У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 28 липня 2008 року за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої посилалась на те, що 20 листопада 2003 року між нею та Приватною фірмою «Віктор» (правонаступник - Приватне підприємство «Приватна фірма «Віктор-13») (далі - ПП «Приватна фірма «Віктор-13») було укладено договір № 1 про інвестування будівництва. За умовами вказаного договору вона стала інвестором житлового будинку з вбудованим-прибудованим нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (згодом присвоєно адресу: АДРЕСА_1).

Відповідно до п.1.1 договору вона приймає участь в інвестуванні будівництва житлового будинку, а ПП «Приватна фірма «Віктор-13» зобов'язується збудувати житловий будинок, ввести його в експлуатацію та передати інвестору у власність нежитлове приміщення 2-ї та 3-ї секції першого поверху в осях 1-9 (будівельні приміщення 5,6,7,8) загальною площею 241,7 кв.м.

За умовами договору розмір інвестиції складав 200 000 гривень.

На виконання умов п.1.4 договору вона сплатила частину внеску в сумі 40 000 гривень.

03 серпня 2004 року нею було внесено решту частину інвестицій в сумі 160 000 гривень.

Незважаючи на те, що нею виконані умови договору, ПП «Приватна фірма «Віктор-13» відмовилось передавати їй у власність приміщення та укладати акт приймання-передачі та листом від 07 червня 2014 року повідомило, що через начебто невиконання нею умов договору від 20 листопада 2003 року нерухомість було передано ОСОБА_5 на підставі договору про інвестування будівництва від 02 липня 2004 року, а відповідно до рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 28 липня 2008 року за останнім визнано право власності на об'єкти нерухомості.

Оскільки рішення третейського суду стосується її інтересів і порушує її права та враховуючи, що укладений між ОСОБА_5 та ПП «Приватна фірма «Віктор-13» договір інвестування не містить третейського застереження про можливість передачі справи на розгляд третейського суду, який визнав права власності на нежитлові приміщення за відсутності дозволу ДАБК у Дніпропетровській області, просила суд визнати недійсним та скасувати рішення третейського суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року, заяву задоволено.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Павосуддя та захист» по справі за позовом ОСОБА_5 до ПП «Приватна фірма «Віктор-13» про визнання договору інвестування будівництва дійсним та визнання права власності, який було вирішено:

- «Визнати договір інвестування будівництва від 02 липня 2004 року, укладений між ОСОБА_5 та Приватним підприємством «Приватна фірма «Віктор-13» - дійсним.

- Визнати за ОСОБА_5 (інн НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ.А-10, 2-ї,3-ї секції І поверху на нежитлові приміщення (приміщення 5,6,7,8) вбудовано-прибудованого магазину загальною площею 241,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без актів введення в експлуатацію.

- Зареєструвати в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_5 (інн НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ.А-10, 2-ї,3-ї секції І поверху на нежитлові приміщення (приміщення 5,6,7,8) вбудовано-прибудованого магазину загальною площею 241,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без актів введення в експлуатацію»

з урахуванням ухвали судді Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» ОСОБА_6 від 04 грудня 2008 року про роз'яснення рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 28 липня 2008 року, якою абзаци 2 та 3 резолютивної частини вказаного рішення викладено в наступній редакції:

- «Визнати за ОСОБА_5 (інн НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ.А-10 на І поверсі нежитлові приміщення № 111,112,113,114 вбудовано-прибудованого магазину загальною площею 241,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без актів введення в експлуатацію.

- Зареєструвати в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_5 (інн НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ.А-10, 2-ї,3-ї секції І поверху на нежитлові приміщення № 111,112,113,114 вбудовано-прибудованого магазину загальною площею 241,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без актів введення в експлуатацію»

- скасувати повністю.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і постановити нову про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Встановивши, що рішенням третейського суду про визнання права власності за ОСОБА_5 на нежитлові приміщення, що були предметом інвестування за договором від 20 листопада 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та Приватною фірмою «Віктор», було вирішено питання про права заявника, яка не брала участі у справі та врахувавши, що оскаржуване рішення ухвалено без актів введення в експлуатацію із зазначенням про реєстрацію права власності в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», чим вирішено питання про права та обов'язки вказаного органу, а також Дніпропетровської міської ради, Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області в порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про основи містобудування» та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, для скасування рішення третейського суду, а також правильно вважав, що ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про скасування вказаного рішення третейського суду в строк, встановлений ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Євтушенко О.І.