Справа № 126/2623/14-ц Провадження № 22-ц/772/58/2015Головуючий в суді першої інстанції Гуцол В. І.
Категорія 54 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Іванюка М.В.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю позивача ОСОБА_2, представників відповідача Пономарьова М.М. та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Вінницький молочний завод «Рошен» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Вінницький молочний завод «Рошен» та ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду від 23 жовтня 2014 року , -

В с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Бершадьмолоко» (нині - ПАТ «Вінницький молочний завод «Рошен»), ОСОБА_5, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та морального відшкодування за незаконне звільнення. Посилаючись на те, що наказом №285 від 03.07.2014 року його було звільнено з посади електромонтера ПАТ «Бершадьмолоко», у зв'язку із скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що його звільнення проведено з порушенням ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому просив поновити його на роботі, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу по день розгляду справи, а також моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Ухвалою Бершадського районного суду від 23.10.2014 року позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_4 - залишено без розгляду.

Рішенням Бершадського районного суду від 23.10.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді електромонтера 5 розряду електроцеху відділу головного енергетика ПАТ «Бершадьмолоко» з 03.07.2014 року. Стягнуто з ПАТ «Бершадьмолоко» на користь ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Вінницький молочний завод «Рошен»просить зазначене рішення в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволені вказаної вимоги відмовити. Зазначено, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди, наявність причинного зв'язку між заподіяної шкоди та неправомірними діями та належним чином не підтверджено її розмір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Зазначив, що суд не врахував усіх обставин справи, зокрема, того, що незаконне звільнення з роботи призвело до значних душевних переживань та необхідності двічі лікуватись в медичних закладах, безпідставно стягнув моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка не відповідає дійсному розміру моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги ,колегія суддів вважає ,що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам, на яких поширюється чинність цього Закону, гарантується переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування в разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Пунктами 2, 3, 5 ч.2 ст.42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд першої інстанції встановив, що незважаючи на переважне право ОСОБА_2 на залишення на роботі при скороченні штату, як ветерана війни, учасника бойових дій (а.с.4), 03.07.2014 року його було незаконно звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Наказом ПАТ «Бершадьмолоко» №327Л від 31.07.2014 року, наказ №285 від 03.07.2014 року про звільнення ОСОБА_2 скасовано; поновлено останнього на посаді електромонтера 5-го розряду з 03.07.2014; проведено перерахунок заробітної плати за липень місяць 2014 року.

Ухвалюючи рішення по справі суд виходив з того, що звільнення ОСОБА_2 було проведено з порушенням норм трудового законодавства, а саме не враховане гарантоване законом переважне право позивача на залишення на роботі. В зв'язку з цим, ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, що виразилась в моральних стражданнях та душевних переживаннях через неможливість матеріального забезпечення його родини та лікування хворої дружини. При цьому, суд виходив з пояснень ОСОБА_2

Суд вірно встановив обставини по справі в частині незаконного звільнення та стягнення моральної шкоди, належним чином перевірив їх доказами ,які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив правові норми ,що їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про звільнення позивача з порушенням трудових прав останнього та внаслідок цього стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Вінницький молочний завод «Рошен» щодо недоведеності позивачем наявності моральної шкоди, причинного зв'язку між шкодою і неправомірними діями та непідтвердження її розміру, є безпідставними.

Згідно п.2 ч.2 ст.22 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 237 1 КЗпП України.

Стаття 237 1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом вказаної статті підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) (далі - постанова Пленуму від 31.03.1995 року) роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

У п.9 постанова Пленуму від 31.03.1995 року роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

ОСОБА_2, в якості свідка, в суді апеляційної інстанції підтвердив, що незаконне звільнення з роботи спричинило йому моральну шкоду у вигляді моральних стражданнь та душевних переживаннь через втрату роботи, відсутність коштів для утримання його сім'ї та неможливість забезпечити лікування дружини-інваліда 2 групи.

Вказане узгоджується з матеріалами справи, зокрема, медичними довідками про наявність тяжкого хронічного захворювання дружини позивача ОСОБА_6, яка з 1992 року періодично лікується в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.акад.О.І.Ющенка» та повинна постійно приймати ліки (а.с.154-156).

Враховуючи викладене, а також важкі обставини на даний час в країні щодо пошуку роботи, вартості ліків, що не потребують доказування, колегія суддів розцінює вищенаведене належними доказами спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди та наявності причинного зв'язку між нею і порушенням його трудових прав.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вірно врахував тривалість душевних страждань з 03.07.2014 року по 31.07.2014 року, тому колегія суддів вважає адекватною і справедливою суму відшкодування в розмірі 5000 грн.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг ПАТ «Вінницький молочний завод «Рошен» та ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, а рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим, тому скасуванню не підлягає.

Разом з тим, з висновком суду про поновлення позивача на роботі повністю погодитись не можна, оскільки суд допустив невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Відповідно ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення тощо.

Оскільки позивач був поновлений на роботі до ухвалення рішення суду, то відпала необхідність поновлення його судом.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасувнаня рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

А тому, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні даної вимоги.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Вінницький молочний завод «Рошен» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду від 23 жовтня 2014 року в частині поновлення на роботі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Вінницький молочний завод «Рошен» про поновлення на роботі - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: