Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, про визнання правочинів удаваними, визнання майна власністю подружжя і визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, про визнання правочинів удаваними, визнання майна власністю подружжя і визнання права власності.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2014 року первісний позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 06 листопада 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, договір купівлі-продажу 59/100 часток будинку по АДРЕСА_3, укладений 06 листопада 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, удаваними та визнано, що 06 листопада 2003 року між вищевказаними сторонами були укладені договори міни вищевказаних об'єктів нерухомості. Визнано договір дарування 3/4 часток квартири АДРЕСА_1 від 06 листопада 2003 року, укладений між ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 удаваним та визнано, що між вищевказаними сторонами було укладено договір міни вищевказаного об'єкта нерухомості. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 06 листопада 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 удаваним та визнано, що між вищевказаними сторонами було укладено договір міни вищевказаного об'єкта нерухомості. Визнано спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/8 її частки, а за ОСОБА_4 право власності на 5/8 часток цієї квартири. Зустрічний позов задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя, а саме: автомобіль марки Опель Астра, 1993 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, виділивши його ОСОБА_2 в натурі, а на користь ОСОБА_4 стягнуто з ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 24 850 грн, а в решті вимог зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року рішення місцевого суду в частині задоволення вимог первісного позову скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині, яким у задоволенні первісного позову відмовлено, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині задоволення вимог первісного позову та ухвалюючи нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні первісного позову, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підтвердження того, що обидві сторони договорів діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі та їх дії були направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угод відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, про визнання правочинів удаваними, визнання майна власністю подружжя і визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2 та його представнику.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик