КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/358/15-ц
Провадження №2/319/326/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, треті особи - управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області, Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (далі - Куйбишевська селищна рада) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області. За життя ОСОБА_2 заповіту не складав. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність надання витягу з Державного земельного кадастру, але надати його немає можливості. Крім того, виявилося, що у правовстановлюючому документі державному акті на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_2 його ім'я помилково записано як «ОСОБА_2», тоді як за паспортом громадянина України його ім'я «ОСОБА_2». У зв'язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений, та захистити його майнові права, як спадкоємця.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.14).

Представник Куйбишевської селищної ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що відповідач позов визнає, зазначені у ньому обставини ним не оспорюються (а.с.17).

У судове засідання сторони, треті особи та їх представники не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином (а.с.13,16,18,23,26). Зазначені особи, за виключенням третьої особи - управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.14,17,19,24).

Виходячи з наведеного, а також положень стст.130,158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,42 га, яка розташована на території смт Куйбишеве Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000009 №2430, виданого 05 березня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №807 (а.с.4,6,9).

За правилами стст.1216-1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав (а.с.22).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, та у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.5,8,10,21-22).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок),видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Постановою державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області від 20 лютого 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку. Нотаріусом було роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку можлива лише у разі надання витягу з Державного земельного кадастру (а.с.8).

Управлінням Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області на заяву ОСОБА_1 не було надано витягу з Державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку через відсутність відкритої Поземельної книги (а.с.7).

Разом з цим, порядок ведення Державного земельного кадастру, яким також передбачено порядок ведення Поземельної книги, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року, а право власності на спірну земельну ділянку у спадкодавця ОСОБА_2 виникло раніше, у 1996 році.

За таких обставин, відсутність витягу з Державного земельного кадастру не позбавляє спадкоємця ОСОБА_1 права на спадщину.

Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті ОСОБА_2, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, вимога позивача ОСОБА_1 про встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000009 №2430, підлягає задоволенню.

Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2, бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання імені ОСОБА_2 у державному акті на право приватної власності на землю є відмінним від написання імені в паспорті громадянина України на його ім'я через допущену помилку (а.с.6,9,15).

З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа ОСОБА_2. Крім того, відповідач і треті особи у справі не заперечували проти встановлення цього факту, погодившись із доводами, наведеними у позовній заяві.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі має для позивача ОСОБА_1 юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового.

Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат позивачами не порушувалось.

Керуючись стст.1216-1218,1277,1297 ЦК України, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», гл.10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, стст.10,11,60,88,130,174,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати встановленим факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме, що державний акт серії ЗП-000009 №2430 на право приватної власності на землю - на земельну ділянку площею 0,42 (нуль цілих сорок дві сотих) гектарів для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, який видано 05 березня 1996 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №807 на ім'я ОСОБА_2, належав ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області від 29 січня 2013 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 0,42 (нуль цілих сорок дві сотих) гектарів, розташовану на території смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2430, виданого 05 березня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №807.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр