Справа № 495/9369/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/9369/14-ц
до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»
про стягнення збитків за договором банківського вкладу
16.12.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі по тексту - відповідач) про стягнення збитків за договором банківського вкладу (а.с.1-4).
Так, позивач просить суд стягнути з відповідача:
- не повернену суму вкладу та нарахованих процентів на загальну суму 25 277,30 грн. за Договором № 20045845 банківського вкладу у Гривні України «Ексклюз1м22» від 02.10.2014 року;
- не повернену суму пенсії та нарахованих процентів на загальну суму 12 654,13 грн. згідно витягу із особистого рахунку НОМЕР_3 від 10 грудня 2014 року;
- витрати п оплаті послуг адвоката.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Імексбанк» в особі Керівника відділення № 2 АТ «Імексбанк» Фесенко Ю.О., що діяла на підставі довіреності № 200614/1, виданої ПАТ «Імексбанк» від 20.06.2014 року та діючим законодавством України, було укладено договір № 20045845 банківського вкладу у Гривні України «Ексклюз1м22» на суму 25 000 грн. строком на 29 днів на депозитний рахунок НОМЕР_2 зі сплатою 22 % річних зі строком повернення коштів 31.10.2014 року. Однак, після закінчення терміну дії Договору, тобто 31.10.2014 року, відповідач не повернув позивачу в повній сумі грошові кошти згідно умов Договору, в тому числі і тоді, коли ОСОБА_1 особисто звернувся до Банку з вимогою про повернення йому суми депозиту. Відповідач у визначені Договором строки суму депозитного банківського вкладу та суму нарахованих за користування ним процентів не сплатив, чим порушив умови Договору (а.с.7).
Також, як стверджує позивач, ОСОБА_1 отримував у ПАТ «Імексбанк» трудову пенсію. Згідно витягу із особистого рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 10.12.2014 року залишок коштів на його пенсійному рахунку складає 12 654,13 грн. (а.с.11).
ОСОБА_1належним чином виконав свої зобов'язання по депозитному Договору, а саме поклав грошові кошти на строковий депозитний рахунок НОМЕР_4 в сумі 25 000 грн., що підтверджується витягом із особового рахунку № 0000/0002 від 02.10.2014 року (а.с.8). Проте, ПАТ «ІмексБанк» порушило умови договору, не виконало свої зобов'язання належним чином. Невиконання відповідачем зобов'язань по укладеному договору банківського вкладу зумовило звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним позовом.
Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання 26.02.2015 року не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.26).
Відповідач - ПАТ «Імексбанк», відзив або заперечення на позов ОСОБА_1до суду не надав та його представник в судові засідання 13.01.2015 року, 30.01.2015 року та 26.02.2015 року не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними поштовими повідомленнями про вручення йому ухвали та повісток суду про призначення слухання справи, а також копії позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до неї (а.с.16, 20, 25).
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.
Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судові засідання не з'явився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, позивач в судове засідання не з'явився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Імексбанк» про стягнення збитків за договором банківського вкладу.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Імексбанк» в особі Керівника відділення № 2 АТ «Імексбанк» Фесенко Ю.О., що діяла на підставі довіреності № 200614/1, виданої ПАТ «Імексбанк» від 20.06.2014 року та діючим законодавством України, було укладено договір № 20045845 банківського вкладу у Гривні України «Ексклюз1м22» на суму 25 000 грн. строком на 29 днів на депозитний рахунок НОМЕР_2 зі сплатою 22% річних зі строком повернення коштів 31.10.2014 року. Однак, після закінчення терміну дії Договору, тобто 31.10.2014 року (п.1.1 Договору) (а.с.7).
Згідно із п.п. 2.1.-2.2 Договору, вкладник зобов'язується виконувати умови цього договору та внести у повному обсязі суму грошових коштів, встановлену у п.1.1. цього Договору, готівкою, чи шляхом перерахування з іншого власного депозитного або поточного рахунку, в день укладання договору.
Банк має право перерахувати вкладнику нараховані проценти за його депозитом на його поточний рахунок в строки обумовлені цим договором (п.3.4 Договору).
Відповідно до п.п. 4.1.-4.2 Договору, банк зобов'язується у разі внесення коштів готівкою видати Вкладнику касовий документ, у якому зазначаються номер депозитного рахунку, дата внесення грошових коштів та сума депозиту. Банк зобов'язується зберігати кошти вкладника та щоденно нараховувати по залишку грошових коштів на рахунку відсотки, за схемою простих відсотків. Нарахування процентів на банківський депозит починається з наступного дня після надходження від вкладника грошових коштів дня і закінчується в той день, який передує поверненню грошових коштів вкладнику або списанню з депозитного рахунку вкладника.
02.10.2014 року ПАТ «Імексбанк» було прийнято від ОСОБА_1 грошові кошти на строковий депозитний рахунок НОМЕР_5 в сумі 25 000 грн., що підтверджується касовим документом - витягом із особового рахунку Філіал №0000/0002 від 02.10.2014 року (а.с.8).
Також, ОСОБА_1 отримував у ПАТ «Імексбанк» трудову пенсію за програмою «Пенсионный 10% - для всех», особовий рахунок НОМЕР_3, відкритий 14.09.2006 року. Згідно витягу із особистого рахунку ОСОБА_1 Філіал № 0000/0002 від 10.12.2014 року залишок коштів на його пенсійному рахунку складає 12 654,13 грн. (а.с.11).
Однак, після закінчення терміну дії Договору, ПАТ «Імексбанк» не повернуло ОСОБА_1 в повній сумі передбачені грошові кошти згідно умов Договору, в тому числі і тоді, коли ОСОБА_1 особисто звернувся до Банку з вимогою про дострокове повернення йому суми депозиту по договору та пенсії.
Згідно із ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч.1 ст.1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Після закінчення терміну дії Договору № 20045845 банківського вкладу у Гривні України від 02.10.2014 року, 10.02.2014 року ПАТ «Імексбанк» було повернуто ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 500 грн., що підтверджується витягом із особового рахунку НОМЕР_5 (Філіал №0000/0002), вкладу «Внески на вимогу безстрокові» в UAH від 10.12.2014 року (а.с.10).
До цих пір причини відмови в видачі грошових коштів позивачу невідомі.
Разом із тим, як зазначено вище, відповідно до положень ст.1172 Цивільного кодексу України саме з ПАТ «Імексбанк» повинно бути стягнуто залишок суми депозитного вкладу, тобто 24 777,30 грн.
В добровільному порядку ПАТ «Імексбанк» не повернуло ОСОБА_1, згідно умов Договору №20045845 банківського вкладу у Гривні України від 02.10.2014 року, залишок суми депозитного вкладу та залишок коштів на пенсійному рахунку ОСОБА_1
Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам зумовило звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).
Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Своїми діями відповідач порушив вимоги ст.ст.629 та 1060, 1061 Цивільного кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. за №1256/8577).
Як встановлено матеріалами справи, ПАТ «Імексбанк» в порушення умов Договору №20045845 банківського вкладу у Гривні України від 02.10.2014 року та умов вкладу «Пенсионный 10% - для всех» в UAH та зазначених вище норм чинного законодавства свої зобов'язання в частині повернення ОСОБА_1 сум вкладів та сплати процентів не виконало, у зв'язку з чим у ПАТ «Імексбанк» в особі АТ «Імексбанк» відділення № 2 перед ОСОБА_1 виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість по Договору №20045845 банківського вкладу у Гривні України від 02.10.2014 року в розмірі 24 777,30, та вкладу «Пенсионный 10% - для всех» в UAH в розмірі 12 654,13 грн.
Крім того, позивач просив також стягнути на свою користь з відповідача судові витрати, пов'язані із оплатою правової допомоги.
Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Однак, суд вважає, що позивачем не надані суду розрахунки та докази в підтвердження того, що позивач мав витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, та позивачем взагалі не вказано суму вартості наданої йому юридичної допомоги.
При таких обставинах витрати, пов'язані із оплатою правової допомоги, не підлягають стягненню з відповідача
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про часткову законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Імексбанк» про стягнення збитків за договором банківського вкладу, у зв'язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 510, 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства«Імексбанк» про стягнення збитків за договором банківського вкладу - задовольнити частково.
- грошові кошти, які були внесені 02.10.2014 року на депозитний рахунок НОМЕР_2в сумі 24 777 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 30 (тридцять) копійок;
- грошові кошти, які булі знаходяться на рахунку НОМЕР_3 (вклад «Пенсионный 10% - для всех» в UAH ) на суму 12 654 (дванадцять тисяч шістсот п'ятдесят чотири) гривні 13 (тринадцять) копійок.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко