З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Лаптєва М.В.
при секретарі Хміль О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (транспотрного) страхового бюро України до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
Просять суд стягнути з відповідача понесені витрати в розмірі 7537 грн. 67 коп., витрати по сплаті правової допомоги в розмірі 1500,00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та оголошення в газету в розмірі 339 грн. 00 коп.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу без присутності представника МТСБУ на підставі вже поданих документів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбас» у зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно п. 1 статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_6 застрахований, відповідно до Полісу обов'язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2922013.
Пунктом 41.1. ст. 41 вищезазначеного Закону встановлено що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 вищезазначеного Закону позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7537 грн. 67 коп, що підтверджується наказом № 711 від 02.03.2012 року та платіжним дорученням № 1044 від 02 березня 2012 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з підпунктом 38.2.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13-1 статті 13 цього Закону.
Отже, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення грошових коштів в розмірі 7537 грн. 67 коп. підлягає задоволенню.
Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.
При вирішенні питання про стягнення витрат, здійснених на отримання правової допомоги суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», в якому передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг згідно за годину роботи, зокрема скільки часу витрачено адвокатом на складання позовної заяви та інших досудових дій. З матеріалів цивільної справи вбачається, що представник позивача жодного разу не брав участі у судових засіданнях при розгляді справи. Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» обґрунтування позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. не має.
Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи при подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто мінімальна сума ставки судового збору, передбачена Законом України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви майнового характеру. Отже, суд вважає, що сума сплаченого при подачі позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача, а також витрати у зв'язку з розміщенням оголошення в газеті «Донбас» у сумі 339,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.
На підставі викладеного, керуючись п.п. 41.1, 38.2.1 39.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст.ст. 61, 84, 88, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (транспотрного) страхового бюро України до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_7