АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/288/15 Головуючий в І інстанції Войцеховська Я.В.
Категорія: 27 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця «04» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Полікарпової О.М.,
Базіль Л.В.
при секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного «Дельта Банк» на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від «04» грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач - ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» (згодом ПАТ «Укрсиббанк») і ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 20900 доларів США на строк до 25.04.2014 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором 25.04.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» і відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по АДРЕСА_1.

08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги за кредитним договором позивачу - ПАТ «Дельта Банк».

Оскільки позичальник не виконував належним чином свої боргові зобов'язання, то станом на 14.05.2014р. утворилася заборгованість у розмірі 23409,62 доларів США, еквівалентних 275 402,96 грн.

Позивач просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 шляхом передачі його у власність ПАТ «Дельта Банк» та виселити з нього ОСОБА_5, зобов'язати відповідача передати банку правоустановчі документи на будинок та ключі.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 04 грудня 2014 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, публічне акціонерне товариство подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним, ОСОБА_6 просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 25 квітня 2007 року між комерційним інноваційним банком, який змінив назву на публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» і ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 20900 доларів США з кінцевим терміном повернення 25.04.2014 року та сплатою 13,5% річних за користування кредитом.

17 березня 2009 року додатковою угодою у цей договір внесено зміни у схеми погашення кредиту та кінцевого терміну повернення кредиту у повному обсязі - не пізніше 25.04.2014 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між АКІБ «Укрсиббанк» і ОСОБА_5 25.04.2007 року укладено іпотечний договір, згідно з яким відповідач передав в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. У вказаний договір 24.03.2009 року сторони внесли зміни щодо строку повернення кредиту, а саме до 25.04.2024 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги за вищевказаним кредитним договором публічному акціонерному товариству «Дельта Банк».

Відмовляючи позивачу у задоволенні його позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю - ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність та виселення з нього ОСОБА_5 і членів його сім'ї, суд першої інстанції підставно виходив з того, що позивачем не доведено розмір заборгованості за кредитним договором, а також з того, що в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки правильного визначившись з характером спірних правовідносин, суд вірно застосував до них норми матеріального права і дав належну оцінку зібраним у справі доказам і відтак постановив законне і обґрунтоване рішення, висновки якого не спростовані доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із матеріалів справи не вбачається, що позивачем доведено заборгованість за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_6, оскільки згідно довідок банку від 14.05.2014р. /а.с. 53-54/ розмір заборгованості визначено у сумі 23409,62 доларів США, еквівалентних 275402,96 грн., проте у повідомленні ОСОБА_6 про порушення основного зобов'язання від 08.05.2014 року банком не був визначений розмір заборгованості, який за змістом повідомлення підлягав уточненню на дату фактичної сплати коштів /а.с. 75/.

В порушення вимог ст. 10 ЦПК України позивач на роз'яснення суду не надав розрахунку заборгованості чи руху коштів по кредиту або інших доказів, і тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоведеність позивачем заявленої у позові суми боргу за кредитом.

Без її визначення не може бути врахована й співмірність цієї заборгованості з вартістю іпотечного майна, яка за іпотечним договором складає 175934 грн. /а.с. 63/ і відповідно визначити наявність права на передачу банку у власність житлового будинку, переданого ОСОБА_5 у іпотеку.

На думку колегії судом першої інстанції також правильно застосовано до спірних правовідносин і Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року, відповідно до якого не може бути примусово стягнуте (відчуження без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті, і якщо таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, майнового поручителя та загальна площа житлового будинку не перевищує 250кв.м.

Належним чином дослідивши зазначені вимоги Закону та надані докази, суд прийшов до правильного висновку про те, що предметом спору є майно, яке підпадає під дію мораторію.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук