У х в а л а

іменем україни

04 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної Т.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» в особі виробничого структурного підрозділу Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання, за касаційною скаргою Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі − ОКВП «Дніпро-Кіровоград»), від імені якого діє виробничий структурний підрозділ Знам'янське водопровідно-каналізаційне господарство, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання в сумі 807 грн 02 коп.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_4 є його абонентом, користується послугами з водопостачання та водовідведення. В 2003 році колишнім власником будинку ОСОБА_5 в Знам'янському міському виробничому управлінні водоканалізаційного господарства, зареєстровано лічильник холодної води типу СК діаметром 15 мм № 3195205 з показником 00000 м., а 14 травня 2005 року проведено опломбування засобу обліку води, про що було складено відповідний акт. Термін повірки лічильника такого типу становить 2 роки, строком до 2005 року засіб обліку відповідачкою повірений не був, в зв'язку з чим, 01 серпня 2012 року її було переведено на норму споживання, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 807 грн 02 коп.

24 квітня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір дарування житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала у подарунок будинок АДРЕСА_1.

В 2010 році ОСОБА_4 переоформила на себе особовий рахунок, хоча фактично вже 3 роки була власником даного будинку.

10 червня 2008 року ОСОБА_4 вручено припис про заміну водолічильника до 10 липня 2008 року, однак тільки 07 липня 2013 року ОСОБА_4 здійснена заміна лічильника на тип ЛК-15 № 3120638.

В добровільному порядку ОСОБА_4 заборгованість до теперішнього часу не погасила, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 807 грн 02 коп.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОКВП «Дніпро-Кіровоград» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки, як встановив суд, ОСОБА_4 не порушено порядку щодо своєчасної повірки засобу обліку води, який вона самостійно купила та встановила в своєму домоволодінні в 2013 році.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О.Писана