Справа № 709/203/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай подання відділу державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

Чорнобаївський відділ ДВС Чорнобаївського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на примусовому виконанні в Чорнобаївському відділі ДВС перебуває вимога № Ф-12 від 22.02.2012 року УПФУ про стягнення з ОСОБА_1, жительки с. Коврай, Чорнобаївського району Черкаської області, паспорт серія СО № 476902 виданий 08.09.2064 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь УПФУ боргу в сумі 3553 грн. 77 коп., виконавче провадження № 44089370 від 14.07.2014 року.

На підтвердження доказів державним виконавцем до подання додано, копії вимоги УПФУ № Ф-12 від 22.02.2012 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2014 року, копію відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами або фізичними особами підприємцями.

В судове засідання державний виконавець Черненко В.М. не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд подання проводилось судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали подання, встановив наступні обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України". Зокрема п.5 ч.1 ст.6 зазначеного Закону передбачає, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Так, п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Подання про тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України має містити докази, що підтверджують умисне ухилення боржника від виконання своїх обовязків передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року. Також відсутні дані того, що боржник була належним чином обізнана про відкриття відносно неї виконавчого провадження, має можливість виконати рішення, однак свідомо не вчиняє дій з виконання.

В поданні про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України державним виконавцем не було надано суду обґрунтування її ухилення від виконання нею зобовязання, так само як і доказів які б давали підстави застосувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в розумінні положень ст.6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у зв'язку із його необґрунтованістю, оскільки сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань не є свідченням того, що остання ухиляється від їх виконання.

Керуючись ст.ст.208-210, 377-1 ЦПК України, п.18, ч.3, ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження", суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні подання Чорнобаївського відділу ДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань відмовити.

Копію ухвали направити боржнику та ВДВС Чорнобаївського РУЮ для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_2