Справа № 127/1039/15-ц
Провадження 2/127/1599/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю прокурора Кащук О.О.

законного представника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представників служби у справах дітей Крот В.Б., Мельник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Вінниці в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа - служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування п. 8 рішення виконкому Вінницької міської ради №2170 від 02.10.2014 року «Про квартирний облік громадян та часткові зміни в рішенні виконкому міської ради від 29.07.2010 року №1579», зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

мотивований позов тим, що п. 8 рішення виконкому Вінницької міської ради № 2170 від 02.10.2014 року «Про квартирний облік громадян та часткові зміни в рішенні виконкому міської ради від 29.07.2010 року №1579» відмовлено у взятті на квартирний облік за місцем проживання та у включенні у список на позачергове отримання житла неповнолітньому ОСОБА_5 на підставі п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок №480 від 11.12.1984 року. Дане рішення є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_5 є дитиною, позбавленою батьківського піклування. Мати неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав відносно своїх синів на підставі рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 16.12.2003 р. №2-5893/03. Відомості про батька дітей записані згідно вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконкому ВМР № 2017 від 12.09.2013 року «Про утворення прийомної сім'ї та передачу дітей на виховання та спільне проживання», на базі родини ОСОБА_1, 1972 р.н, що проживає в АДРЕСА_1, утворено прийомну сім'ю та влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування - неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 На підставі зазначеного рішення, між виконавчим комітетом ВМР та ОСОБА_1 13.09.2013 року укладено договір №2 про влаштування дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї. Після досягнення 16-річного віку ОСОБА_5 влітку 2014 року звернувся до виконкому ВМР із письмовою заявою про постановку його на облік для поліпшення житлово-побутових умов і включення у список як дитини, позбавленої батьківського піклування. Однак, п. 8 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2170 від 02.10.2014 року «Про квартирний облік громадян та часткові зміни в рішенні виконкому міської ради від 29.07.2010 року №1579» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у взятті на квартирний облік за місцем проживання та у включенні його у список на позачергове отримання житла.

Таку відмову прокурор вважає незаконною, оскільки власного житла ОСОБА_5 не має, проживає і зареєстрований з братом у квартирі прийомної матері - ОСОБА_1 До влаштування у прийомну сім'ю проживав в інтернаті в м. Тульчині. ОСОБА_1 не є родичкою дітей, яких прийняла на виховання у свою сім'ю, договір, укладений про це із виконкомом ВМР може бути розірваний з будь-яких причин і у будь-який час і у зв'язку з цим неповнолітні діти будуть зняті з реєстрації у належному їй житлі і в подальшому не зможуть претендувати на цю житлову площу.

В судовому засіданні прокурор Кащук О.О. позов підтримала в повному обсязі і просила його задоволити, оскільки дитина не має власного житла, а реєстрація за місцем тимчасового проживання не може бути підставою для відмови у постановці на квартирний облік.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_1 позов прокурора підтримала. Суду пояснила, що вона прийняла на виховання братів ОСОБА_5,1997 р.н. та ОСОБА_6, 2000 р.н., про що з виконкомом ВМР уклала відповідний договір. Даний договір може бути розірваний у будь-який час і за визначених підстав, і діти не матимуть свого житла. Вона зареєструвала дітей у належній їй двокімнатній квартирі, оскільки це було обов'язковою умовою договору, однак реєстрація буде припинена в разі закінчення дії договору чи по досягненні повноліття. Вважає, що рішення виконкому про відмову у взятті на облік дитини є незаконним, тому вони звернулись до прокурора за захистом житлових прав дитини, позбавленої батьківського піклування.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_5, 1997 р.н. зареєстрований та проживає в двокімнатній квартирі житловою площею 26,8 кв.м., де разом із ним зареєстровано та проживає три особи. Оскільки відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підставою для взяття на квартирний облік громадян для поліпшення їх житлових умов є відсутність 6,5 м2 житлової площі на кожного члена сім`ї, виконком правомірно відмовив у взятті на квартирний облік.

В судовому засіданні представники служби у справах дітей Крот В.Б., Мельник Л.І. позов заступника прокурора м. Вінниці підтримали, пояснили, що служба у справах дітей подала клопотання до Департаменту щодо постановки на квартирний облік ОСОБА_5 на підставі ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» і п. 64 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 886 «Питання діяльності органів опіки і піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», проте виконкомом не було взято до уваги дані норми і безпідставно відмовлено дитині у взятті на квартирний облік. Просили суд захистити житлові права неповнолітнього ОСОБА_5, 1997 р.н., позбавленого батьківського піклування.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Підставою для звернення до суду з даним позовом заступника прокурора м. Вінниці в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 1997 р.н. стало звернення його прийомної матері - ОСОБА_1 про захист житлових прав неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 16.12.2003 р. №2-5893/03. мати неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 позбавлена батьківських прав (а.с. 14-15). Відомості про батька дітей записані згідно вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 16).

Тобто, неповнолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 має особливий статус, передбачений ст. 5 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - дитини, позбавленої батьківського піклування, який відповідно до ч. 1 зазначеного закону надає йому право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законом пільг. В контексті даної статті закону державне утримання дитини позбавленої батьківського піклування - це повне забезпечення відповідно до державних стандартів матеріальними та грошовими ресурсами для задоволення їх життєво необхідних потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності.

Рішенням виконкому ВМР № 2017 від 12.09.2013 року «Про утворення прийомної сім'ї та передачу дітей на виховання та спільне проживання», на базі родини ОСОБА_1, 1972 р.н, що проживає в АДРЕСА_1, утворено прийомну сім'ю та влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування - неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18-21).

На підставі зазначеного рішення, між виконавчим комітетом ВМР та ОСОБА_1 13.09.2013 року укладено договір №2 про влаштування дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї ОСОБА_1 (а.с. 22-24).

Згідно довідки, виданої 18.08.2014 року №2186 ЖЕО (а.с. 27), в двокімнатній квартирі загальною площею 51,30 кв.м., житловою - 26,80 кв.м., належній ОСОБА_1 (а.с. 32-36), що в АДРЕСА_1, крім неї зареєстровані прийомні сини - ОСОБА_6, 2000 р.н. та ОСОБА_5, 1997 р.н.

До влаштування у прийомну сім'ю ОСОБА_5 проживав в Тульчинській школі-інтернаті-ліцеї, користувався одним ліжко-місцем (а.с. 29), в даний час є учнем 11-В класу загальноосвітньої школи І-Ш ступенів № 26 ВМР (а.с. 28).

Згідно облікових даних по м. Вінниці станом на 29.12.2012 року в реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_5, 1997 р.н. та ОСОБА_7 нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 28).

10.09.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до виконкому Вінницької міської ради із письмовою заявою про постановку його на квартирний облік з поліпшення житлово-побутових умов, включивши у список осіб як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 25).

П.8 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.10.2014 року № 2179 відмовлено громадянину ОСОБА_5, 1997 р.н., у взятті на квартирний облік за місцем проживання та у включенні в список на позачергове отримання житла, на підставі п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в УРСР. Мотивоване рішення тим, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в двокімнатній квартирі по АДРЕСА_1, яка має 26,8 кв.м. житлової площі, де зареєстровано і проживає 3 особи (а.с. 13).

Згідно п.1, п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, що став підставою для прийняття оскаржуваного рішення виконкомом Вінницької міської ради, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема, громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Постановою виконкому Вінницької обласної Ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 10.01.1985 року № 21 визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені житловою площею нижче за рівень в 6,5 м2.

Разом з тим, суд вважає дане рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Ст. 52 Конституції України передбачено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених

батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються,

забезпечуються та охороняються державою.Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються щодо,зокрема,житлового забезпечення на рівні, не нижчому за встановлені у Житловому кодексі Української РСР нормативи; житлового забезпечення таких дітей після завершення їхвиховання в різних формах влаштування після досягнення ними18-річного віку, якщо вони не мають свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими завстановлені житлові нормативи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, депроживає дитина, або органу опіки та піклування.

Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла ) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей,позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Положення цього закону щодо взяття на позачерговий квартирний облік дітей, позбавлених батьківського піклування відповідають нормам ст.ст. 39, 46 Житлового кодексу України.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України. Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

Відповідно до п. 64 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» від 24.09.2008 року № 866 у разі коли у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, після досягнення 16 - річного віку служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини з урахуванням її бажання подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органові міської, районної у місті, сільської, селищної ради документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті, сільської, селищної ради за місцем походження або проживання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі відсутності у неї житла після закінчення (припинення) її перебування під опікою, піклуванням, у прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, позачергово забезпечує її житловим приміщенням.

Враховуючи викладене і те, що реєстрація місця проживання особи є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою, і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує право особи на користування житлом, суд вважає, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на взяття його на квартирний облік та включення у список на позачергове отримання житла.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є підопічним ОСОБА_1 і не має власного житла, а його місце проживання було визначене разом з опікуном на час перебування під опікою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Оскільки саме до виключної компетенції міської ради належить розгляд звернення щодо взяття на квартирний облік громадян, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву та відповідне клопотання служби у справах дітей від 11.09.2014 року і вирішити питання про включення ОСОБА_5 його до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 19, 52, 144 Конституції України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Законом України «Про місцеве самоврядування», Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, ст.ст. 3, 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати п. 8 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2170 від 02.10.2014 року «Про квартирний облік громадян та часткові зміни в рішенні виконкому міської ради від 29.07.2010 року №1579» про відмову у взятті на квартирний облік за місцем проживання та у включенні у список на позачергове отримання житла неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та клопотання служби у справах дітей від 11.09.2014 року щодо постановки на квартирний облік ОСОБА_5 як дитини, позбавленої батьківського піклування та такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Судові витрати залишити за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: