Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2163/15-ц
Провадження №: 2/332/844/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретарі Чухрай М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, Вільнянської Державної нотаріальної контори Запорізької області, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Відділу Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, Вільнянської Державної нотаріальної контори Запорізької області, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач після смерті свого батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25, власником якої був померлий. При вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом встановлено заборону відчуження вказаної квартири у звязку з арештом, накладеним постановою ДВС у Вільнянському районі Запорізької області АМ № 194184 від 11.05.2007 р. Пізніше було встановлено, що вказаний арешт накладено у межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тобто боржник мав таке ж прізвище, імя та по-батькові, як і батько позивача.

На теперішній час відповідач - Відділ Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області позбавлений можливості самостійно зняти арешт з нерухомого майна, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені через сплив строку їх зберігання.

Враховуючи викладене, позивач просить суд постановити рішення, яким зняти арешт з квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25.

Позивач ОСОБА_1, повідомлена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, надала письмову заяви про підтримку заявлених нею позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача - Відділу Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, в судове засідання не зявився. До суду надійшли письмові пояснення на позов ОСОБА_1 та клопотання про розгляд справи у відсутності представника цієї установи.

Представник відповідача - Вільнянської Державної нотаріальної контори Запорізької області також до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності представника нотаріальної контори.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлена про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, до суду не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та пояснення з приводу заявлених ОСОБА_1 вимог та копії постанов державного виконавця про зняття арешту з квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до копії договору міни, посвідченого Державним нотаріусом Восьмої Запорізької Державної нотаріальної контори 18.12.1998 р., квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25 належить ОСОБА_3. Право власності зареєстровано у БТІ 18.01.1999 року (а.с. 11-12).

ОСОБА_3 помер 09.04.2014 р. у віці 79 років, про що Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області зроблено актовий запис № 283 (а.с. 9).

Під час розгляду справи було встановлено, що позивач є донькою померлого ОСОБА_3 (а.с. 7,8).

Зі змісту заповіту, копія якого надана позивачем, вбачається, що ОСОБА_3 заповів належну йому квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25 своїй донці ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається наявність обтяження нерухомого майна - квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25 у виді арешту, накладеного постановою ДВС у Вільнянському районі Запорізької області АМ № 194184 від 11.05.2007 р. (а.с. 5).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, діючий на час розгляду справи (надалі Закон № 606-XIV).

Предметом заявленого позову є зняття арешту майна боржників та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами ст. 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно з ч. 1 ст.11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

За приписами ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як вже зазначалось, протягом здійснення виконавчого провадження постановою державного виконавця було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та оголошено заборону відчуження вказаної квартири.

Наслідки завершення виконавчого провадження встановлені ст. 50 Закону № 606-XIV. Частиною 1 вказаної статті Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до копії постанови головного Державного виконавця Заводського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції від 16.05.2007 р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-1811 від 22.05.2005 р. було закінчено на підставі п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та знято арешт з квартири АДРЕСА_2. З мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що необхідність зняття арешту викликана тим. що вказане нерухоме майно належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а не боржнику ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 61).

За таких обставин, судом достовірно встановлено, що арешт на квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63-а, кв. 25, власником якої був ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 було накладено державним виконавцем помилково через збіг даних щодо прізвища, імя та по-батькові боржника у зазначеному вище виконавчому проваджені з цими ж даними батька позивача.

Але, через знищення матеріалів виконавчого провадження зі спливом строку зберігання, позивач позбавлена можливості позасудового вирішення вказаного спору, тому її права підлягають захисту.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з майна квартири АДРЕСА_3, власником якої на підставі договору міни, посвідченого 18.12.1998 р. Державним нотаріусом Восьмої Запорізької Державної нотаріальної контори (реєстровий № 1-2638) є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, накладений постановою ДВС у Вільнянському районі Запорізької області АМ № 194184 від 11.05.2007 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, без участі яких постановлено рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л.Шалпегіна