз'яснення змісту виконавчого документу (рішення) Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Марфін Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 01 липня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства Марфін Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

В квітні 2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про роз'яснення змісту виконавчого документу (рішення) Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2013 року по цивільній справі, в якій державний виконавець просить вирішити питання про встановлення порядку здійснення відрахування заборгованості по виконавчому листу виданому 25.07.2013 року про стягнення грошової суми 94429, 08 доларів США, яка складає становм на 25.07.2013 року у розмірі 754771, 64 гривень, а становм на 20.03.2015 року складає у розмірі 2189868, 25 гривень.

Сторони в судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення (виконавчого документу).

Розглянувши заяву суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України до статті 221 ЦПК України, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Зі змісту заяви про роз'яснення судового рішення вбачається, що причиною подання заяви не є незрозумілість резолютивної частини судового рішення. Натомість державний виконавець подав заяву, в якій просить роз'яснити, як проводити стягнення по виконавчим документам, тобто, як виконувати рішення суду.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено порядок дій і рішень, які приймає державний виконавець, і якими повинен керуватися в своїй роботі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси №523/6208/13-ц від 01 липня 2013 року не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового документу, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання. Таким чином заява державного виконавця про роз'яснення рішення суду не підлягає задоволенню, оскільки роз'яснення порядку виконання рішення суду до компетенції суду не входить та суперечить чинному законодавству.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 210, 221, 293-294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про роз'яснення змісту виконавчого документу (рішення) Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Марфін Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя