АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 2890 /2015 р. Головуючий у І інстанції Козленко Г.О.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, прокуратура Солом'янського району м. Києва, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, відібрання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , треті особи: Прокуратура Солом'янського району м. Києва, орган опіки і піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, відібрання дітей від інших осіб, з якими вони проживають.

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з червня 2006 року по червень 2010 року він та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року визначено місце проживання дітей з матір'ю.

Після розірвання шлюбу відповідач разом з дітьми та своїми батьками проживає в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 429 від 23.06.2014 року встановлено регламент побачень батька з дітьми.

Проте діти жодного разу не виходили до нього на побачення, мати та бабуся постійно перешкоджають у спілкуванні з дітьми та наданні їм допомоги. У зв'язку з чим він постійно звертається до органів міліції та прокуратури, звертається за консультацією до психолога з метою усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Вказував, що діти знаходяться в небезпечних умовах для життя, здоров'я та морального виховання з боку психологічного впливу відповідачів та постійно хворіють, оскільки бабуся ОСОБА_3 займається окультними науками.

Оскільки відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми та займатися їхнім вихованням,просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі провести судово-психологічну експертизу ОСОБА_6, вирішити питання щодо призначення медичної експертизи дітям, вирішити питання щодо направлення на судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми, відібрати дітей від інших осіб, з якими вони проживають і передати йому дітей .

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року у задоволені позовної заяви ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, прокуратура Солом'янського району м. Києва, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, відібрання дітей відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_8ё який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з підстав , викладених у ній, пояснення відповідачів та їх представника ОСОБА_9, які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що ніхто із відповідачів не чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, так як діти не хочуть до нього іти, пояснення представника органу опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації ОСОБА_10, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що спочатку діти спілкувалися з батьком, а потім дочка відмовилася з ним спілкуватися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтями 141 СК України передбачено , що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства ( ст. 151 СК України ).

Положенням ст. 158 СК України передбачено , що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що з 3 червня 2006 року по 25 червня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Зоцівка, Ічнянськогорайону, Чернігівської області, зареєстрованого: Чернігівська обл., Ічнянськийрайон, с. Іваниця, проживає: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2011 року та до досягнення повноліття доньки ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4, а потім у розмірі 250 грн. щомісячно та на утримання сина ОСОБА_7 до його повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5. Вирішено питання судових витрат ( т.1 а.с. 46).

Згідно довідки-розрахунку ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, складеною державним виконавцем Риндя О.М. заборгованість по виплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.07.2014 року становить 3000,00 грн.. Загальна заборгованість по аліментам складає 8580,6 грн. (5580, 6+3000) ( т.1 а.с. 83).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, Орган опіки і піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей разом з матір'ю задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судового збору.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, Орган опіки і піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей разом з батьком відмовлено ( т. 1 а.с. 18-20).

Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 429 від 23 червня 2014 року встановлено регламент побачень батька дітей ОСОБА_1 з малолітніми ОСОБА_6, 2007 року народження та ОСОБА_7 , 2010 року народження щомісяця кожної неділі з 10.00 год. до 13.00 год. та 3 тижні влітку за попередньою домовленістю з матір'ю дітей, ОСОБА_2 ( т. 1 а.с. 21).

З листа Служби у справах дітей Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації( далі - Служба у справах дітей) від 06 серпня 2014 року випливає, що позивач неодноразово звертався у Службу у справах дітей з заявами щодо невиконання розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 23 червня 2014 року № 429 " Про визначення способів участі батьків у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6, 2007 року народження та ОСОБА_7 , 2010 року народження, які зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1" та сприяння у налагодженні відносин з дітьми.

Службою у справах дітей неодноразово викликалася ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_6 для співбесіди з приводу скарг позивача.

При цьому Службою у справах дітей встановлено , що ОСОБА_2 не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми , але діти не бажають спілкуватися з позивачем та виходити з батьком на прогулянку.

МалолітняОСОБА_6 під час бесіди з працівниками служби у справах дітей повідомила, що сама не бажає спілкуватися з батьком і ніхто її проти батька не налаштовує, оскільки вона втомилася відповідати йому на запитання щодо " тьоті ОСОБА_11" та слухати , як тато скаржиться на бабусю та дідуся.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до психолога для проведення колекційної роботи з дітьми стосовно налагодження психоемоційного зв'язку дітей з батьком.

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Центру психологічної експертизи та психодіагностики МІГП про надання консультативної допомоги, метою якої було дослідження та визначення психологічних нужд та потреб розвитку її дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Провівши дослідження психолог Центру психологічної експертизи та психодіагностики МІГП дійшов висновку, що соціально-підтримуюче оточення для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складають їх матір - матір , дідусь , бабуся , тітка ОСОБА_5 та вони самі стосовно один одного як брат та сестра.

Негативне , конфліктне ставлення дітей до батька , що мешкає окремо , обумовлено негативним досвідом взаємодії з батьком у перед - та пост розлучний період. Це пов'язано тим, що у період сумісного проживання з батьком у дітей був відсутній досвід позитивно забарвленої емоційної взаємодії з ним. Негативне ставлення до батька за умови фізичного насильства ( або загрози фізичного насильства) з його боку стосовно дітей та намагання змінити місце проживання дітей без погодження з ними призведе до затримки й зниження темпів психічного та фізичного розвитку дітей. Особливо це стосується ОСОБА_7. Враховуючи вік дитини ( 3 роки 1 місяць) та актуальний рівень розвитку мовлення еквівалентної альтернативи психічній підтримці в психічному та фізичному розвитку дитини, яку створила ОСОБА_2 за участю підтримуючого оточення , не існує. Переміщення дитини суперечить інтересам дитини.( т.2 а.с.6-12)

В подальшому ОСОБА_2 за рекомендацією Служби у справах дітей звернулася до Громадської організації " Центр допомоги сім'ї для проведення психологічного обстеження малолітніх дітей щодо визначення психоемоційного стану дітей та емоційної прихильності дітей до членів родини.

Під час обстеження встановлено, що діти проживають з матір'ю і мають можливість зустрічатися з батьком один раз на тиждень ( у неділю з 10.00 по 13.00 ), проте, як пояснила мати дітей , останні дві зустрічі не відбулися , так як діти категорично відмовляються спілкуватись з батьком.

За результатами психологічної роботи Громадської організації " Центр допомоги сім'ї" від 11 липня 2014 року № 005 з'ясовано , що емоційна сфера дітей характеризується позитивною спрямованістю, що свідчить про відчуття ними безпеки та емоційного комфорту в сім'ї , де вони на даний час проживають.

У дітей виявлений міцний емоційний зв'язок з матір'ю , вона для них є центром захисту , безпеки , спокою , стабільності та комфорту .

По відношенню до батька простежується негативізм та емоційна відчуженість , наявний певний страх , можливо це пов'язано з поведінкою батька. Діти не бажають зустрічатися з батьком. Як пояснила ОСОБА_6 : " Ми його не хочемо бачити, бо він нас обіжає… Ми з ним не хочемо жить … Ми мріємо про те , що б він нас не доставав і тоді ми будемо всі щасливі"

У висновку психологічного обстеження від 11 липня 2014 року № 005 психолог зазначила , що враховуючи психоемоційний стан дітей , їх потреби та інтереси відповідно віку , відсутність у дітей бажання зустрічатися з батьком та з метою мінімізації травмування дітей , рекомендовано переглянути графік зустрічей дітей з батьком та надалі створити комфортні умови проживання дітей з мамою , так як ці умови необхідні для відчуття психічної стабільності , впевненості , спокою та психоемоційного комфорту дітей( т.2 а.с.13-17).

Представник органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації Черкасова В.А. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та стверджувала , що неодноразові скарги позивача перевірялися і встановлено , що ОСОБА_2 не чинить перешкоди у спілкуванні дітей з батьком , але вони не бажають з ним спілкуватися. Про це, зокрема, їй сказала дочка ОСОБА_6.

Відмовляючи у задоволені позову суд правильно виходив з того , що позивач не надав доказів в підтвердження того , що йому чинять перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Він і сам не заперечував, під час роз'яснення йому у судовому засіданні Апеляційного суду м. Києва положення ст. 159 СК України та з'ясування питання про способи участі його у вихованні дітей, що це питання вирішити неможливо без проведення судової психологічної експертизи дітям для з'ясування питання хто їм сказав про " Тьотю ОСОБА_11 " і таке інше.

Доводи позивача про те , що мати , бабуся та дідусь негативно впливають на дітей та завдають шкоду їх здоров'ю судом належним чином перевірялися і не знайшли свого підтвердження.

В той час, як у висновках психологів зазначається , що мати піклується про дітей , створила їм належні умови , мати для них є найбільш авторитетною у найближчому їх оточенні. Вони люблять своїх близьких, які до них добре відносяться .

Солом 'янським РУ ГУМВС України в м. Києві перевірялися заяви ОСОБА_1 , які були адресовані до прокуратури Солом'янського району м. Києва щодо протиправних дій відносно малолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і таких дій не встановлено.( т.2 а.с. 197).

За таких обставин , суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом відібрання їх від ОСОБА_3, ОСОБА_5,ОСОБА_4.

Під час розгляду справи позивач заявляв клопотання про призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в Міському центрі дитини Служби у справах дітей виконавчого органу КМДА судово-психологічної експертизи та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 судово - психіатричної експертизи і суд обґрунтовано відмовив , оскільки були відсутні підстави передбачені ст. 143 ЦПК України до її призначення, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року про відмову у призначенні експертизи та задоволення клопотання позивача і призначення зазначених експертиз є необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі щодо відібрання дітей та передачі їх йому у зв'язку з тим, що відповідач неналежно їх доглядає та виховує є безпідставними, скільки рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року визначено місце проживання дітей з матір'ю і з наявних в матеріалах справи доказів такого не встановлено та такі доводи є порушенням принципу Декларації прав дитини.

Судом з'ясовані обставини , які мають значення для правильного вирішення справи, а тому посилання в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин справи є безпідставним.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено .

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: