Справа № 548/813/15-ц
Провадження № 2/548/400/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2015 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.,

за участю секретаря Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол цивільну справу за позовом Хорольського комунального підприємства " Комунсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Хорольське КП "Комунсервіс" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка є співласником квартири № 37 в буд. № 16/32, що по вулиці 1 Травня в м. Хорол. Рішенням 33 сесії V скликання Хорольської міської ради від 01.07.2008 року № 158 «Про визначення виконавця послуг та передачу житлового фонду» Хорольський КП «Комунсервіс» визначено виконавцем послуг з управління, експлуатації та утримання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Хорол. Відповідно до цього рішення, додатку 1 до нього та акта прийому - передачі від 29.07.2008 року будинок № 16/32, що по вул. 1 Травня в м. Хорол передано з балансу «Хорольського державного житлово-експлуатаційного підприємства» на баланс позивача для його управління, експлуатації та утримання на балансі.

Між позивачем та відповідачкою встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а відповідачка ними користується.

Доказом надання позивачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.02.2015 року, яким було визнано якісними та такими, що надаються Хорольським комунальним підприємством "Комунсервіс послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканцям будинку 16/32, що по вул. 1 Травня в м. Хорол.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Станом на 01.03.2015 року відповідачка має заборгованість перед позивачем по сплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1554,11 гривень, і виникла внаслідок невиконання обовязку щодо оплати фактично наданих їй послуг позивачем за період з 01.04.2012 року до 31.08.2014 року.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розяснення даної правової норми міститься в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року, де зазначено, що закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключають застосування правових норм, установлених у частині другій ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Згідно розрахунку розмір інфляційних нарахувань становить 172,77 гривень, а розмір три відсотків річних від простроченої суми становить 58,47 гривень.

10.04.2015 року суддею Хорольського районного суду Личковаха О.О. було видано судовий наказ у справі № 548/487/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Хорольського КП «Комунсервіс» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

24.04.2015 року до Хорольського районного суду надійшла заява від відповідачки ОСОБА_2 про скасування вищевказаного судового наказу, за результатами розгляду якої 25.05.2015 суддею Хорольського районного суду Коновод О.В. було винесено ухвалу про скасування судового наказу у справі № 548/487/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Хорольського КП «Комунсервіс» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов та прохав його задовольнити. Вказав, що житлово-комунальні послуги надавались в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала та надала заперечення, в якому вказала, що у позивача не було права звертатися до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1554,11 грн. за період з 01.04.2012 року по 31.08.2014 року , інфляційні нарахування в розмірі 172,77грн. та три відсотки річних від простроченної суми в сумі 58,47грн., оскільки з нею не було укладено договір про надання послуг з позивачем.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що КП «КОМУНСЕРВІС» здійснює обслуговування будинку, що розташований в м. Хорол по вулиці 1 Травня 16/32, нараховує комунальні послуги, тощо.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 проживає в квартирі №37, що по вулиці 1 Травня 16/32 в м.Хорол Полтавської області .

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2009 р., власники та наймачі квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені у Законі України "Про житло-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житло-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт,вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно ст. 14 Закону України "Про житло-комунальні послуги", залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування", визначено, що до повноважень міських рад відноситься встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Згідно ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник.

Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Відповідачі мали змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України "Житлово-комунальні послуги", так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористались цією можливістю.

Правовідносини у сфері надання населенню житлово-комунальних послуг регулюються спеціальними нормативними актами Житловим кодексом Української РСР № 5464-Х від 30 червня 1983 року (з наступними змінами та доповненнями), Законом України „Про житлово-комунальні послуги" № 1875-V від 24.06.2004 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до вказаних нормативних актів, надання споживачеві житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору. Обов'язок з укладання договору на надання житлово-комунальних послуг покладається, як на виконавця так і споживача послуг (ст.ст. 16,19,20,21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" №1875-V від 24.06.2004 року). Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил (ст.162 Житлового кодексу Української РСР № 5464-Х від 30 червня 1983 року (з наступними змінами та доповненнями.)

Вказана правова позиція підтверджена постановою Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року, яка постановлена по заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2013 року у справі за позовом комунального підприємства « Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач звільняється від сплати послуг лише у разі їх фактичного не отримання.

Разом з тим, згідно ч.2 п.4 ст.11 Цивільного кодексу України однією з підстав виконання цивільних прав та обов'язків є юридичні факти.

Згідно ст.ст. 64, 66-68, 145, 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї наймача, члена кооперативу, власник зобов'язані брати участь в оплаті витрат по утриманню житла і несуть разом з ним солідарну відповідальність.

Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідачка , покладені на неї, як споживача обов'язки належним чином не виконувала, за отримані послуги в повному обсязі не сплачувала.

В силу ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлового комунальні послуги підлягають задоволенню, а саме у розмірі 1554,11 грн. заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг + з урахуванням індексу інфляції в сумі 172,77 грн. + 3 % річних в сумі 58,47 грн, є правомірними та обґрунтованими.

Суд критично ставиться до твердження відповідачки про те, що Хорольське КП " Комунсервіс" договір про надання житлово-комунальних послуг з нею не укладала, а тому відсутні підстави для оплати цих послуг. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачкою встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.Водночас, статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов»язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року №572. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Твердження про те, що відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг є підставою для звільнення відповідачки від оплати даних послуг, є помилковим. Такий висновок узгоджується з правовою позицією ВСУ, висловленою в справах даної категорії.

Натомість, представником Хорольського КП " Комунсервіс" подано ряд доказів на підтвердження надання житлово-комунальних послуг в повному обсязі . Так, виконання робіт по утриманню будинку та прибудинкової території, де мешкає відповідачка, підтверджується розрахунком № 1 вартості з утримання будинків та при будинкових територій.

За таких обставин відповідачка безпідставно не проводила оплату отриманих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

При цьому суд зазначає, що позивач звернувся до суду із позовом в межах строків позовної давності. З матеріалів справи слідує, що заборгованість виникла за період з 01.04.2012 року по 31.08.2014 року, а до суду позивач звернувся в червні 2015 року, при цьому суд враховує, що позивач в квітні 2015 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, який було видано та за заявою відповідачки скасовано, тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись Законом України "Житлово-комунальні послуги", Законом України "Про місцеве самоврядування", ст.ст. 64, 66-68, 145,156, 179 ЖК України, ст. ст. 322, 526, 625, 627, 630 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Хорольського комунального підприємства " Комунсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хорольського комунального підприємства " Комунсервіс" ( р/р № 1947 в ТВБВ № 10016/022 АТ " Ощадбанк", МФО : 331467, ідентифікаційний номер : 32429709, заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1554,11 ( одна тисяча п"ятсот п"ятдесят чотири гривні одинадцять копйок) грн., інфляційні нарахування в розмірі 172, 77 ( сто сімдесят дві гривні сімдесят сім копійок) грн., та три відстотки річних від простроченої суми в розмірі 58,47 ( п"ятдесят вісім гривень сорок сім копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хорольського комунального підприємства " Комунсервіс" ( р/р № 1947 в ТВБВ № 10016/022 АТ " Ощадбанк", МФО : 331467, ідентифікаційний номер : 32429709, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 ( двісті сорок три гривні шістдесят копійок) грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: