справа № 2/489/812/15
Рішення

Іменем України

11 березня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Як на підставу своїх вимог позивач вказала, що 29.05.1999 уклала з відповідачами договір купівлі-продажу, зареєстрований на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за №2456-Л, згідно якого купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та зареєструвала право власності на квартиру в МБТІ.

На теперішній час має намір розпорядитися квартирою, у зв'язку з чим звернулася за оформленням угоди до нотаріуса. Проте, нотаріус відмовив у посвідченні угоди, мотивуючи відмову відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири та необхідністю визнання дійсним договору в судовому порядку.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, яка була присутня в судовому засіданні 12.02.2015 вимоги визнала та підтвердила факт продажу квартири позивачу. Інший відповідач в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 29.05.1999 між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_1, з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу №2456-Л, відповідно до якого остання придбала квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,40 кв.м. Договір оформлено на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.06.1999 за реєстровим номером № 16436.

У судовому засіданні позивач пояснила, що має намір розпорядитися квартирою, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладення.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 29.05.1999, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР), статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2456-Л від 29.05.1999, укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.06.1999 за реєстровим номером № 16436, відповідно до якого ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 12.03.2015.