У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Кафідової О.В., Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди та за позовом комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області, подану представником Степанцовим В.Є., на рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року комунальне підприємство «Житловий сервіс» (далі - КП «Житловий сервіс») Рубіжанської міської ради Луганської області звернулося до суду з позовом, в якому посилалося на те, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2013 року, ухваленим у справі № 425/3194/13-ц (2/425/790/13) за позовом ОСОБА_9 до КП «Житловий сервіс», третя особа - ОСОБА_6, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги задоволено частково. Визнані незаконними накази від 9 серпня 2013 року № 86 та № 101/13-К. Поновлено ОСОБА_9 на посаді інспектора по кадрам КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_9 14 962 грн 25 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, без урахування податків та обов'язкових платежів, а також 1 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди та 229 грн 40 коп. судового збору, а всього 16 191 грн 65 коп. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11 березня 2014 року. Вказане рішення не було своєчасно виконано директором підприємства ОСОБА_6, який відповідно до п. 7.4 статуту мав право призначення на посаду та звільнення. У зв'язку з цим ОСОБА_9 звернулася до них з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 квітня 2014 року її позов було задоволено. Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_9 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 грудня 2013 року по 17 березня 2014 року у сумі 8 483 грн 75 коп. та судовий збір у сумі 243 грн 60 коп., а всього 8 727 грн 35 коп.

Змінами до статуту КП «Житловий сервіс» від 2 червня 2010 року № 71/23 до розділу 7 було додано пункт 7.4.1., відповідно до якого керівник підприємства у разі своєї відсутності складає наказ про призначення виконуючого обов'язки директора на керівництво у його відсутність.

На підставі наказу директора КП «Житловий сервіс» ОСОБА_6 від 27 листопада 2013 року № 167/13-к, в період з 27 листопада 2013 року по 8 квітня 2014 року обов'язки директора КП «Житловий сервіс» виконував відповідач ОСОБА_7, який допустив невиконання судового рішення від 25 грудня 2013 року. Загальна сума, що стягнута з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_9 складає 24 919грн.

У зв'язку з цим позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_616 191 грн. 65 коп. та з ОСОБА_7 8 727 грн. 35 коп.

У липні 2014 року КП «Житловий сервіс» звернулося з позовом до ОСОБА_6 про стягнення 27 226 грн. 05 коп., посилаючись на те, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 жовтня 2013 року, ухваленим у справі № 425/2718/13-ц (2/425/717/13) за позовом ОСОБА_10 до КП «Житловий сервіс», третя особа - ОСОБА_6, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ від 3 червня 2013 року № 58 про накладення дисциплінарного стягнення на головного інженера КП «Житловий сервіс» ОСОБА_10 та наказ від 12 липня 2013 року № 82/13-К. Поновлено ОСОБА_10 на посаді головного інженера КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_10 27 226 грн. 05 коп.

Відповідач ОСОБА_6, на час видання наказу від 3 червня 2013 року № 58 та від 12 липня 2013 року № 82/13-К був директором КП «Житловий сервіс», і, відповідно до пункту 7.4 статуту підприємства мав право призначення на посаду та звільнення, відповідно і накладення дисциплінарних стягнень. Посилаючись на наявність вказаного судового рішення, КП «Житловий сервіс» просило стягнути з ОСОБА_6 27 226 грн. 05 коп.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 вересня 2014 року справи за позовами КП «Житловий сервіс» об'єднані в одне провадження.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2014 року позовні вимоги КП «Житловий сервіс» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто на користь КП «Житловий сервіс» з ОСОБА_6 14 962 грн 25 коп. шкоди, завданої підприємству, а також з ОСОБА_7 - 8 483 грн 75 коп. шкоди, завданої підприємству. У задоволенні інших позовних вимог КП «Житловий сервіс» відмовлено. Позовні вимоги КП «Житловий сервіс» до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто на користь КП «Житловий сервіс» з ОСОБА_6 21 996 грн 65 коп. шкоди, завданої підприємству.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року рішення міського суду скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позовів КП «Житловий сервіс».

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга КП «Житловий сервіс» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Місцевим судом встановлено, що відповідно до контракту № 6 від 9 квітня 2013 року, укладеного між Рубіжанською міською радою Луганської області та ОСОБА_6, директором КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області з 9 квітня 2013 року по 9 квітня 2014 року був ОСОБА_6

Відповідно до змін, внесених до розділу 7 п.7.4.1. статуту КП «Житловий сервіс», керівник підприємства у разі своєї відсутності на підприємстві (відпустки без збереження заробітної плати, чергової відпустки, навчання, відрядження, лікарняного) або звільнення, складає наказ про призначення виконуючого обов'язки директора на керівництво у його відсутність.

Наказом директора КП «Житловий сервіс» ОСОБА_6 № 167 /13-к від 27 листопада 2013 року на період тимчасової непрацездатності з 27 листопада 2013 року, виконання обов'язків директора КП «Житловий сервіс» було покладено на заступника директора ОСОБА_7

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11 березня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_9 до КП «Житловий сервіс», третя особа - ОСОБА_6, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнані незаконними накази від 9 серпня 2013 року № 86 та № 101/13-К. Поновлено ОСОБА_9 на посаді інспектора по кадрам КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_9 14 962 грн 25 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, без урахування податків та обов'язкових платежів, а також 1 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди та 229 грн 40 коп. судового збору, а всього 16 191 грн 65 коп.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 квітня 2014 року, ухваленим у справі № 425/1260/14-ц, за позовом ОСОБА_9 до КП «Житловий сервіс» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позов задоволено. Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_9 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 грудня 2013 року по 17 березня 2014 року у сумі 8 483 грн 75 коп. та судовий збір у сумі 243 грн 60 коп., а всього 8 727 грн 35 коп.

Встановлено, що стягнуті вказаними рішеннями судів суми були виплачені ОСОБА_9 в повному обсязі.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 жовтня 2013 року, ухваленим у справі № 425/2718/13-ц (2/425/717/13) за позовом ОСОБА_10 до КП «Житловий сервіс», третя особа - ОСОБА_6, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ від 3 червня 2013 року № 58 про накладення дисциплінарного стягнення на головного інженера КП «Житловий сервіс» ОСОБА_10 та наказ від 12 липня 2013 року № 82/13-К. Поновлено ОСОБА_10 на посаді головного інженера КП «Житловий сервіс». Стягнуто з КП «Житловий сервіс» на користь ОСОБА_10 21 996 грн 65 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу без урахування податків та обов'язкових платежів, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір у сумі 229 грн 40 коп., а всього 27 226 грн. 05 коп. Встановлено, що з 27 листопада 2013 року по 8 квітня 2014 року обов'язки директора КП «Житловий сервіс» виконував ОСОБА_7, який своєчасно не виконав вказане судове рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st61> обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням цієї норми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що не підлягають доказуванню ті обставини, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були звільнені незаконно, оскільки ці обставини були встановлені вищезазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.134 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st134> працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st237>, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Суд першої інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють та обґрунтовано вирішив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь КП «Житловий сервіс» шкоду, завдану підприємству.

Згідно із ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд з посиланням на ч. 4 ст. 136 КЗпП України дійшов висновку про відмову в задоволенні позовів КП «Житловий сервіс». При цьому висновок апеляційного суду про те, що КП «Житловий сервіс» має право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди на загальних підставах є правобезпідставним та не відповідає встановленим у справі обставинам, оскільки до даних правовідносин підлягали застосуванню саме спеціальні норми КЗпП України, якими керувався суд першої інстанції, задовольняючи позови КП «Житловий сервіс».

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області, подану представником Степанцовим В.Є., задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року скасувати, рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: О.В. Кафідова А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана