Справа №478/1355/15-ц 20.10.2015 20.10.2015 20.10.2015
Провадження №22-ц/784/2411/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 478/1355/15-ц Головуючий І інстанції Сябренко І.П.
Провадження № 22-ц/784/2411/15 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Яворської Ж.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі Біляєвій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року у звязку із нововиявленими обставинами у справі за поданням старшого державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року подання старшого державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань було задоволено і ОСОБА_1 тимчасово було заборонено виїжджати за межі України до повного виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини : сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.12.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини : сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України. При цьому посилався на те, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року його позовні вимоги до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Змінено розмір аліментів, стягнутих з нього за рішеннями Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.12.2005 року та від 11.07.2006 року на користь ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 16 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Відкликано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, які видані на підставі рішень Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.12.2005 та від 11.07.2006 року, які знаходяться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції. Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року набрало законної сили. Виконавчі листи за вказаним рішеннями відкликано. Також зазначив, що для свого існування він нелегально вимушений був виїжджати на заробітки по вахтовому методу за межі України для здобуття джерел існування та сплати аліментів за рішеннями суду. В теперішній час після винесеного рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року він бажає офіційно, легально виїжджати за межі України за вахтовим методом для здобування собі джерел існування та сплати аліментів за рішенням суду. На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просив суд переглянути справу у звязку з нововиявленими обставинами та скасувати ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 31.03.2014 року.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 31.03.2014 року у звязку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд скасувати зазначену ухвалу та винести нове рішення про скасування ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 31.03.2014 року, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_6 не визнала доводи апеляційної скарги, просила її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Інші учасники процесу до судового засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31.03.2014 року тимчасово заборонено громадянину України, боржнику - ОСОБА_1 виїжджати за межі України до повного виконання рішення Казанківського районного суду від 11.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та рішення Казанківського районного суду від 22.12.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зміст мотивувальної частини зазначеної ухвали суду від 31.03.2014 року та матеріали справи вказують на те, що в основу судового рішення був покладений факт умисного невиконання боржником ОСОБА_1 рішень Казанківського районного суду від 22.12.2005 року та від 11.07.2006 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим станом на 01.03.2014 року заборгованість зі сплати аліментів склала 55995 грн. 52 коп. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.07.2015 року змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2005 року на користь ОСОБА_3 та за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2006 року на користь ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Проаналізувавши дані обставини, суд дійшов висновку про те, що рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.07.2015 року не може бути нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки вказаним рішенням не скасовані рішення від 22.12.2005 року та від11.07.2006 року про стягнення з боржника аліментів на утримання дітей, які стали підставою для ухвалення рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України і ним не спростовані обставини, встановлені судом на час розгляду справи.

Дані висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону, зазначеному в тексті ухвали.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував того, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.07.2015 року зменшено розмір аліментів, які підлягають сплаті на утримання дітей, а також те, що цим же рішенням були відкликані виконавчі листи, на підставі яких за поданням державного виконавця суд прийняв рішення про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, а також те, що ухвала суду від 31 березня 2014 року приймалася на підставі рішень суду від 22.12.2005 року та від11.07.2006 року, не є підставою для скасування ухвали суду, так як суд дав цим доводам апелянта належну правову оцінку в сукупності з іншими доказами по справі, а доводи апелянта фактично містять субєктивне тлумачення апелянта норм матеріального та процесуального права і направлені на переоцінку доказів, які судом першої інстанції були належним чином досліджені та оцінені. При цьому колегія суддів приймає до уваги також те, що підставою для тимчасового обмеження боржника в праві виїзду за межі України були не самі по собі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.12.2005 року та від 11.07.2006 року та видані на підставі них виконавчі листи, а наявність заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на 01.03.2014 року становила 55995грн. 52 коп., а також те, що боржник ухилявся від виконання зобовязань, покладених на нього даними рішеннями суду та не вчиняв дій, спрямованих на виконання рішень судів. Доказів того, що боржник погасив повністю чи частково заборгованість по сплаті аліментів суду надано не було. Даних про те, що після відкликання виконавчих листів у зв,язку зі зміною розміру аліментів, виконавче провадження було закрито, суду також надано не було.

Тому розглядаючи справу в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку.

Головуючий

Судді