Номер провадження: 22-ц/785/1985/15
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування удаваним правочином, визнання договору дарування - договором купівлі продажу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року,

встановила:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в місті і Одесі, від 29 липня 2011 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 - удаваним правочином, та визнання даного договору дарування саме договором купівлі продажу, за яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 купив 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в місті і Одесі.

Зазначив, що укласти саме договір дарування відповідачці порадила фахівець з нерухомості, вказавші, що в цьому разі не потрібно отримувати згоду власника іншої частини квартири ОСОБА_6, оскільки з останнім у відповідачки склались конфліктні відносини і він чинить перешкоди в продажі належній їй частині.

Але, під час укладання договору дарування позивач передав 160 000,00 грн. (еквівалент 20 000,00 доларів США) відповідачці, про що складено відповідну розписку. Тобто, як вказав позивач, вони умисно оформили один правочин, але між сторонами насправді встановились інші правовідносини.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач позов визнав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку представник ОСОБА_3- ОСОБА_5

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали між собою договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 від 29 липня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2, Першої Одеської державної нотаріальної контори (а.с.6).

Право власності ОСОБА_3, відповідно до договору дарування, зареєстровано 10 серпня 2011 року, згідно Витягу про державну реєстрацію прав (а.с.9).

Доводи скарги про те, що саме 29 липня 2011 року між сторонами відбувся договір купівлі-продажу, а не посвідчений нотаріусом договір дарування, який є удаваним правочином є безпідставними та належними та допустимими доказами не доведеними.

Інших допустимих доказів які б спростовували встановлені судом обставини та підтверджували доводи скарги апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_3 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева