гСправа № 358/94/15-ц Провадження № 2/358/102/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого суддіТітова М.Б.

за участю секретаря судового засіданняЗеленько О.Д.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом до Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області, посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось їй після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вона прийняла спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, так як 23.10.2010 року подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадщину після смерті матері вона прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, що підтверджується копією спадкової справи. Інші спадкоємці відсутні.

Житловий будинок АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області належав спадкодавцю ОСОБА_2, яка за життя не оформила право власності на будинок та не отримала правовстановлюючий документ.

При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок.

Оскільки позивачка позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду.

Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Дмитренківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 07 травня 1996 року секретарем виконавчого комітету Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області Синьогуб Т.М.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину.

Із повідомлення державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №01-16/817 від 03.06.2014 року, а також копії спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом на майно померлої ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, являється ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала постійно із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Дмитренківської сільської ради №351 від 07.09.2012 року.

Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/818 від 03.06.2014 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю ОСОБА_1 з дня смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Довідкою Дмитренківської сільської ради № 350 від 11 грудня 2014 року підтверджується, що житловий будинок по АДРЕСА_1, Богуславського району Київської області згідно записів в погосподарській книзі належав ОСОБА_2, яка була головою двору.

За даними технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1917 року забудови, загальною площею 50,20 кв.м., житловою площею 20,90 кв.м., допоміжною площею 23,90 кв.м., та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою, прибудова, два сараї, колодязь питний, огорожа, загальною інвентаризаційною вартістю 54412 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на будинок по АДРЕСА_1 Богуславського району, оскільки відомості про її будинковолодіння були внесені до по господарської книги Дмитренківської сільської ради.

Висновком № 30/24.11.14 від 24 листопада 2014 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області, 1917 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 692 від 26.11.2014 року.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_2, під час проведення попереднього засідання не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 130 ч. 4, 174 ч.4, 202, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1223 ч. 1, 1268, 1269 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок 1917 року забудови, загальною площею 50,20 кв.м., житловою площею 20,90 кв.м., допоміжною площею 23,90 кв.м., та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою, прибудову, два сараї, колодязь питний, огорожу, загальною інвентаризаційною вартістю 54412 гривень, що розташовані по АДРЕСА_1, Богуславського району, Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення, через 10 днів з моменту отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов