Дата документу 22.06.2015
Справа №320/2793/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за наступними підставами.
У судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка про виклик до суду надсилались йому за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання: АДРЕСА_1, однак до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з урахуванням встановлених обставин по справі.
28.08.2007 року між сторонами дійсно був укладений договір кредиту № б/н, який складається із анкети-заяви позичальника /а.с.5-8/ та умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua/terms/pages/70/ /а.с.10-15/, відповідно до умов якого ОСОБА_1 року отримала кредит у розмірі 1800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Згідно п. 5.6 Умов та правил надання банківських послуг - відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочення кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.
Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Однак з матеріалів справи випливає, що у порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні було встановлено факт невиконання відповідачем зобов'язання за договором кредиту № б/н від 28.08.2007 року.
Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з боржника штрафу у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, що складає 1319,92 грн., як це передбачено договором, не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 250 грн. фіксованого штрафу та 1319,92 грн. штрафу, нарахованого у відповідності з кредитним договором переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.
Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладені у заявці, яка є складовою кредитного договору відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника.
За таких обставин сума боргу підлягає зменшенню на 1319,92 грн. - суму процентної складової штрафу з вищевикладених підстав.
Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаним договором кредиту у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1).
Компенсація судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню пропорційно розміру задоволеного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 549-551, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215, 224 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.