РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк О.М.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

ПрАт Українська пожежно-страхова компанія звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, зазначивши, що 13 травня 2014 року о 03 год. 00 хв. на 379 км + 350 м. автодороги «Стрий-Знамянка» мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини відповідача, внаслідок якої автомобіль ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2, отримали механічні пошкодження, в результаті чого завдано матеріальних збитків. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі 127/16406/14-п від 13.08.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки, відповідач є винним в ДТП, враховуючи те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована у позивача, потерпілий у ДТП ОСОБА_2, звернувся до позивача з метою отримання страхового відшкодування за завдану шкоду. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 7578 грн. 04 коп., однак позивач зазначає, що відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, не повідомив позивача про ДТП у строки і за умов визначених чинним законодавством України, в силу чого у позивача виникло право регресу до відповідача, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7578 грн. 04 коп.

Представник позивача ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що підтверджує обставини ДТП, однак не погоджується з обставинами щодо невчасної подачі заяви про вчинення ДТП до страхової компанії, оскільки під час вчинення ДТП отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований до медичного закладу, де перебував близько шести місяців. Перебуваючи в медичному закладі на лікуванні, він за допомогою свого представника, ОСОБА_4, передав відповідну заяву про вчинення ДТП представнику компанії ОСОБА_5, який вказав не проставляти дату на заяві, оскільки він в послідуючому проставить дату сам, при цьому проставлена на заявах дата не відповідає дійсності і виходить за межі строку, протягом якого особа повинна звернутись до страхової компанії. Після виписки із лікарні телефонував особисто представнику страховика ОСОБА_5, з яким зустрічався на території обласного ГАІ з метою огляду пошкодженого транспортного засобу. По його заяві була проведена експертиза пошкодженого транспортного засобу, яку він оплатив. Висновок експертизи відповідач віддав представнику страховика ОСОБА_5 Просив в позові відмовити.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 1747137 від 25.09.2013 року, укладеного з ПрАт Українська пожежно-страхова компанія, зазначає, що страхувальником є ОСОБА_6, забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21099, н.з. АЕ 6090 НЕ, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоровю 100000 грн., заподіяну майну 50000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. строк дії договору з 25.09.2013 до 24.09.2014.(а.с. 11).

Зміст постанови Вінницького міського суду Вінницької області, винесеної 13.08.2014 року по справі про адміністративне правопорушення № 127/16406/14-п, вказує, що 13.05.2014 року о 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 на 379 км + 350 м. автодороги «Стрій-Знамянка», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. АЕ 6090АЕ допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі № 127/16406/14-п відносно ОСОБА_1 лега Володимировича за ст. 124 КУпАП закрито в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 25).

Відповідно до норми ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 13.05.2014 року о 03 год. 00 хв. на 379 км + 350 м. автодороги «Стрій-Знамянка», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. АЕ 6090АЕ, який є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 1747137 від 25.09.2013 року, укладеного з ПрАт Українська пожежно-страхова компанія, порушивши ПДР допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, при цьому ОСОБА_1, згодом, постановою суду був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок спеціаліста № 422Е-06/14 з автотоварознавчого дослідження, складений 26.06.2014 року спеціалістом ПП ЕНДЦ «Експертиза» ОСОБА_7, на підставі заяви ОСОБА_2, про проведення авто товарознавчого дослідження, вказує, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_4, ідентифікаційний номер ХТА210610М2469391, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, складає 17053,54 грн. в тому числі ПДВ (а.с. 29-41).

Зміст страхового акту № ОЦ/123/450/14/0619, затверджений 20.04.2015 року аварійним комісаром ГРУ ПрАТ «УПСК» ОСОБА_8 та начальником ГРУ ПрАТ «УПСК» ОСОБА_9, зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 26850,18 грн., ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 17053,74 грн., залишкова вартість складових складає 8975,70 грн., в силу чого, страхове відшкодування ОСОБА_2 з врахуванням франшизи (500,00 грн.) складає 7578,04 грн.(а.с. 5).

Згідно платіжного доручення № 551 від 28.04.2015 року ГРУ ПрАТ «УПСК» сплатила суму страхового відшкодування у розмірі 7578 грн. 04 коп. ОСОБА_2 згідно ОСОБА_8 NОЦ/123/450/14/0619 від 20.04.205р. (а.с. 6).

Таким чином судом встановлено, що ГРУ ПрАТ «УПСК» сплатила суму страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 7578 грн. 04 коп.

Зміст витягу з кримінального провадження № 0000593 вказує, що внаслідок ДТП водія автомобіля марки «ВАЗ 21099» ОСОБА_1 було госпіталізовано до хірургічного відділення МКЛ ШМД м. Вінниці з діагнозом: закритий перелом кісток тазу та шийки правого стегна, травматичний шок.(а.с. 12).

Копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4791, видана міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Вінниці, вказує, що ОСОБА_1 надійшов в стаціонар 13.05.2014 року та виписався 03.06.2014 року.(а.с. 13).

Довідка № 01-26/808 від 29.05.2014 року, видана ОСОБА_1 міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, зазначає, що ОСОБА_1 поступив в лікарню 13.05.2014 року в реанімаційне відділення, після проведення оперативного втручання знаходився на лікуванні в реанімаційному відділенні, а з 17.05.2014 року по даний час перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні.(а.с. 18).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 13.05.2014 року відразу після ДТП був госпіталізований до реанімаційного відділення міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці, де перебував на лікуванні з 13.05.2014 року по 03.06.2014 року.

Зміст заяви-повідомлення (ОЦВ) та пояснення водія застрахованого ТЗ, надані ОСОБА_1 ОСОБА_10 ПрАТ «УПСК» 16.09.2014 року та зареєстровані в журналі за № 619, зазначає, що ОСОБА_1 повідомляє страховика про обставини ДТП, яка відбулась 13.05.2014 року. (а.с. 9,10).

Зміст заяви-повідомлення (ОЦВ) та пояснення водія застрахованого ТЗ, надані Корольом ОСОБА_11 ПрАТ «УПСК» 16.09.2014 року, зазначає, що ОСОБА_2 повідомляє страховика про обставини ДТП, яка відбулась 13.05.2014 року, при цьому в журналі за № 619 зареєстрована тільки заява-повідомлення, а пояснення не зареєстроване. (а.с. 22,23).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що їй зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він у лікарні та попросив приїхати, сказав що дзвонив у страхову компанію та попросив щоб вона зайнялась збором документів для страхової компанії. Вона взяла довідку з лікарні про те, що ОСОБА_1 перебуває у лікарні. Після написання заяви про повідомлення ДТП директор страхової компанії попросив не зазначати дату в заяві, оскільки ще не було рішення суду і не зрозуміло чия буде вина. Відповідну заяву вона писала своїм почерком і відвезла до ОСОБА_1 на підпис. Також зазначила, що на початку червня директор страхової компанії оглядав на штраф майданчику автомобіль і попросив замовити оцінку пошкодженого автомобіля. Пояснення страховику ОСОБА_1 писав самостійно на бланку, який вона привезла йому в лікарню. Заяву-повідомлення вона писала сама. Також зазначила, що наприкінці серпня вона забрала рішення суду і відвезла його в страхову компанію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що до нього зателефонувала представник ОСОБА_1 ОСОБА_4, щоб він зявився та написав заяву і пояснення. Зазначив, що він звертався до страхової компанії про відшкодування шкоди, на що вони зволікали, однак протягом року розрахувались та виплатили 7000 грн. Звертався з заявою до страхової компанії, яка знаходиться у м. Вінниці по вул. Некрасова. Вперше він звернувся після суду і написав там заяву-повідомлення і пояснення. Підпис і дату ставив внизу документа, а вверху не ставив. Також зазначив, що за експертизу оплачував ОСОБА_1

Суд, оцінюючи докази у їх сукупності, виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин та досліджених доказів, враховуючи відсутність позивача, який просив розглядати справу у його відсутність, що унеможливлює уточнити позицію позивача щодо дійсності встановлених в судовому засіданні обставин, критично відноситься до вище зазначених доказів, а саме: заяв-повідомлень та пояснень, наданих ГРУ ПрАТ «УПСК» ОСОБА_1 та ОСОБА_12 в частині реєстрації таких документів в журналі реєстрації під одним номером і в один день, оскільки у суда виникають сумніви щодо достовірності реєстрації таких документів в журналі реєстрації під одним реєстраційним номером і в один день, так як, виходячи із показів свідків, останні звертались з відповідними документами до страховика в різний період часу, при цьому такі документи є різними за своєю правовою суттю та за субєктами надання відповідних документів, а тому при надходженні та реєстрації дані документи потребують реєстрації за різними реєстраційними номерами, крім цього пояснення ОСОБА_2 взагалі не зареєстровано, що узгоджується з позицією відповідача щодо не проставлення на таких документах дати на прохання представника страховика.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 за допомогою свого представника ОСОБА_4, та ОСОБА_2 повідомили ГРУ ПрАТ «УПСК» про ДТП, яка відбулась 13.05.2014 року, шляхом заповнення відповідних зразків заяв-повідомлень (ОЦВ) та пояснень, при цьому у суда виникли обґрунтовані сумніви щодо дійсності дати реєстрації таких документів в ГРУ ПрАТ «УПСК», однак, навіть за наявності обставин неможливості в судовому засіданні встановити достовірність дати подання відповідних документів ОСОБА_1 страховику, судом встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив страховика протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, маючи на це поважні причини, оскільки перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці.

Норма ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі по тексту Закон № 1961-IV) прописує, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до норми п. 33.1.4. та п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 38.1.1 та п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

При ухвалені рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України, закріплену в постанові від 16.09.2015 року при розгляді справи № 6-284цс15, де зазначено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

За даних обставин, враховуючи те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, при цьому відповідач ОСОБА_1, як водій забезпеченого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована позивачем, не повідомив позивача, як страховика, протягом трьох робочих днів з дня настання відповідної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в цей період перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці, що беззаперечно є поважними причинами неможливості здійснити свій обовязок, передбачений нормою п. 33.1.4. та п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV, з огляду на те, що в нормі п. 33.1.4. ст. 33 Закону № 1961-IV законодавець передбачає можливість невиконання зазначеного обовязку, повязуючи відповідні обставини з наявністю поважних причин, а тому, у разі наявності поважних причин, які обєктивно перешкоджали водію виконати свій відповідний обовязок в строк, передбачений законодавством для такого водія не настають наслідки, передбачені законодавством за невиконання відповідного обовязку в визначений строк, при цьому вище зазначена норма не передбачає послідуючого алгоритму дій щодо обовязку водія, який не зміг повідомити страховика протягом визначеного строку у звязку наявністю поважних на це причин, повідомити страховика після закінчення трьох денного строку з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі з обмеженням таких дій новим строком, в силу чого подальше звернення водія, у якого були поважні причини невиконання згаданого обовязку, до страховика у будь-який період часу після закінчення відповідного трьохденного строку, за умови відсутності перешкод у страховика щодо здійснення розслідування і обєктивного встановлення причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі огляду пошкодженого майна, визначення вартості спричиненої шкоди тощо, - не порушує жодних строків, передбачених нормою п. 33.1.4. ст. 33 Закону № 1961-IV, а відтак не утворює правових наслідків, передбачених нормою п.п. «ґ» п. 38.1.1 та п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV, так як такі наслідки виникають виключно за порушення встановлених законодавцем строків і за умови не виконання водієм відповідного обовязку у строк без поважних на те причин, що унеможливлює страховика вчасно розслідувати і обєктивно встановити причини та обставини дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, в силу чого в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 10, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регрессу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя