АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 667/2083/15ц Головуючий в 1 інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження: 22-ц/791/2394/15 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 01 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Орловської Н.В.

Суддів : Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі : Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого від імені ОСОБА_3, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

24 березня 2015р. представник публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі ПАТ «Імексбанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначив, що 20.12.2012р. укладений кредитний договір № 999-00036256/1, за умовами якого, відповідач отримала кредит у вигляді овердрафту за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 26000 грн., зі сплатою 19,0 відсотків річних на суму заборгованості по кредиту, за узгодженим сторонами графіком щомісячних платежів в розмірі 450 грн. та встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 19.12.2015р.

Оскільки відповідач неповністю виконувала умови кредитного договору щодо своєчасного внесення щомісячних платежів, і станом на 11.03.2015 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 50022,18 грн., із яких: заборгованість за кредитом 24666,91 грн., заборгованість по відсотках 7555,27 грн., комісія 8100 грн. та штраф 9700грн., які позивач просив стягнути з позичальника.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Імексбанк»задоволені.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, та відмовити у задоволенні позову, оскільки суд не врахував, що позивач не виконав умови кредитного договору та у належний спосіб не направив позичальнику письмову вимогу про повернення боргу. Крім того, штраф стягнуто за весь період заборгованості понад один рік, тоді як ч.1 ст. 268 ЦК України, встановлений спеціальний строк позовної давності для стягнення неустойки в один рік, тому ця вимога позивача мала бути задоволена лише за період з 11.03.2014 по 11.03.2015р. в розмірі 6000 грн.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на підставі кредитного договору від 20.12.2012р. ОСОБА_3 наданий овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron з максимальною сумою заборгованості 26000 грн. зі сплатою 19,0 відсотків річних на суму заборгованості по кредиту, за узгодженим сторонами графіком щомісячних платежів в розмірі 450 грн. та встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 19.12.2015р.

Умовами договору у пунктах 2.6; 3.3 сторони передбачили порядок погашення кредиту шляхом щомісячної сплати відсотків позичальником за фактичний термін користування грішми із 20 січня 2013р. та не пізніше 20 числа кожного місяця. Загальна сума щомісячних платежів, згідно додатку №1 до договору, становить 450 грн.

У випадку встановлення порушення позичальником кредитного зобов'язання Банк має право достроково вимагати повернення боргу (п.3.2.2 Договору).

Згідно п.4.8 Договору, у разі прострочення повернення кредиту більше ніж на 30 днів, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню позичальником протягом 30 календарних днів з моменту отримання ним письмової вимоги банку.

З матеріалів справи вбачається і ОСОБА_3, її представник не заперечують встановленого судом факту прострочення платежів позичальником за кредитним зобов'язанням з 21.03.2013р. Також не спростований розмір заборгованості зі сплати тіла кредиту, нарахованих Банком відсотків за користування ним, комісії.

Висновки суду у цій частині не є предметом апеляційного перегляду.

Заперечуючи проти позову відповідач посилалась на порушення позивачем визначеного договором порядку щодо направлення їй письмової вимоги про сплату заборгованості, неотримання якої вважає підставою для відмови у стягненні визначених судом сум боргу.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що на адресу позичальника направлена письмова вимога від 17.12.2013р. про дострокове повернення боргу, та у відповідності до поштового відділення № 44 в м. Одесі, прийнята 20.12.2013р. від ПАТ «Імексбанк» (а.с.26-27, 76-77).

Крім того, за наявними у матеріалах справи відомостями копію позовної заяви із вимогою про повернення заборгованих сум позичальник отримала 08.04.2014р. У письмових запереченнях на позовну заяву факт порушення зобов'язань та наявність боргу не заперечувала, але і визнану нею суму боргу у 30 денний строк не сплатила. (а.с.48,50,51,68,69).

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг строку позовної даності, згідно ст. 253 ЦК України, починається з наступного дня після календарної дати, або настання події з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг строку позовної давності починається з дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначенням строку виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1,5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін за договором, укладеним у письмовій формі у відповідності до ст. 259 ЦК України.

Правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у містах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений, якщо він підписаний стороною (сторонами) ( ч.1,2 ст. 207 ЦК України).

Умовами кредитного договору у п.2.6 встановлені строки оплати кредиту позичальником шляхом внесення щомісячних платежів за обумовленим сторонами графіком.

У відповідності до п. 4.9 Договору штраф нараховується в розмірі 200 грн. за перший місяць порушення зобов'язання, та 500 грн. за кожний наступний прострочений платіж.

Крім того, у п. 2.8 Договору сторони встановили строк позовної давності три роки до вимог про стягнення неустойки. (а.с.16-20).

Отже, з врахуванням встановлених обставин справи та початку перебігу строку позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, розмір якого визначений у межах визначеного умовами договору трирічного періоду, а також з врахуванням дотримання Банком свого обов'язку і звернення із письмовою вимогою до боржника про виконання зобов'язань, суд дійшов правомірного висновку про стягнення зазначеної позивачем суми заборгованості за кредитним договором.

Оскільки рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: