Справа № 161/4183/15-ц
Провадження № 2/161/1917/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів.

Свій позов мотивує тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду по справі № 2-3785/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позовні вимоги задоволено та ухвалено стягувати з позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Вказує, що відповідач протягом тривалого часу належним чином не виконує свого обов'язку, ухиляється від сплати аліментів, у результаті чого станом на 13.11.2014 р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 30193 гривні 54 копійки.

На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 30193 грн. 54 коп. та пеню від суми несплачених аліментів у розмірі 494329 грн.

В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача в її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 32100 гривень та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 527425 гривень.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду по справі № 2-3785/06, виконавчого листа № 3877 від 25.09.2006 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позовні вимоги задоволено та ухвалено стягувати з позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні довідки-розрахунку Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції № 12/6 від 13.11.14 р. у відповідача ОСОБА_3 з червня 2006 року по листопад 2013 року існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 13.11.2014 р. в розмірі 30193 гривні 54 копійки. (а.с. 11). Згідно розрахунку позивача від 26.05.2015 року заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_3 за період з липня 2006 року по травень 2015 року становить 32100 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України та нормами ЦК України.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, на аліментні грошові зобов'язання, що виникли з рішення суду, в силу ч.5 ст.11 ЦК України поширюються загальні положення про зобов'язання, встановлені розділом першим книги п'ятої Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до рішення суду. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений строк.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст.196 СК України. Так, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відповідає загальноприйнятому способу захисту цивільного права.

Відповідно до вимог ст. 20 ч. 1 СК України - позовна давність до відносин, врегульованих ст. 196 СК України не застосовується.

Аналіз ч.1 ст.196 СК України дає підстави стверджувати, що платник аліментів несе відповідальність, встановлену законом у вигляді пені, за несплату (неповну сплату) аліментів за встановлений рішенням суду період (місяць) у розмірі 1% від суми несплачених (недоплачених) аліментів за кожен день прострочення у вказаному періоді. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Враховуючи викладене, помісячний розрахунок пені за весь період заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей становить 6336 гривень виходячи із наступного розрахунку:

За 2006 рік: липень-виходячи із заборгованості по аліментам в сумі 300 грн. (3 грн.-1% відсоток від суми несплачених аліментів за місяць) X 31 (кількість днів заборгованості) = 93 грн.; серпень 93 грн, вересень 90 грн., жовтень 93 грн., листопад 90 грн., грудень 93 грн.

За 2007 рік: січень 93 грн., лютий 84 грн., березень 93 грн., квітень 90 грн., травень 93 грн., червень 90 грн., липень 93 грн., серпень 93 грн., вересень 90 грн., жовтень 93 грн., листопад 90 грн., грудень 93 грн.

За 2008 рік: січень 93 грн., лютий 87 грн., березень 93 грн., квітень 90 грн., травень 93 грн., червень 90 грн., липень 93 грн., серпень 93 грн., вересень 90 грн., жовтень 93 грн., листопад 90 грн., грудень 93 грн.

За 2009 рік: січень 93 грн., лютий 84 грн. Оскільки 23.03.2009 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, став повнолітнім то відповідно з 23.03.2009 року ОСОБА_4 втратив право на аліменти; тому за березень пеня по заборгованості по аліментам на ОСОБА_4 34,50 грн., а на ОСОБА_5 46,50 грн.

В подальшому зазначаємо лише помісячний розрахунок пені за весь період заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 150 гривень в місяць: 2009 рік: квітень 45 грн., травень 46,50 грн., червень 45 грн., липень 46, 50 грн., серпень 46,50 грн., вересень 45 грн., жовтень 46,50 грн., листопад 45 грн., грудень 46,50 грн.

За 2010 рік: січень 46,50 грн., лютий 42 грн., березень 46,50 грн., квітень 45 грн., травень 46,50 грн., червень 45 грн., липень 46, 50 грн., серпень 46,50 грн., вересень 45 грн., жовтень 46,50 грн., листопад 45 грн., грудень 46,50 грн.

За 2011 рік: січень 46,50 грн., лютий 42 грн., березень 46,50 грн., квітень 45 грн., травень 46,50 грн., червень 45 грн., липень 46, 50 грн., серпень 46,50 грн., вересень 45 грн., жовтень 46,50 грн., листопад 45 грн., грудень 46,50 грн.

За 2012 рік: січень 46,50 грн., лютий 43,50 грн., березень 46,50 грн., квітень 45 грн., травень 46,50 грн., червень 45 грн., липень 46, 50 грн., серпень 46,50 грн., вересень 45 грн., жовтень 46,50 грн., листопад 45 грн., грудень 46,50 грн.

За 2013 рік: січень 46,50 грн., лютий 42 грн., березень 46,50 грн., квітень 45 грн., травень 46,50 грн., червень 45 грн., липень 46, 50 грн., серпень 46,50 грн., вересень 45 грн., жовтень 46,50 грн., листопад 45 грн., грудень 46,50 грн.

За 2014 рік: січень 46,50 грн., лютий 42 грн., березень 46,50 грн., квітень 45 грн., травень 46,50 грн., червень 45 грн., липень 46, 50 грн., серпень 46,50 грн., вересень 45 грн., жовтень 46,50 грн., листопад 45 грн., грудень 46,50 грн.

За 2015 рік: січень 46,50 грн., лютий 42 грн., березень 46,50 грн., квітень 45 грн., травень 46,50 грн.

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивачки належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 6336 грн.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Жодних доказів того, що несплата аліментів відбулась не з вини відповідача або була наслідком іншої незалежної від нього обставини відповідачем до суду не надано.

Покликання відповідача на ту обставину, що в силу ст. 190 СК України у звязку з набуттям позивачем права власності на їх спільну квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 припиняється право на аліменти на дітей, суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, у сторін відсутній нотаріально посвідчений договір з дозволом органу опіки і піклування про припинення права на аліменти.

Вимога позивача про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по аліментах в сумі 32100 гривень до задоволення не підлягає, оскільки відсутні правові підстави для стягнення заборгованості по аліментах, що утворилась в порядку виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Примусове виконання рішень судів, зокрема щодо стягнення аліментів, здійснюють державні виконавців межах своїх повноважень та в порядку визначеному законами України «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України в дохід держави слід стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ч. 5 ст. 11, ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 20, 180, 181, 196 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 6336 (шість тисяч триста тридцять шість) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк