Номер провадження 2-з/643/46/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства «Торгово-комерційна фірма «Дана» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2015 року заявник звернувся до Московського районного суду м. Харкова з вказаною заявою, в якій посилається, що ним подано апеляційну скаргу на додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності. Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова визнано за позивачем право власності на нежитлову будівлю літ. «Ж» за адресою м. Харків, пр-т Гагаріна, 179.

Заявник також вказує, що оскільки спірне нерухоме майно фактично зареєстроване на праві власності як за позивачем так і за ПП «ТКФ «Дана», ОСОБА_1 має можливість вільно розпорядитись шляхом відчуження, знесення, тощо, в звязку із чим наполягає на вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження, реконструкцію, знесення нежитлової будівлі літ. «Ж» по пр-ту Гагаріна, 179 в м. Харкові.

Суд, вивчивши матеріали справи та додані до заяви документи, встановив наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на нерухоме майно.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова первісне рішення доповнено та визнано за позивачем право власності на нежитлову будівлю в літ «Ж» по пр-ту Гагаріна, 179 в м.Харкові.

23.09.2015 року від ПП «Торгово-комерційної фірми «Дана» надійшла апеляційна скарга на додаткове рішення суду від 31.08.2012 року.

Таким чином, на час розгляду даної заяви про забезпечення позову, рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 року та додаткове рішення від 31.08.2012 року є такими, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, на час розгляду заяви про забезпечення позову цивільна справа розглянута, рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 року та додаткове рішення від 31.08.2012 року є такими, що набрали законної сили. Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно після розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили не передбачено ст. 151-153 ЦПК України, оскільки провадження по цивільній справі закінчено та ухвалено рішення по суті позовних вимог, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного підприємства «Торгово-комерційна фірма «Дана» про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя