Справа № 360/1984/13ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/1562/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 24 05.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Олійника В.І., Сліпченка О.І.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь 24 967,20 грн. грошової компенсації за здійснення страхових виплат та 249 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" укладено договір страхування транспортних засобів № 022023, за яким був застрахований автомобіль "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1.

14 січня 2012 року на вулиці Петровського в с. Блиставиця Бородянського району Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1, та автомобіля "Mitsubishi Outlander", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

29 березня 2012 року страхова компанія на виконання своїх зобов'язань за договором страхування від 25 липня 2011 року здійснила виплату страхового відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_2 у розмірі 74 457,20 грн.

Оскільки між ОСОБА_1 та ВАТ НАСК "Оранта" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, остання виплатила на користь ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" страхове відшкодування у розмірі 49 490,00 грн., а шкода у розмірі 24 967,20 грн. лишилася непогашеною.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відповідач в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував, позивач просив стягнути з нього на свою користь 24 967,20 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди та 249,67 грн. судового збору.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" 24 967 грн. 20 коп., а також понесені судові витрати в сумі 249 грн. 67 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 липня 2011 року між громадянином ОСОБА_2 та ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" укладено договір страхування транспортних засобів № 022023, за яким був застрахований автомобіль "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1.

14 січня 2012 року на вулиці Петровського в с. Блиставиця Бородянського району Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1, та автомобіля "Mitsubishi Outlander", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року (а.с.13) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1.

Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 74 457,20 грн., що підтверджується копіями звітів №770/КВ1 (а.с.14-23) та №850/02/12 (а.с.24-32), розрахунків страхового відшкодування та страхових актів (а.с.33-37), платіжних доручень (а.с.38-40). На виконання своїх обов"язків ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплатила страхувальнику ОСОБА_2 страхове відшкодування у вищевказаному розмірі - 74 457,20 грн.

Оскільки між ОСОБА_1 та ВАТ НАСК "Оранта" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, рішенням господарського суду міста Києва від 01 березня 2013 року з ВАТ НАСК "Оранта" на користь ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" стягнуто частину виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49 490 грн. (а.с.94-97).

В серпні 2013 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" направила ОСОБА_1 претензію про сплату різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - 24 967,20 грн. (а.с.92), яка була отримана відповідачем 13.08.2013 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.93).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи обставини справи, висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 24967,20 грн. є законним та обґрунтованим, оскільки відповідно до приписів ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перейшло право вимоги до ОСОБА_1, як особи, відповідальної за заподіяний збиток, стосовно виплаченої страхувальнику та невідшкодованої ним частини нанесеної матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1, не був застрахований згідно договору від 25 липня 2011 року, спростовуються матеріалами справи та до уваги колегією суддів не беруться.

Посилання апелянта на те, що він не отримував вимогу страхової компанії про виплату страхового відшкодування, колегією суддів відхиляються, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами отримання такої претензії відповідачем (а.с.92-93).

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційна скарга відповідача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :