Провадження № 2/641/1384/2015 Справа № 641/3986/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря Бєлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними укладені між нею та ТОВ «Порше Мобіліті» правочини - кредитний договір № 50011355 від 12.12.2013 та договір застави транспортного засобу № 50011355 від 13.12.2013, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_2, реєстровий № 3742; зобов'язати ТОВ «Порше Мобіліті» повернути позивачу сплачені нею грошові кошти в розмірі 158206,66 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що при укладенні кредитного договору із ТОВ «Порше Мобіліті» їй не було надано графік погашення кредиту, привязка гривневого еквіваленту в доларах США є незаконною, кредитний договір укладено в іноземній валюті, а тому суперечить вимогам чинного законодавства, вона не була повідомлена про орієнтовну сукупну вартість кредиту вартість кредиту, умови даного договору є несправедливими та порушують дисбаланс договірних прав та обовязків сторін. Враховуючи усі обставини позивач вважає, що укладений нею кредитний договір має бути визнаний судом недійсним, оскільки його умови суперечать нормам діючого законодавства. Водночас і недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню, тягне за собою недійсність правочину по його забезпеченню, а тому і договір застави має бути визнаний судом недійсним.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог в повному обсязі з підстав, викладених у її письмових запереченнях, просила відмовити в задоволенні вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини спавши, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного.

Так, 12 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір № 50011355, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» (компанія) зобовязується надати ОСОБА_1 (позичальнику) кредит в сумі 292 000,00 грн., що в еквіваленті становить 35 223,16 доларів США строком на 60 місяців і сплатою 9,90% річних з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Audi, модель А4, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1798 см3, 2013 року випуску, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідально до умов договору та згідно із Графіком погашення кредиту, який становить невідємну частину кредитного договору.

З метою забезпечення вимог компанії за кредитним договором № 50011355 від 12.12.2013, між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу № 50011355, посвідчений 13.12.2013 ПН ХМНО ОСОБА_2, реєстровий № 3742.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що зазначені Кредитний договір та Договір застави транспортного засобу укладені з порушенням норм діючого законодавства та прав позичальника як споживача фінансових послуг, а тому мають бути визнані судом недійсними.

Суд з позицією позивача погодитися не може з наступних підстав.

Договір, укладений між компанією та позичальником, складають сам Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту.

ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що сторони кредитного договору погодили усі істотні умови та погодилася укласти Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, що є невідємними частинами Договору.

Договір укладений в чотирьох оригінальних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу. Факт отримання та ознайомлення позичальника з його екземпляром Договору, невідємною частиною якого є Графік погашення кредиту, підтверджується підписом позичальника на кожному аркуші договору.

За таких обставин не має підстав вважати, що права позичальника ОСОБА_1 щодо отримання Графіку погашення кредиту порушені.

Відповідно до п. 1.1 Загальних умов кредитування компанія зобовязалась надати позичальнику кредит в сумі, визначеній в Договорі, в українських гривнях.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 524, 533 ЦК України встановлено, що грошове зобовязання має бути виражено та виконано у гривнях. При цьому сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. В такому випадку, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно умов кредитного договору усі платежі за цим договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах СЩА, відповідно до ст.. 1.3. Загальних умов кредитування.

Підстав вважати незаконними та такими, що порушують норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», положення кредитного договору, якими встановлюється привязка гривневого еквіваленту в доларах США, в суду не має. Також відсутні в суду підстави вважати укладений кредитний договір в іноземній валюті, оскільки сума кредиту, розмір платежів та розрахунки за договором визначаються та здійснюються у гривнях, а Графік погашення кредиту містить детальний розпис сукупної вартості кредиту відповідно до вимог ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо порушення з боку ТОВ «Порше Мобіліті» при укладенні Договору принципу добросовісності та справедливості, а також наявності істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін, в цій частині суд вважає позицію позивача такою, що не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача.

Принцип добросовісності передбачає добросовісну, належну поведінку при виникненні та виконанні зобовязання вчинення дій таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода третім особам, неможливість укладення зобовязання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, а також передбачає чесну, сумлінну поведінку субєктів зобовязання, вчинення ними всіх залежних від них дій щодо належного виконання зобовязання та не порушення прав інших осіб.

Принцип справедливості передбачає таку поведінку кожної із сторін зобовязання по відношенню до своїх прав і обовязків, яка б виключала необєктивні дії сторін зобовязання стосовно одна одної.

В п. 1.3 Загальних умов кредитування сторони договору погодили, що кошти у повернення кредиту відображають справедливу вартість кредиту на момент видачі та забезпечують отримання позичальником очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Позитивне або відємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передував дню виставлення рахунку, та обмінного курсу за безготівковими операціями станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Корегування суми процентів відповідно до Загальних умов корегування здійснюється в інтересах як позичальника, так і компанії, жодна з умов Договору не передбачає можливості компанії змінювати умови договору на власний розсуд.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вважати оспорюваний правочин недійсним з підстав, наведених позивачем ОСОБА_1 та її представником, не можна.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги неправомірними та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5