Справа № 211/1480/14-ц
Провадження № 2/211/87/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н. О. Сарат,

при секретарі: Зоріній С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, треті особи Четверта Криворізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округа ОСОБА_6 про визнання правочину удаваним, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом доповнив та уточнив, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16 липня 2012 року помер його батько ОСОБА_7. Позивач звернувся до Державного нотаріуса четвертої Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_8 з заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті батька, а саме на квартиру АДРЕСА_1 Ріг.Однак йому було відмовлено з посиланням на те, що виник спір між ним та ОСОБА_3, яка теж звернулась за прийняттям спадщини. Зазначив, що після смерті батька він є єдиним спадкоємцем першої черги, тому йому не зрозуміло яке відношення до квартири має відповідач по справі.

Тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2, яка складається з однокімнатної квартири, розташованої на 9 поверсі, дев'ятиповерхового будинку, житловою площею 16,8 кв.м, загальною площею 38,5 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 до суду звернулась з зустрічним позовом, який згодом уточнила, в обгрунтування якого зазначила, що вона та нині померлий ОСОБА_7 познайомились у 2001 році та з лютого 2001 року проживали разом однією сім'єю до дня смерті ОСОБА_7 16 липня 2012 року. ОСОБА_5 та син спадкодавця звернулись з заявами про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю факту родинних (шлюбних) відносин з спадкодавцем.

Під час їх проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 за спільні кошти було набуте крім іншого, нерухоме майно, а саме в 2003 році, з метою покращення побутових умов між нею та спадкодавцем з однієї сторони та з ОСОБА_5 з іншої сторони, була укладена усна домовленість про купівлю-продаж квартири №104 в будинку№3 по вулиці Симонова в м.Кривий Ріг. З метою меншої сплати податків, було вирішено оформити договір дарування. 12.08.2003 року між відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_3. Позивач за зустрічним позовом передала ОСОБА_5 грошові кошти за вказану квартиру, в підтвердження чого ОСОБА_5 надала відповідну розписку. Таким чином між сторонами по договору дарування фактично був вчинений договір купівлі-продажу. Тому вона просить встановити факт проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з ОСОБА_7 з лютого 2001 року по день його смерті 16 липня 2012 року. Визнати договір дарування від 12 серпня 2003 року квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 удаваним, фактично між сторонами вчинено договір купівлі-продажу даної квартири. Встановити факт належності за життя на праві власності ОСОБА_7, який помер 16 липня 2012 року 1/2 частини квартири АДРЕСА_5. Визнати за нею - ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.

В судовому засіданні позивач первісний позов підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що до 2001 року його батько був зареєстрованим по бул. Кірова, а потім по вул.Симонова. Також був зареєстрованим на м-не Сонячний в 3 кімнатній квартирі у своєї матері. Потім вони вирішили поміняти квартиру на Східний, так як квартира була з боргами, то поміняли на 1 кімнатну квартиру. 3 кімнатну квартиру продали за 22 тисячі гривень. Батько казав, що після його смерті квартира буде йому.

У задоволенні зустрічного позову просив відмовити так він є єдиним спадкоємцем.

Представник позивача ОСОБА_2 первісний позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав зазначених у позові. Крім того зазначила, що шлюб між батьками позивача було розірвано у 2007 році. В 1 кімнатній спірній квартирі була зареєстрована та проживала мати померлого ОСОБА_7. Щодо зустрічного позову зазначила, що він не підлягає задоволенню, та зазначила, що визнати недійсним договір можуть лише учасники договору, а ОСОБА_3 не була учасником. Крім того строк позовної давності сплив.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_3 позов не визнала, та пояснила, що разом з ОСОБА_7 купували квартиру, прожили разом 12 років, в них був спільний бюджет. В квартирі по бул. Кірова 12/1 в 2003 році були зареєстровані вона та її донька, а коли зійшлися з ОСОБА_9, то купили квартиру по вул. Симонова 3/104. У батьків ОСОБА_10 була 3 кімнатна квартира, вони її продали та купили 1 кімнатну на Східному. Так як було багато боргів, то грошей не вистачало, вона продала дачу, та ще брала в борг гроші щоб купити квартиру. Оформлювали договір дарування так як дешевше. ОСОБА_10 казав, що розпишуться, та квартиру перепише на неї, однак не встигли. Їй відомо, що ОСОБА_9 розлучився у 2007 році, на сина він сплачував аліменти, дарував подарунки. Просила відмовити у задоволенні позову, та зустрічний задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 первісний позов не визнав, зустрічний підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того просив поновити строк позовної давності, так як до смерті спадкодавця були відсутні будь-які свідчення дій, які б вказували на порушення будь-ким її майнового права, відповідно в неї не було підстав захищати своє право. Тому вважає що ОСОБА_3 якщо і пропустила строк позовної давності, то сталось це з поважних причин, так як ніхто не міг передбачити ранню смерть ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, з позовними вимогами ОСОБА_3 згодна.

Представник третьої особи Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округа ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_11 у судове засідання не з'явились, надали письмові заперечення проти позову ОСОБА_3, та просили відмовити у задоволені.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснила, що до 2007 року вона проживала з чоловіком, а в 2007 році вони розлучились. У батьків її чоловіка була 3 кімнатна квартира яку вирішили продати та купити поближче до них на Східному. В 2003 році 3 кімнатну квартиру продали та придбали іншу. Мати колишнього чоловіка проживала в квартирі до її смерті, там же був зареєстрованим і чоловік, але проживали вони разом. ОСОБА_5 розраховували, що квартира залишиться їх сину. Чоловік сам займався продажем та купівлею квартири. 3 кімнатну квартиру продали приблизно за 20 000 гривень. Мати чоловіка померла у 2004 році, її похоронами займався чоловік.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснила, що з ОСОБА_3 колеги з 1997 року. ОСОБА_5 знала її першого чоловіка та другого чоловіка, з яким вони з 2001 року разом проживали, в них був спільний бюджет. В 2003 році вони разом придбали 1 кімнатну квартиру, вона ще брала в борг гроші. Восени вони були на похоронах матері ОСОБА_9. Була в них в гостях в 2006 -2007 р. по вул. Кірова 12/1. ОСОБА_5 проживали як в одній квартирі, так і в іншій.

Допитаний свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що був знайомий з ОСОБА_9 з 2000 року, разом працювали в бригаді, а ОСОБА_3 знав ще раніше. Дружину ОСОБА_9 він не знав та не бачив. ОСОБА_9 та ОСОБА_3 почали проживати на Східному з весни 2001 року, с дружиною він вже не жив. Десь через рік-два потому він брав у нього в борг гроші на придбання квартири. Він був і в квартирі ОСОБА_3 і в 1 кімнатній квартирі. він був присутній на похоронах матері ОСОБА_10, на його похоронах не був. Йому відомо, що в ОСОБА_9 є син від першого шлюбу, на якого він сплачував аліменти.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснив, що з 2000 року він працював разом з ОСОБА_9, а рік потому він познайомився з ОСОБА_3, так як вони разом проживали. Дружину ОСОБА_9 бачив 1 раз. Анатолій з Іною проживали в 1 кімнатній квартирі, а до цього жив з мамою на Гірницькому, він там був також, зі своєю дружиною ОСОБА_9 не жив та не спілкувався.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що з ОСОБА_3 знайома з 1989 року, так як проживали в одному будинку, а потім дружили. Після 08.03.2001 року ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_9 та разом приходили до неї. Проживали вони по бул. Кірова 12, а коли продали квартиру його матері, продали дачу ОСОБА_3 Іни, ще брали в борг гроші та купили по вул.Симонова його матері малосімейку. На похоронах не було ні його сина, ні його дружини. В квартирі ремонт робили спільно ОСОБА_9 з ОСОБА_3, з ними також проживала донька Іни.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що з дитинства знайома з Іною, а в 1989-1990 році зустрілись на Східному, дружили. Іна жила спочатку з першим чоловіком, а потім з ОСОБА_7. 2001-2002 рік вони проживали в квартирі Іни. Знаю, що в ОСОБА_17 є син, маму ОСОБА_17 також знала, приходила до неї в гості, знала, що в неї була 3 кімнатна квартира, однак подробності по квартирі не відомі. Проживали разом ОСОБА_7 та Іна і в 1 кімнатній квартирі і в 3 кімнатній. ОСОБА_5 завжди були разом.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що була знайома з Іною з 1990 років, отримали квартири в одному будинку. З ОСОБА_7 познайомилась в лютому 2001 року. Іна з ним жила і в своїй квартирі і в квартирі його матері, потім квартиру 3 кімнатну матері вони продали, там були борги, грошей не хватало, вони збирали та купили 1 кімнатну квартиру для його матері. В квартирі разом робили ремонт.

Суд вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено у судовому засіданні ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 (а.с.4), який помер 16.07.2012 року (а.с.3). ОСОБА_1 після смерті батька звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, у зв'язку з наявністю суперечки між спадкоємцями та з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.9). Згідно договору дарування від 12.08.2003 року ОСОБА_7 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_7 (а.с.25,26).

Також після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_3 теж звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки відсутній факт родинних (шлюбних) відносин (а.с72). Згідно з акту від 17.01.2013 року ОСОБА_3 фактично проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 з 2001 року, вели спільне господарство, та мали спільний бюджет(а.с.76,77).

Однак як встановлено в судовому засіданні шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 було розірвано 24.04.2007 року (а.с.125).

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача за зустрічним позовом, то при укладанні договору дарування позивач ОСОБА_3 не була стороною договору. Крім того угода була укладена у 2003 році, коли не було поняття проживання однією сімєю без шлюбу.

Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Однак, офіційно шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 було розірвано 24.04.2007 року.

У відповідності ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідач за зустрічним позовом заявив клопотання про застосування позовної давності.

Позивач та її представник за зустрічним позовом просили поновити строк позовної давності, однак судом встановлено, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини. Тому суд відмовляє у поновленні строку позовної давності, та відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст.257, 1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215,256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2, яка складається з однокімнатної квартири, розташованої на 9 поверсі, дев'ятиповерхового будинку, житловою площею 16,8 кв.м, загальною площею 38,5 кв.м.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку позовної давності відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_19