Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" березня 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю адвоката позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської Ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Одеської міської Ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1, яка йому належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2011 року, але він її не встиг зареєструвати.

Позивачка звернулась до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови нотаріуса була відсутність реєстрації права власності за померлим на 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1, яка йому належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2011 року.

Позивачка не відмовлялась від спадщини, проте не може оформити спадщину в нотаріальній конторі за вищевказаних обставин, а тому просить визнати за нею право власності на 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1, яка йому належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2011 року.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

За згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1, яка йому належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2011 року. Однак під час життя ОСОБА_3 не зареєструвати право власності на спадщину.

Позивачка звернулась до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови нотаріуса була відсутність реєстрації права власності за померлим на 1/3 частину квартири під АДРЕСА_1, яка йому належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2011 року.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що із заявою про відмову від спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулись його батько ОСОБА_4 та син ОСОБА_5.

У відповідність до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз вказаних вище норм вказує на те, що спадкування є процес переходу прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців, при цьому спадкування можливо розглядати як один із етапів, а саме лише як прийняття прав та обов'язків, що належали спадкодавцеві. Тобто, після смерті спадкодавця, який на час смерті мав певні права та обов'язки, такі права та обов'язки не припиняються, а продовжують своє існування, однак вже як права та обов'язки іншої особи, якою є спадкоємець.

Позивачка, як спадкоємець першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки своєчасно, в строки встановлені ст. 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини.

Необхідно відзначити, що на час видачі померлому ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2011 року, існувала ст. 1299 ЦК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

При цьому, ч. 2 цієї статті було передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Вищевказана стаття 1299 ЦК України була виключена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із запровадженням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 402-VII від 04.07.2013р..

В той же час, здійснити державну реєстрацію вищевказаного свідоцтва про право на спадщину на теперішній час є неможливим, оскільки ОСОБА_3 помер.

На підставі викладеного, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається із двох кімнат житловою площею 27,9 кв.м., загальною площею, 44,2 кв.м., що зареєстрована за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218-1220, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_2 до Одеської міської Ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається із двох кімнат житловою площею 27,9 кв.м., загальною площею, 44,2 кв.м., що зареєстрована за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя