Провадження № 2/520/25/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 13.11.2013 року звернувся представник ПАТ « Дельта Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю « Колекторська компанія « Вердикт» із позовними вимогами до ОСОБА_1, які відповідно до змін, поданих 28.04.2014 року ( а/с 97), складаються з наступного: зверненути стягнення на предмет іпотеки - квартиру: загальною площею: 49.8 кв.м., житловою площею: 23.7 кв.м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК» вказаного предмета іпотеки у власність, визнання за Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК право власності на нерухоме майно, та зобов'язання відповідача передати ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» правовстановлюючі документи на квартиру, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на квартиру), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а крім того виселення та зняття з реєстрації місце проживання та перебування відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають в вищезазначеної квартирі.

До судового засідання представник позивача не зявився, будучі належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи ( а/с 155 повідомлення про судове засідання 18.03.2015 року; а/с 158 повідомлення про судове засідання 16.04.2015 року; а/с 165 повідомлення про судове засідання 03.06.2015 року). Суд, приймаючи до уваги, тривалий строк розгляду справи, та враховуючи, що відповідно до вимог ч.1 ст. 1 Цивільного Кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а від представників позивача заяв про залишення позову не надходила, вирішив розглянути позовні вимоги ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 на підставі матеріалів справи та наданих сторонами доказів.

Представник відповідача також не зявився у судове засідання та подав заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача.

Як встановлено у судовому засіданні 04.02.2008 року між АКШ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 (а/с 11). Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 91000,00 дол. США, який зобов'язалася повернути у повному обсязі в строк до 05.02.2029 року або достроково зі сплатою 11,70 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець ОСОБА_1 передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру: загальною площею: 49,8 кв.м., житловою площею: 23,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1( а/с 26) .

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. 04.02.2008 року за р. № 361.Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК».

«08» грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта банк», (що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року), інтереси якого представляє на підставі довіреності Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська Компанія «Вердикт»). На підставі ст.514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника станом на 26.06.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 113484,45 дол. СІМА, що згідно курсу НБУ складає 907081,21 грн., яка складається з:

· 88588,36 дол. СІЛА, що згідно курсу НБУ складає 708086,76 грн. - заборгованість за кредитом; 24896,09 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 198994,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно п.п. 4.1 договору забезпечення, у разі порушення Іпотекодавцем будь- якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Іпотекодержатель мас право на звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. (п.п.4.3 Договору забезпечення).

Звернення стягнення на Предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п.п.4.4.)

Статтею 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до ст.35 Закону України «Про іпотеку» року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про усунення порушення та про погашення заборгованості за кредитним договором, з попередженням, що у випадку невиконання вимоги Позивач змушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки ( а/с 43). Окрім того, ПАТ «Дельта Банк» відправило відповідачеві вимогу про виселення( а/с 45).

Таким чином, н думку суду, позичальник отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», нормами якого встановлено тимчасову заборону у визначених цим законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки.

Вказаний Закон передбачає наступне:

Не може бути примусово або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріусу стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Тобто, однією з умов застосування цього положення є саме споживчий кредит наданий у іноземній валюті кредитними установами резидентами України. Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Крім того, це положення діє за умов:

- що таке житло використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, й позичальника (майнового поручителя) не має у власності інше житло;

- загальна площа такого житла (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не повинна перевищувати 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Закон є обовязковим для всіх органів державної влади, а не тільки для органів виконавчої служби, оскільки в ньому нема посилань на його дію на окремі державні органи. Крім того, Верховний Суд України в аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна, робить наголошення на тому, щоб суди звертали увагу на Закон про мораторій та при наявності умов передбачених в законі, застосовували його при ухваленні рішень (Глава 7, сторінка 58 аналізу Верховного Суду України).

В даному випадку суд приймаючи до уваги, що квартира АДРЕСА_1, на яку позивач просить звернути стягнення як на предмет іпотеки, та виселити відповідача, є предметом іпотеки як забезпечення зобовязань за споживчим кредитом, виданий йому в іноземній валюті; це майно використовується відповідачем , як місце постійного його проживання, що підтверджується наданими доказами ( витягом реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, довідкої з домової книзі про склад сімї яка проживає у даному приміщенні), загальна площа житлового будинку не перевищує встановлені межі квадратних метрів Законом про мораторій; у власності відповідача не знаходиться інше нерухоме майно.

Тобто, дані правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому у вимогах стосовно звернення стягнення на предмет іпотекі, визнання права власності на квартиру за позивачем та виселенні і знятті з реєстрації слід відмовити, у звязку із вимогами Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру: загальною площею: 49.8 кв.м., житловою площею: 23.7 кв.м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК» вказаного предмета іпотеки у власність, визнання за Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК право власності на нерухоме майно, та зобов'язання відповідача передати ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» правовстановлюючі документи на квартиру, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на квартиру), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а крім того виселення та зняття з реєстрації місце проживання та перебування відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають в вищезазначеної квартирі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні при оголошенні рішення десять днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луняченко В. О.