Справа № 363/3813/14 Головуючий у І інстанції Підкурганний В.В.
Провадження № 22-ц/780/2664/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 25.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А., Кашперської Т.Ц.,

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року за позовом Міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області, Прокуратури Вишгородського району Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Вищедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_2 про розірвання договору про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою та повернення лісової ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області звернувся до суду в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Вищедубечанське лісове господарство" із позовом, в якому просив розірвати договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою від 30.04.2013 року № 15, укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_2; повернути ДП «Вищедубечанське лісове господарство» лісову ділянку, площею 0,1171 га, яка розташована у виділі № 6 кварталу № 154 Старосільського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка: :33:016:0902) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області; зобовязати ОСОБА_2 привести у первинний стан лісову ділянку площею 0,1171 га, яка розташована у виділі № 6 кварталу № 154 Старосільського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка: :33:016:0902) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22 квітня 2013 року № 170 виділено ОСОБА_2І лісову ділянку, площею 0,1171 га у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурного-оздоровчих та рекреаційних цілей, що знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» (квартал 154 Старосільського лісництва) та розташована на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району.

30 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ДП «Вищедубечанське лісове господарство» укладено договір № 15 про довгострокове тимчасове користування вищевказаною ділянкою.

Згідно з п. п. 1.1 та 1.2 вказаного Договору ОСОБА_2 надано у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей у виділі № 6 кварталу 154 Старосільського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» яка знаходиться в межах Вишгородського району Київської області без вилучення її у постійного землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та без зміни цільового призначення.

Відповідно до умов Договору, ОСОБА_2 зобовязаний:

- проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим Договором та законодавством;

- виконувати встановлені обмеження на земельну ділянку, на якій розташована лісова ділянка, в обсязі, передбаченому законодавством та цим Договором;

- дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка;

- користуватися лісовою ділянкою з дотриманням правил протипожежної та екологічної безпеки та здійснювати заходи щодо збереження субєкта користування від пожеж та явищ, які можуть негативно вплинути на екологічний стан лісової ділянки;

- підтримувати належний санітарний стан лісової ділянки; не допускати на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки;

- не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами, забезпечувати підтримання належного санітарного стану ділянки, а також прилеглої до неї території в радіусі 50 метрів;

- виконувати інші обовязки відповідно до законодавства;

Крім того, згідно пункту 22 вищевказаного Договору, Сторона 2, в особі ОСОБА_2 має право за погодженням із Стороною 1 в особі ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності.

В порушення вказаних умов Договору, ОСОБА_2 побудував наступні будівлі та споруди: залізобетонну споруду для підйому-спуску човнів на воду орієнтовними розмірами 22x3,2м, яка влаштована із залізобетонних плит розмірами 3x1,5x0.15м; підпірну залізобетонну стіну розташована вздовж урізу обвідного каналу Київської ГЕС протяжністю 17,0м, конструкцію опори відеоспостереження висотою їм діаметром 1,5м влаштована із природного каменю на цементному розчині; монолітний залізобетонний сходовий марш до урізу води шириною 1,5м протяжністю 11м; залізобетонний паркан із влаштуванням фундаменту без погодження зі Стороною 1 Договору, а саме ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Крім того, ОСОБА_2 в порушення умов договору, вимог статей 20, 74, Лісового кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства за № 502 від 14 серпня 2012 року без дозволу постійного землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство» здійснив часткове пошкодження лісової ділянки.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду перший заступник прокурора Київської області оскаржив його в апеляційному порядку посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки тому, що відповідач не виконав припис державного інспектора за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу ДП «Вишедубечанське лісове господарство» і в строк не відновив попередній стан земельної ділянки.

Також суд не дав оцінки тому, що п.29 Договору передбачено, що дія договору припиняється у випадку проведення відповідачем будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди ДП «Вишедубечанське лісове господарство».

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22 квітня 2013 року № 170 ОСОБА_2 виділено у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей лісову ділянку площею 0,1171 га, що знаходиться у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (квартал 154 Старосільського лісництва) та розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

На підставі вказаного розпорядження 30 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ДП «Вищедубечанське лісове господарство» укладено договір № 15 про довгострокове тимчасове користування вищевказаною ділянкою, яка була йому передана у 2013 році, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 2013 року.

Відповідно до п. 22 договору відповідач має право за погодженням із ДП "Вищедубечанське лісове господарство" в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності.

12 травня 2014 року державним інспектором за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу ДП «Вищедубечанське лісове господарство» виявлено порушення, яке в нецільовому використанні земельної ділянки будівництво на ній огорожі та споруд без належного дозволу, погодження та проекту благоустрою та винесено припис № 30, відповідно до якого відповідача зобовязано в термін до 01 липня 2014 року усунути порушення та відновити попередній стан земельної ділянки.

З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 22 травня 2014 року, також вбачається висновок уповноваженого органу державної влади про будівництво споруд відповідачем на орендованій ним земельній ділянці без відповідного дозволу та про порушення відповідачем статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, у акті зазначено, що встановити межі земельної ділянки неможливо через відсутність акту винесення меж земельної ділянки в натурі.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 29 травня 2014 року, також, встановлено, що будівництво споруд відповідачем на орендованій ним земельній ділянці здійснено без відповідного дозволу та про порушення відповідачем статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після виявлення порушень замовив проектний план благоустрою території, який був виготовлений ТОВ «Центр АПЛД», погоджено головним архітектором Вишгородського району ОСОБА_3, директором ТОВ «Центр АПЛД» та директором ДП «Вищедубечанське лісове господарство» ОСОБА_4 за умови дотримання чинного законодавства без права вирубування дерев та капітального будівництва, внаслідок чого не відбулось істотного порушення відповідачем умов договору.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Директор ДП «Вишедубечанське лісове господарство» дійсно погодив проект благоустрою, але із застереженням, що таке погодження дано за умови дотримання чинного законодавства без права вирубування дерев та капітального будівництва.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що не було істотного порушення умов договору відповідачем, а тому він не підлягав розірванню. Однак поза увагою суду лишились ті обставини, що саме умовами договору були передбачені підстави його припинення при такому порушенні, яке допустив відповідач, а тому істотність порушень встановлювати не було потреби.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 ЛК України, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право, за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності.

Пунктом 29 договору, який був укладений сторонами передбачено, що дія договору припиняється у випадку проведення ОСОБА_2 будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди ДП «Вишеубечанське лісове господарство.

ОСОБА_2 порушив умови договору, побудувавши наступні будівлі та споруди: залізобетонну споруду для підйому-спуску човнів на воду орієнтовними розмірами 22x3,2м, яка влаштована із залізобетонних плит розмірами 3x1,5x0.15м; підпірну залізобетонну стіну розташована вздовж урізу обвідного каналу Київської ГЕС протяжністю 17,0м, конструкцію опори відеоспостереження висотою їм діаметром 1,5м влаштована із природного каменю на цементному розчині; монолітний залізобетонний сходовий марш до урізу води шириною 1,5м протяжністю 11м; залізобетонний паркан із влаштуванням фундаменту без погодження зі Стороною 1 Договору, а саме ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Припис державного інспектора по контролю за станом, використанням, відтворенням, охороною та захистом лісів про усунення недоліків і порушень від 12 травня 2014 року ОСОБА_2 не виконав, лісову ділянку у попередній стан не привів.

В приписі було наголошено на тому, що у випадку його невиконання ОСОБА_2 буде притягнуто до адміністративної відповідальності , а також ДП «Вишедубечанське лісове господарство» буде ініціювати розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами № 15 від 30.04.2013 року та скасування розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації № 170 від 22.04.2013 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що прокурор обґрунтовано звернувся до суду з позовом про розірвання договору, оскільки відповідач порушив його умови і не усунув ці порушення у встановлений у приписі строк.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем збудовано залізобетонну споруду для підйому-спуску човнів на воду орієнтовними розмірами 22x3,2м, яка влаштована із залізобетонних плит розмірами 3x1,5x0.15м; підпірну залізобетонну стіну розташована вздовж урізу обвідного каналу Київської ГЕС протяжністю 17,0м, конструкцію опори відеоспостереження висотою їм діаметром 1,5м влаштована із природного каменю на цементному розчині; монолітний залізобетонний сходовий марш до урізу води шириною 1,5м протяжністю 11м; залізобетонний паркан із влаштуванням фундаменту.

Визначення поняття тимчасової споруди дано в ч.2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Суд першої інстанції не дав оцінки тому факту, що відповідач звів на лісовій ділянці капітальну споруду, що не передбачено як умовами договору, так і погодженням проекту благоустрою. Саме ця обставина давала суду підстави встановити, що відповідач порушив умови договору, не виконав вимоги припису про усунення порушень, а тому судом мав бути застосований п. 29 Договору щодо його припинення.

Правові наслідки порушення зобовязань встановлені в ст. 611 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Таким чином судова колегія вважає, що позов щодо розірвання договору є обґрунтованим і таким, що доведений матеріалами справи.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст.611, ч.2 ст. 652 ЦК України, керуючись ст..ст. 303, 307, 309 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м.Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Вишедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою від 30.04.2013 року № 15, укладений між Державним підприємством «Вишедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_2.

Повернути державному підприємству «Вишедубечанське лісове господарство» лісову ділянку площею 0,1171 га, яка розташована у виділі № 6 кварталу № 154 Старосільського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка : :33:016:0902) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області.

Зобовязати ОСОБА_2 привести у первинний стан лісову ділянку площею 0,1171 га, яка яка розташована у виділі № 6 кварталу № 154 Старосільського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка : :33:016:0902) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий:

Судді: