УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення втраченої вигоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь 60 973,10 грн упущеної вигоди.

Мотивував тим, що 22 червня 2006 року між нею та ПП ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі № 3 строком на 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер і згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців його діяльність припинена. Після смерті орендаря вона не мала наміру продовжувати орендні відносини з сином померлого ОСОБА_5, про що повідомила його належним чином. Останній не повернув земельну ділянку, а продовжував використовувати її. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2014 року витребувано від ОСОБА_5 із незаконного користування земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 на праві власності розміром 3,92 га, розташованої межах Підгорянського сільради Кобеляцького району Полтавської області. Вважає, що у разі, якби відповідачем не було порушено її право користування земельною ділянкою, вона отримала б дохід у розмірі 60 973,10 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що позивачем не було надано допустимих доказів завдання їй збитків у формі упущеної вигоди. Судом не було взято до уваги розрахунок збитків, складений ОСОБА_4 самостійно, як підтвердження факту завдання їй збитків та їх розміру. Зазначає, що незаконність користування відповідачем її земельною ділянкою, яка встановлена рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2014 року, не звільняє позивача від надання допустимих доказів на підтвердження факту завдання збитків та їх розміру.

Крім того, стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова