Справа № 515/1553/15-ц
Провадження № 2/515/2051/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача представника Татарбунарської міської

ради Одеської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Татарбунари Одеської області помер вітчим позивача - ОСОБА_3. Після його смерті залишилась земельні ділянка площею 4,66 га, розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 19 липня 2004 року.

На підставі ст.1264 Цивільного Кодексу України, позивач, в порядку четвертої черги спадкоємців за законом, має право успадкувати майно ОСОБА_3. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримав відмову нотаріуса у відкритті спадкової справи, мотивовану тим, що позивач не надав достатніх доказів проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а також в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Про втрату Державного акту серії НОМЕР_2 на ім'я спадкодавця була опублікована об'ява в газеті "Татарбунарський вісник", а про факт проживання з вітчимом понад п'ять років, позивач надав суду письмові докази.

Зазначені обставини стали причиною звернення останнього до суду з вказаним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги.

Представник Татарбунарської міської ради Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.05.2012 року (а.с.6) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 19.07.2004 року (а.с.7) підтверджується, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,66 га, розташованої на території Татарбунарської міської ради Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № С-492/0-272/6-15 від 30.07.2015 року (а.с.10), вартість земельної ділянки площею 4,66 га, що належить ОСОБА_3 згідно Державного акту серії НОМЕР_2, складає 181644 грн. 78 коп.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача ОСОБА_1, завіреного печаткою міської ради за підписами головних спеціалістів Татарбунарської міської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5, депутата міської ради Чумаченко А.І. (а.с.11), ОСОБА_3 з 2008 року та по день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживав однією сім'єю із позивачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

З листа нотаріуса ( а.с.12 ) видно, що позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, він не надав правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку та не надав доказів сумісного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Із об'яви, опублікованої в газеті "Татарбунарський вісник" за №31 від 15.08.2015 року (а.с.13) видно, що в графі "втрачені" значиться вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №41489371 від 14.09.2015 року (а.с.24) повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого 30.04.2012 року - інформація відсутня.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, у четверту чергу, як передбачено ст.1264 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Судом з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги по закону спадкодавця ОСОБА_3, однак в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності доказів сумісного проживання з спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відмовлено останньому у відкритті спадкової справи про прийняття спадщини по закону в порядку четвертої черги на вказану земельну ділянку.

Разом з тим, досліджений в судовому засіданні акт обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача ОСОБА_1, належно завірений печаткою міської ради за підписами головних спеціалістів Татарбунарської міської ради Кравець Н.І. та Мірчевської Н.І., депутата міської ради Чумаченко А.І. (а.с.11), підтверджує, що ОСОБА_3 з 2008 року та по день своєї смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто понад п'ять років до часу відкриття спадщини проживав однією сім'єю із позивачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Вказаний доказ, на думку суду, є належним та допустимим, що з достовірністю підтверджує вищезазначений факт та дає право претендувати позивачу на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 в порядку четвертої черги за законом, оскільки інші спадкоємці попередніх черг в установлений законом строк до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звернулись, що слідує із інформаційної довідки, дослідженої судом (а.с.24).

Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту(а.с.7), акт передачі земельної частки в натурі (а.с.8), витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки(а.с.10), позивач не відмовився від спадку в установлений законом строк, а відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі, про що надав суду заяву (а.с.28), суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,66 га, розташовану на території Татарбунарської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 в порядку четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні.

Керуючись ст.ст. 1216,1217, 1218,1258,1264,1268 ЦК України, ст.ст.15, 58-60, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем міста Кахул республіки Молдови, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем четвертої черги по закону, право власності на земельну ділянку загальною площею 4,66 га, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 19.07.2004 року, належну ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк