АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7663/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/1495/К/15 суддя Попов В.В.,
Категорія -27 (1) Доповідач Михайлів Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар - Петренко К.І.,

особи, що беруть участь у справі: представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (надалі ПАТ КБ «Надра»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 794177/ФЛ від 26.03.2008 року, на підставі якого останній отримав кредит на придбання у власність нерухомого майна квартири, в сумі 101 698,20 доларів США у строк до 10.03.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 12,89% річних у валюті кредиту.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 26.03.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 794177/ФЛ-Пзгідно умов яких ОСОБА_1 поручилась перед позивачем відповідати за виконання позичальником ОСОБА_3 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору, як ті, що існують у даний час, так і тих, котрі можуть виникнути у майбутньому.

В порушення взятих на себе зобовязань ОСОБА_3, належним чином зобовязання за кредитним договором не виконував, в результаті чого станом на 24.01.2014 року заборгованість позичальника перед Банком склала 1 571 789,00 грн. яку банк і просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку та вирішити питання стосовно відшкодування судових витрат.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено у повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №794177/ФЛ від 26.03.2008 року суму заборгованості у розмірі 1 571 789 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» по 1827 грн., з кожного окремо, в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволені позовних вимог Банку, до неї як до поручителя відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Так апелянт вважає, що вимога банку, про солідарне стягнення з позичальника та апелянта, як поручителя останнього суми заборгованості не ґрунтується на вимогах закону, враховуючи те, що порушення зобовязань почалося із червня місяця 2008 року, як видно із розрахунку заборгованості. Вимога-повідомлення про погашення заборгованості, яка наявна в матеріалах справи, не датована будь якою датою, а саме розрахунок заборгованості зроблений станом на 24.01.2014 року, тобто майже через 6 років після порушення позичальником ОСОБА_3 строків оплати кредиту, хоча така вимога мала бути надіслана в межах шестимісячного строку. А отже непредявлення кредитором ПАТ КБ «Надра», вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. Крім того зазначає, що було порушено її процесуальні права, як учасника процесу, оскільки, вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та не отримувала копій позовної заяви.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується апелянтом тільки в частині задоволення позову ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1, як поручителя, у солідарному порядку з позичальником ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення суду не оскаржується тому колегією суддів, у відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №794177/ФЛ (а.с.4-6), відповідно до умов якого банк надав відповідачу 101 698,20 доларів США, на придбання нерухомого майна, а саме квартири №2, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим м. Ялта, смт.Виноградне, вул Лісова, буд.10»Г», на строк до 10.03.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи з 12,89 % у валюті кредиту.

Згідно п.п.3.2 - 3.3.3 кредитного договору, Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту на рахунок №4502, відкритий у відділені №11 філії ВАТ КБ «Надра», щомісячно до «10»числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сума щомісячного платежу погоджена сторонами у розмірі 1191,43дол.США.

Згідно із пунктом 7.3 кредитного договору, встановлено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів встановлено тривалістю у 10 роки.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №794177/ФЛ-П від 26 березня 2008 року, (а.с.7), відповідно до умов якого поручитель взяла на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов договору. Відповідно до п.1.1.,1.2 договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником ОСОБА_3 перед Банком за порушення виконання зобовязань по кредитному договору.

В порушення вищевикладеного та взятих на себе зобовязань ОСОБА_3, належним чином зобовязання за кредитним договором не виконував, в результаті чого станом на 24.01.2014 року заборгованість позичальника перед Банком склала 1 571 789,00 грн., з яких:

- заборгованість по тілу кредиту - 100 615,21 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 804 217 грн. 38 коп.;

заборгованість по відсоткам - 75 338,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 602 178 грн. 63 коп.;

заборгованість по пені 10 522,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 84 105 грн. 62 коп.;

заборгованість по штрафам 10 169,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 81 287 грн. 37 коп.

Вимоги Банку, щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором не суперечать умовам договору, які визначені сторонами і погоджені ними.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Надра», суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_3 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а також поручителем ОСОБА_1, щодо усунення такого порушення, з непогашення боргу відповідачами в добровільному порядку та з права банку, у звязку з цим вимагати від відповідачів, як солідарних боржників, дострокового повернення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

При цьому, відповідно до положень ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Факт неналежного виконання умов укладеного кредитного договору апелянтом не заперечувався.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 5.3 Договору поруки визначено, що дія договору поруки закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором чи виконанням поручителем своїх зобовязань,згідно умов цього договору.

Згідно п.2.1 договору поруки № 794177/ФЛ-П від 26.03.2008, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору при умові, що в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання у цілому чи у будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій частині)

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Предявлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Згідно умов кредитного договору, строк погашення зобовязання у повному обсязі 10.03.2028 року, з позовом до суду банк звернувся 02 вересня 2014 року, а отже договір поруки не припинився оскільки основний договір на даний час діє, і строк його виконання не минув.

Посилання апелянта на те, що порушення зобовязань ОСОБА_3 почалося із червня місяця 2008 року, а вимога-повідомлення про погашення заборгованості, яка наявна в матеріалах справи, містить розрахунок заборгованості зроблений станом на 24.01.2014 року, тобто майже через 6 років після порушення позичальником ОСОБА_3 строків оплати кредиту, що в свою чергу є підставою для визнання поруки припиненою, колегією суддів відхиляється, оскільки з матеріалів справи вбачається, що банк звернувся до суду в межах строку позовної давності, який встановлений кредитним договором -10 років. Кредитор в праві поза межами шестимісячного строку, але до спливу позовної давності за основою вимогою, предявити позов до поручителя про стягнення суми боргу боржника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем дотримано строки передбачені ч. 4 ст. 559 ЦК України для предявлення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до поручителя, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що заборгованість за кредитним договором на користь банку підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя ОСОБА_1, у звязку із чим доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Посилання апелянта на те, що вона не отримувала досудову вимогу банку не впливає на право банку для звернення до суду, в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові до поручителя ОСОБА_1 Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_4