Справа №2-4825/11 11.03.2015 11.03.2015 11.03.2015
Провадження №22-ц/784/703/15
Провадження №22ц/784/703/15 Головуючий у 1-ї інстанції Разумовська О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

при секретарі: Яценко Л.В.,

за участю: заявниці - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року

за її скаргою

на бездіяльність старшого державного виконавця

Заводського Відділу державної виконавчої служби

Миколаївського міського управління юстиції

(далі - Заводського ВДВС ММУЮ),-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ по примусовому виконанню ним рішення апеляційного суду Миколаївської області від 4 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 80 000грн.00коп. в межах вартості спадкового майна, та просила зобов'язати виконавця передати їй спадкове майно у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 з наданням їй рахунку про перерахування коштів, якщо вартість майна є більшою, ніж борг, та виселити мешканців із зазначеного житлового приміщення

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року у відкритті провадження за поданою ОСОБА_2 скаргою відмовлено.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, суддя першої інстанції виходив з того, що зі скарги вбачається наявність спору про право, а тому вона не підлягає розгляду в порядку статей 383-385 ЦПК України.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна.

З матеріалів справи слідує, що на примусовому виконанні у Заводському ВДВС ММУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 28 квітня 2014 року на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 4 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 80 000грн.00коп. в межах вартості спадкового майна.

Рішення, яке набрало законної сили, до наступного часу не виконано.

Відповідно до положень ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Отже, звертаючись із вищезазначеною скаргою, стягувачка ОСОБА_2 вважала, що старший державний виконавець не виконує дій з примусового виконання рішення суду, яким на її користь стягнута сума в межах вартості спадкового майна у відповідності до статті 1282 ЦК України, а тому таку відмову у здійсненні дій, на думку заявниці, слід визнати у судовому порядку бездіяльною, та зобов'язати виконавця виконати певні дії, пов'язані зі зміною обов'язку спадкоємця задовольнити вимоги кредитора та виселення мешканців, які займають спадкове житло.

За такого, колегія суддів вважає, що скарга в частині визнання бездіяльною відмови старшого державного виконавця у здійсненні дій, заявницею ОСОБА_2 подана в порядку статті 383 ЦПК України та підлягає розгляду в одному цивільному провадженні, відкритому за її позовом.

Разом з тим, заявницею заявлені вимоги про зобов'язання старшого державного виконавця виконати дії, які відносяться виключно до компетенції суду при розгляді позовів у порядку частини 2 статті 1282 ЦК України і в порядку положень ЖК України, та не підлягають розгляду в порядку подачі скарг у відповідності до розділу VII ЦПК України.

Так, за роз'ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» презюмується, що у разі заявлення у скарзі вимог про право в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, статті 383 ЦПК України.

Тому, у цьому випадку, суддя повинен був відмовити у прийнятті скарги ОСОБА_2 в частині зобов'язання старшого державного виконавця виконати певні дії, як то передати майно та виселити мешканців, а не відмовляти у відкритті провадження, так як така відмова можлива лише з підстав, передбачених законом.

В зв'язку з порушенням судом норм процесуального закону у відповідності до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала в цієї частині підлягає зміні із зазначенням про відмову в прийнятті скарги в частині зобов'язання виконати певні дії та скасуванню в іншій частині з передачею до суду першої інстанції на новий розгляд скарги про визнання бездіяльною відмови старшого державного виконавця у здійсненні дій з примусового виконання рішення суду.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року в частині відмови у відкритті провадження за скаргою в частині визнання бездіяльною відмови старшого державного виконавця у здійсненні дій з примусового виконання рішення суду скасувати, а справу в цієї частині повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року в частині відмови у відкритті провадження за скаргою про зобов'язання старшого державного виконавця передати спадкове майно стягувачу та виселити мешканців змінити, та зазначити про відмову у прийняті скарги ОСОБА_2 в цієї частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в частині відмови у прийнятті скарги в касаційному порядку на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді