Єдиний унікальний номер: 448/24/15-ц
Провадження № 2/448/55/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04.02.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.

з участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Мостиська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання права власності на будинковолодіння,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2015року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", членами якого, як вважають, були саме вони (позивачі) та ОСОБА_6 Стверджують, що спірний будинок належав їм та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/3 ідеальній частині кожному.

Вказують, що 10.03.2011р. ОСОБА_6 помер, однак за життя такий склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй (позивачці ОСОБА_1). При цьому вона (ОСОБА_1) своєчасно звернулась в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, де як спадкоємець за заповітом майна ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину, зокрема на земельну ділянку та на грошові вклади.

Стверджують, що позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити правовстановлюючі документи на вказане будинковолодіння, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності на таке, зокрема за позивачкою ОСОБА_2 - право власності на 1/3 частину як за членом колгоспного двору, а за позивачкою ОСОБА_1- право власності на 2/3 частини спірного будинковолодіння (1/3 частину як за членом колгоспного двору та 1/3 частину - в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6).

Вимоги позивачкою ОСОБА_1 підтримано в судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, а подала заяву, в якій зазначає, що підтримує заявлені нею позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, а подали заяви, а яких зазначили, що на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_6 не претендують, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують та просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, а подав копію спадкової справи за №241/2011, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а також заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій зазначила, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 було збудоване у 1976 році та відносилося до суспільної групи "колгоспний двір". Членами зазначеного двору, які станом на 15.04.1991року не втратили та зберегли право на частку в майні такого, як вважає суд, були: ОСОБА_6 та позивачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується поясненнями позивачки та виписками із погосподарських книг Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які діяли станом на 15.04.1991року і регулювали власність колгоспного двору, подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та їхня дочка ОСОБА_1. як члени колгоспного двору мали в рівних частках право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), тобто кожен на 1/3 ідеальну частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_6, до складу якої входило і право власності на 1/3 частину вищезазначеного спірного будинковолодіння, що належала померлому як члену колгоспного двору.

Спадкодавець ОСОБА_6 за життя усім своїм майном розпорядився на користь своєї дочки ОСОБА_1, позивачки у справі, склавши 03.03.2011р. в її користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця ОСОБА_6. ним не змінений і не відмінений.

Позивачка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_6, оскільки у визначений законом строк звернулася в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про її прийняття.

Так, із матеріалів спадкової справи за №241/2011, що заведена Мостиською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_1 11.07.2011р. звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 18.10.2011р. на частину спадкового майна (земельну ділянку площею 0,4978га на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району; грошові вклади з відсотками та нарахованою компенсацією у відділенні «Ощадного банку» №6315 м.Мостиська) отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_6, у встановленому законом порядку прийняв саме спадкоємець за заповітом - позивачка по справі ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_6 частка ОСОБА_1 у спірному будинковолодінні збільшилася до 2/3 частин такого (1/3, що належала їй як члену колгоспного двору, + 1/3, яку успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті батька).

Однак через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння позивачка ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, про що отримала відповідне повідомлення від завідувача Мостиської державної нотаріальної контори.

Спадкоємців обов'язкової частки у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_6, не встановлено.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки; заявою представника відповідача; заявами третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6; копією заповіту ОСОБА_6 від 03.03.2011р.; копією свідоцтва про народження ОСОБА_7; копією свідоцтва про одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_8; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1; копією паспорт громадянина України ОСОБА_2; листом Мостиської державної нотаріальної контори №02-14/749 від 28.07.2014року; довідкою КП «Мостиське РБТІ» 1744 від 12.08.2014 року; витягами з по господарських книг Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області; довідками, виданими Зав'язанцівською сільською радою №984 та №985 від 17.12.2014року; матеріалами спадкової справи №241/2011, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_6, в тому числі копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих на ім'я спадкоємця ОСОБА_1

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачів на спірне майно (будинковолодіння по АДРЕСА_1) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ними (позивачами) права власності на вищевказане майно.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так як судом безспірно встановлено, що позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1, так і спадкодавець ОСОБА_9 на час своєї смерті, були фактичними власниками житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 в рівних частках - по 1/3 ідеальній частині кожен, а позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом усього майна спадкодавця ОСОБА_9 та прийняла спадщину після його смерті, суд приходить до висновку, є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів, зокрема для визнання за позивачкою ОСОБА_2 - права власності на 1/3 ідеальну частину будинковолодіння, на яку вона мала право як член колгоспного двору, а за позивачкою ОСОБА_1 - права власності на 2/3 ідеальні частини такого (1/3 частина, на яку вона мала право як член колгоспного двору, + 1/3 частина, яку вона успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 ).

Понесені судові витрати, як вважає суд, слід залишити за позивачами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.120-125 ЦК України в редакції 1963року, ст.ст. 1216, 1223, 1268-1270, 1297 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/3 ідеальні частини будинковолодіння (житлового будинку з господарськими спорудами) по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 ідеальну частину будинковолодіння (житлового будинку з господарськими спорудами) по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20__ р.

Суддя Я.Є. Стецик