Провадження № 22-ц/779/585/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: апелянта - ОСОБА_2, представників Івано-

Франківського фінансово-комерційного

кооперативного коледжу імені С.Граната:

Павликівської Г.М. та Плієнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського фінансово-комерційного кооперативного коледжу імені С. Граната про визнання строкового трудового договору недійсним в частині строку його дії та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 пред'явив до Івано-Франківського фінансово-комерційного кооперативного коледжу імені С. Граната вищезазначений позов, мотивуючи позовні вимоги тим, що його було прийнято на роботу до відповідача на посаду завідувача господарської частини навчального корпусу з 20 серпня 2013 року по безстроковому трудовому договору. Однак, через місяць, під тиском керівника навчального закладу, він змушений був написати заяву про прийняття його на роботу по строковому трудовому договору до 30.06.2014 року. Посилаючись на те, що його незаконно було звільнено без ознайомлення з наказом про звільнення та видачі трудової книжки, просив визнати недійсним строковий трудовий договір в частині строку його дії, а безстроковий трудовий договір визнати дійсним, скасувати наказ №49-к від 27.06.2014 року, поновити його на роботі та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій не погоджується із висновками суду першої інстанції. На думку апелянта, судом не було враховано того, що при прийомі його на роботу він укладав безстроковий трудовий договір, оскільки робота на 8 місяців йому потрібна не була, а також те, що його під тиском керівництва змусили укласти строковий трудовий договір. ОСОБА_2 вважає, що суд безпідставно відмовив йому у проведенні почеркознавчої експертизи, яка б підтвердила переписування заяви з безстрокового трудового договору на строковий. Також судом не взято до уваги того, що з наказом про прийняття на роботу від 20.08.2013 року він був ознайомлений 19.05.2014 року, а з наказом про звільнення - лише 03.09.2014 року. При цьому, зазначає апелянт,02 липня 2014 року він працював на робочому місці, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 і про звільнення йому відомо не було. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу з наведених підстав підтримав. Пояснив, що під тиском директора коледжу змушений був переписати заяву про прийняття на роботу по безстроковому трудовому договору, а про укладення з ним строкового договору довідався тільки 19 травня 2014 року, підписуючи відповідний наказ. Зазначив, що оскільки про звільнення у зв'язку із припиненням строкового договору не знав, то перебував на роботі і виконував свої обов'язки 02 липня 2014 року, а 03 липня 2014 року роботу припинив, оскільки всі працівники коледжу, за виключенням його керівників, у зв'язку із завершенням учбового року пішли у тривалу неоплачувану відпустку до 01 вересня 2014 року, тобто до початку нового навчального року. Вказав, що від ознайомлення із наказом про звільнення та отримання трудової книжки не відмовлявся, а тому відповідні акти є сфальсифікованими. У зв'язку із викладеним, вважаючи оскаржене рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, просить його скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Представники відповідача доводи апеляційної скарги заперечили, пояснили крім того, що посада завідувача господарської частини навчального корпусу фінансово-комерційного кооперативного коледжу була введена в штат тільки в 2013 році на строк дії укладеного з ОСОБА_2 трудового договору, в подальшому вона була ліквідована за минуванням потреби. На думку представників коледжу, при звільненні ОСОБА_2 не було допущено порушень норм законодавства про працю. Вважаючи, що рішення суду першої інстанції про відмову в позові ОСОБА_2 відповідає встановленим дійсним обставинам справи і ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просять залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і представників відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що трудовий договір між коледжем та ОСОБА_2 на строк з 20 серпня 2013 року по 30 червня 2014 року було укладено на підставі власноручної заяви працівника (копія заяви - а.с.14). Посилання позивача на те, що згадана заява була ним переписана під тиском директора коледжу, і що за попередньою заявою з ним повинен був бути укладений безстроковий договір, є голослівними, не підтвердженими ніякими належними об'єктивними доказами. А тому суд першої інстанції правильно не прийняв їх до уваги.

Твердження апелянта про те, що з ним не міг бути укладений строковий трудовий договір, є безпідставним. Адже встановлено, що після завершення навчального року - на початку липня персонал коледжу, крім його керівників, протягом всього літнього періоду припиняє роботу і перебуває у безоплатній відпустці. Цей факт в засіданні апеляційного суду підтвердив ОСОБА_2, який однак не зміг підтвердити, що відносно нього наказ про безоплатну відпустку теж було видано. Приймаючи до уваги ту обставину, що господарські роботи у коледжі безперервно протягом всього календарного року не проводились, то за умовами і характером роботи завідувача господарської частини з ОСОБА_2 згідно п.2 ч.1 ст. 23 КЗпП України міг бути укладений строковий трудовий договір. Колегія суддів зауважує, що ні при написанні заяви про прийняття на роботу до 30 червня 2014 року, ні при ознайомленні з наказом №63-к від 20.08.2013 року ОСОБА_2 ніяких заперечень не висловлював, з чого можна зробити висновок про те, що умови строкового договору його задовольняли.

Посилання позивача на те, що його своєчасно не було ознайомлено з наказом про звільнення, спростовується не тільки відповідним актом, дійсність якого нічим не спростована, а й змістом його позовної заяви, де ОСОБА_2 зазначає, що 26 серпня 2014 року він прийшов до керівника коледжу з'ясувати чи буде він працювати у новому навчальному році (позовна заява - а.с.2).

Пояснення свідка ОСОБА_6 не можуть бути доказом того, що трудовий договір з ОСОБА_2 продовжено без зазначення терміну, оскільки навіть якщо він і відвідував позивача 02 липня 2014 року у кабінеті коледжу, то ця обставина ще не свідчить, про виконання останнім в зазначений день своїх посадових обов'язків завідувача господарської частини навчального корпусу.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування ухваленого в даній справі рішення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

А.Ю. Малєєв