Справа №583/537/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1054/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», треті особи: Національний банк України, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» ОСОБА_6, про захист прав споживача шляхом стягнення депозитних коштів із супутніми нарахуваннями,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з даним позовом, в якому, остаточно уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» ( далі ПАТ ): 25% річних за договором в сумі 4667 грн. 27 коп.; 0.1% від не перерахованої суми за кожен день прострочення відповідно до п.1.4 договору банківського вкладу «Наш найкращий депозит» за період з 29 серпня 2012 року по 23 лютий 2015 року в розмірі 25 грн. 69 коп.; 3% річних від простроченої суми за користування грошовими коштами за період з 29 лютого 2013 року по 23 лютого 2015 року в розмірі 560 грн. 09 коп.; інфляційні витрати за період з березня 2013 року по січень 2015 року включно в розмірі 2580 грн. 25 коп.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати, ухваливши нове яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує, що обмеження передбачені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб », не поширюється на зобовязання ПАТ за договором банківського від 28 лютого 2013 року, так як строк його дії закінчився до запровадження тимчасової адміністрації. Зазначає також, що ПАТ не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за договорами, а тому є підстави для стягнення з нього інфляційних витрат за весь час прострочення, а також 3% річних від суми прострочення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що на час запровадження тимчасової адміністрації строк дії банківського вкладу ( депозиту ) не закінчився, відсотки банком нараховувались до 21.11.2014 року та були виплачені позивачу 23 лютого 2015 року, а отже ПАТ умови договорів банківського вкладу порушені не були.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, 29 серпня 2012 року між позивачем та ПАТ укладено договір банківського вкладу на вимогу « Для виплат » №0940, предметом якого є відкриття на імя вкладника іменного вкладного рахунку на умовах вкладу на вимогу « Для виплат » в національній валюті України ( а.с. 7 ).

Згідно договору банківського вкладу « Наш найкращий депозит » від 29 серпня 2012 року №411017/2012 ( а.с. 8 ), ОСОБА_4 розмістила в ПАТ строковий вклад на умовах депозитного продукту « Наш найкращий депозит » в сумі 7 000 грн. ( а.с. 9 ) на строк 6 місяців з виплатою процентів за ставкою 23% річних. ПАТ відкрито на імя позивача вкладний рахунок №1554.

Після закінчення строку дії вказаного договору, 28 лютого 2013 року між сторонами укладено договір банківського вкладу « З любовью VAB! » №543397/2013 ( а.с. 10 ). Предметом якого є розміщення вкладником в банк строкового вкладу на умовах депозитного продукту « З любовью VAB! » в національній валюті України на строк три місяці з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченню строку дії вкладу. Для обліку вкладу банк відкриває на імя вкладника рахунок №2141.

На виконання умов договору, 28 лютого 2013 року позивач розмістила строковий вклад на суму 8 900 грн., що підтверджується квитанцією №1797467 ( а.с. 11 ).

23 лютого 2015 року ОСОБА_4 ПАТ виплачено кошти в сумі 10 923 грн. за договором банківського вкладу ( а.с. 16 ).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Колегія суддів критично відносить до доводів апеляційної скарги, з огляду на таке.

У відповідності до приписів ст.ст. 57 та 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом п. 1.7 вказаного договору, датою вимоги вкладу є 28.02.2013 року.

З наданої ПАТ виписки по рахунку №1554 вбачається, що 28 лютого 2013 року позивачці було повернуто суму вкладу разом з нарахованими відсотками за договором банківського вкладу. В свою чергу, ОСОБА_4 будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору суду надано не було.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що ПАТ належним чином виконало взяті на себе зобовязання за договором банківського вкладу « Наш найкращий депозит » від 29 серпня 2012 року №411017/2012, виплату грошових коштів банком прострочено не було, а тому відсутні підстави для стягнення відповідача 3% річних.

На підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року №733 « Про віднесення Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський ОСОБА_5 » до категорії неплатоспроможних », виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року №123 « Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ « ВіЕйБі Банк », згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року №35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ по 20 березня 2015 року включно.

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації встановлені ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ».

Твердження апелянта, що на час запровадження в ПАТ тимчасової адміністрації строк дії договору банківського вкладу від 28 лютого 2013 року закінчився, не заслуговує на увагу.

Як зазначалося вище, пунктом 1.7 договору банківського вкладу від 28 лютого 2013 року визначено, що датою вимоги вкладником вкладу є 28 травня 2013 року. Умови пролонгації вкладу для кожного окремого депозитного продукту оголошені на сайті Банку.

У відповідності до п. 3.3 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ « ВіЕйБі Банк », у випадку не витребування на дату вимоги вкладником відповідного виду вкладу та за відсутності заперечень з боку банку, що підтверджується діючим на дату закінчення строку дії вкладу умовами розміщення відповідного вкладу, що розміщені на сайті банку, дія договору вважається автоматично пролонгованою з цієї дати, з урахуванням умов пункту 4.12.5 цих Правил, без підписання сторонами додаткових договорів.

Отже, з викладеного слідує, що вказаний договір банківського вкладу було укладено на три місяці, а у випадку не витребування ОСОБА_4 на дату вимоги 28 травня 2013 року свого вкладу, дія договору вважається автоматично пролонгованим на той же строк та на тих же умовах.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження її звернення до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ, з приводу отримання грошових коштів за договором банківського вкладу від 28 лютого 2013 року.

За таких обставин, станом на 21 листопада 2014 року строк дії договору банківського вкладу № 543397/2013 від 28 лютого 2013 року не закінчився.

Згідно п. 5) ч. 5 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб », під час запровадження тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредитором.

Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку, в період з 28 березня 2013 року та по день запровадження тимчасової адміністрації, ПАТ нараховувались позивачу відсотки за договором банківського вкладу від 28 лютого 2013 року.

Виплату коштів за договором банківського вкладу від 28 лютого 2013 року в сумі 10923 грн. 63 коп. ПАТ здійснено 23 лютого 2015 року, що підтверджується заявою на видачу готівки №131 та випискою про рух коштів по рахунку.

Таким чином, враховуючи те, що ПАТ умови укладених з позивачем договорів банківського вкладу порушені не були, відсотки до договорами сплачені своєчасно та в повному обсязі, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів прийшла до висновків, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді