Провадження по справі № 2/752/1626/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28.05.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Герега О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання іпотечного договору недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що в 2008 році між ним та відповідачем мали місце переговори щодо укладення кредитного договору, відповідно до якого він мав отримати кредит в межах кредитної лінії в розмірі 500000 доларів США, в результаті чого були досягнуті домовленості та складено проект відповідного кредитного договору.

Однак в день підисання договору 27.08.2008 року з незрозумілих причин сам кредитний договір підписаний не був, проте між ним, третьою особою та відповідачем був підписаний іпотечний договір №700/711419-ІО з метою виконання зобов'язань за кредитом. Як пояснили працівники банку, сам кредитний договір буде підписано через декілька днів.

Однак підписання кредитного договору такі не відбулось, кошти були видані позивачу в значно меншому розмірі та було повідомлено, що сам іпотечний договір анульовано, оскільки видана сума не підлягає забезпеченню, а належна йому квартира АДРЕСА_1 буде вивільнена з-під іпотеки.

У вересні 2013 року було відкрите провадження у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору від 27.08.2008 року №700/711414-ІО.

З копії позовної заяви він дізнався про те, що у нього начеб-то наявна заборгованість перед банком в розмірі 5109029 грн 27 коп, що не відповідає дійсності.

Так як кредитний договір був укладений з недодержанням письмової форми, він є нікчемним, а недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, в зв'язку з чим просить визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ним, відповідачем та третьою особою.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на те, що договір іпотеки не відповідає вимогам законодавства,оскільки не містить істотних умов, визначених Законом України «Про іпотеку». Зокрема, вказано зміст основного зобов'язання (предмет договору), яке небуло укладено, зобов'язання іпотекодавця, строк і порядок виконання основного зобов'язання (правильність зазначення яких неможливо перевірити), а тому договір іпотеки має бути визнаний неукладеним.

Просить визнати договір іпотеки неукладеним та скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача (він же представник третьої особи) підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнень та просив їх задовільнити.

Представники відповідача з позовом не згідні і пояснили, що кредитний договір, як і договір іпотеки були підписані позивачем, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договорів, а відтак підстав для визнання договору іпотеки неукладеним немає.

Просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши представників сторін і третьої особи та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2008 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №700/711414-KV, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати позивачу кредит в розмірі 500000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 15% річних та з кінцевим строком повернення кредиту 26.08.2018 року.

Дана обставина підтверджується копією рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013року у справі №2601/19484/12 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту договору та скасування неустойки (а.с.35-37).

Як видно з тексту зазначеного рішення позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 27.08.2008 року між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №700/711414-KV, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати йому кредит в розмірі 500000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 15% річних та з кінцевим строком повернення кредиту 26.08.2018 року. При цьому зазначав, що він не відмовляється виконувати умови договору, але з урахуванням світової фінансової кризи, внаслідок якої значно підвищився курс гривні до долара США, погашення ним кредиту ускладнене. Просив скасувати нараховану відповідачем неустойку.

Судом було встановлено, і сторони не заперечували виконання відповідачем умов договору щодо надання кредиту.

Рішенням суду позов було залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.09.2013року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013 року залишене без змін (а.с.31-33).

Представником відповідача було надано копію договору про надання відновлювальної кредитної лінії №700/711414-KV від 27.08.2008 року, на якому проставлено штемпель «оригінал у сховищі банку».

Судом вживались заходи щодо витребування оригіналу кредитного договору для огляду його в судовому засіданні.

Своїм листом №08.305-186/4806 від 16.03.2015 року відповідач повідомив суд, що згідно з описом вкладення в цінний лист оригінал договору про надання відновлювальної кредитної лінії №700/711414-KV був направлений до Шевченківського районного суду м.Києва 25.11.2013 року, де відбувався розгляд справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, справа № 761/21252/13-ц. До листа прикладено копію опису вкладення в цінний лист та копію фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта».

З відповіді судді Апеляційного суду м.Києва №22-ц/796/6/2015 року від 06.05.2015 року, в провадженні якого перебуває справа № 761/21252/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.12.2013 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вбачається,що в матеріалах справи наявна лише копія договору про надання відновлювальної кредитної лінії №700/711414-KV від 27.08.2008 року, укладеного між АКБ соціального розвитку «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

Судом також встановлено, що 27.08.2008 року між АКБ соціального розвитку «УкрСиббанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальника за договором відновлювальної кредитної лінії №700/711414-KV від 27.08.2008 року нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст.627 ч.1 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 ч.1 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст.629 ЦК України встановлено,що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Доводи представника позивача з приводу того, що при укладенні іпотечного договору сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, суд вважає необґрунтованими, так як зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання чітко прописані у договорі, який сторони підписали, а відповідно - досягли згоди щодо його істотних умов.

Посилання представника позивача на недійсність основного зобов'язання в зв'язку з тим, що кредитний договір не був підписаний позивачем, суд вважає безпідставними, так як факт укладення кредитного договору №700/711414-KV від 27.08.2008 року встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, а відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України даний факт доказуванню не підлягає.

За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.627-629,638 ЦК України, ст.ст.10,60,61,212-215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: