АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1576/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 58 Колода Л.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 квітня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ТОВ "Вищий навчальний заклад "Східноєвропейський університет економіки і менеджменту" до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Лічевецька Л.Г. про визнання недійсним договору дарування квартири, про застосування наслідків недійсного правочину та про скасування рішення державного реєстратора , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ТОВ "Вищий навчальний заклад "Східноєвропейський університет економіки і менеджменту" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Лічевецька Л.Г. про визнання недійсним договору дарування квартири, про застосування наслідків недійсного правочину та про скасування рішення державного реєстратора.

Також, представник позивача по довіреності Шульгін Є. Г. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Свою заяву мотивував тим, що квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_7 на користь її доньки під час існування непогашених грошових обовязків ОСОБА_7 перед ТОВ «Вищий навчальний заклад Східноєвропейський університет економіки та менеджменту» .

Подання з боку ТОВ «Вищий навчальний заклад Східноєвропейський університет економіки та менеджменту» позову, який є предметом розгляду по даній справі, з великою вірогідністю може призвести до подальшого відчуження квартири на користь третіх осіб задля уникнення виконання можливого рішення суду по даній справі в частині застосування наслідків недійсного правочину.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 квітня 2015 року з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та заборонено будь-які дії по їх відчуженню.

Копію ухвали направлено державній реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції для виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, так як вважає її незаконною та такою, що постановлена із порушенням норм цивільно процесуального законодавства, постановивши нову ухвалу про відмову в застосуванні заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а ухвала суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розі справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог, і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи рішення про забезпечення позову за клопотанням представника позивача, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для забезпечення позову, оскільки твердження представника позивача про те, що між сторонами дійсно виник спір, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, відповідало обставинам справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову у справі за позовом ТОВ "Вищий навчальний заклад "Східноєвропейський університет економіки і менеджменту" до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Лічевецька Л.Г. про визнання недійсним договору дарування квартири, про застосування наслідків недійсного правочину та про скасування рішення державного реєстратора, а саме шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Доводи апелянта відносно того, що позивач не заявляє вимог на квартиру і його вимоги є виключно нематеріальними є не обґрунтованими, оскільки не відповідають заявленим позовним вимогам позивача, відповідно до яких позивач просив суд визнати недійсним договір дарування спірної квартири та, застосовуючи наслідки недійсності договору дарування квартири, повернути дану квартиру у власність ОСОБА_7

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Посилання апелянта у апеляційній скарзі на те, що ухвала суду незаконна , нічим не підтверджено та не наведено підстави, визначені у ст. 312 ЦПК України, які б давали підстави скасувати ухвалу суду першої інстанції .

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія , -

у х в а л и л а :

Головуючий :

Судді :