Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/296/15 Головуючий у 1 інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору від 19 квітня 2006 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2912,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 06 травня 2014 року має заборгованість 42737,89 грн., яка складається з наступного: 2316,61 грн. - заборгованість за кредитом; 12695,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 25169,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (фіксована частина), 2011,33 грн. (процентна складова).

Просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № DNH4KP11580942 від 19 квітня 2006 року у розмірі 42737,89 грн. та судові витрати у розмірі 427,38 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В судове засідання призначене на 10 березня 2015 року на 14 год.50 хв., ОСОБА_3. втрете не з'явилась.

Апеляційним судом відкладався розгляд справи, відповідачу тричі було направлено судову повістку за вказаною кредитному договорі та в позовній заяві адресою, за якою вона отримувала судові виклики в суді першої інстанції, та які повернулись до апеляційного суду з відміткою поштового відділення про те, що ОСОБА_3 їх не отримує (а.с.58,64,77).

Окрім того, апеляційний суд, намагаючись сповістити заявника через виконавчий комітет Запорізької міської ради, отримав від міської ради відповідь про неможливість вручення судової повістки (а.с. 88).

Не врученою повернулась до апеляційного суду телеграма, яка була надіслана на адресу ОСОБА_3 позивачем - ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.85).

За змістом ч.3 ст.27 ЦПК Україниособи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК Українисторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, судом вжиті всі заходи щодо своєчасного вручення судових повісток, тому слід дійти висновку, що у відповідно до вимог ст.77 ЦПК Українисудова повістка вважається доставленою.

За таких обставин та, враховуючи, що предметом оскарження ухвала про відкриття провадження у справі, згідно зі ст. 305 ЦПК Українипроцесуальні перешкоди для розгляду справи за наявними матеріалами відсутні.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК Українипередбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору між сторонами у справі 19 квітня 2006 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2912,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості строком на 24 місяці.

У заяві від 19 квітня 2006 року на отримання кредиту вказано, що боржник ОСОБА_3 ознайомлена та згодна із умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка" (Стандарт)), які були надані у письмовій формі, своїм підписом підтвердила факт про надану їй повну інформацію щодо умов кредитування.

Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначеними родовими ознаками, він зобов'язаний оплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті до дня їх фактичного повернення позикодавцю, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 631 ЦК Українистроком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Статтею 256 ЦК Українивизначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК Україниза зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК Українипозовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 остання надала згоду, що заява разом із запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка" "Стандарт"), тарифами складає між позичальником і банком кредитно-заставний договір, засвідчивши її своїм підписом (а.с.5).

Відповідно до п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у п'ять років.

Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності відносно стягнення заборгованості за кредитом до п'яти років, що не заборонено ст. 259 ЦК України.

Згідно зі ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638та ч. 1 ст. 640 ЦК Українидоговір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

За положеннями ч. ч. 1,2 ст. 264 ЦКУкраїни перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в рахунок сплати заборгованості було внесено платежі: 09.04.2010 року, 31.05.2010 року, 04.06.2010 року, та останній - 21.04.2011р. у розмірі 153 грн.40 коп., що перервало строк позовної давності (а.с.4). Таким чином, з квітня 2011 р. перебіг позовної давності починається заново.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 261, ст. 264 ЦК Україниперебіг п'ятирічного строку позовної давності за вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором почався з квітня 2011 р. та спливає в квітні 2016 року, позов було пред'явлено до суду 14 травня 2014 року. Отже, банк звернувся в суд з позовом до відповідача в межах строку позовної давності, в зв'язку з чим посилання апелянта про пропуск строку позовної давності безпідставні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на викладене належної уваги не звернув.

Виходячи з положень статей 1050, 625, 549-552 ЦК України, у випадку несвоєчасного повернення кредитних коштів передбачено можливість стягнення суми боргу, процентів, неустойки, розмір яких встановлюється актом цивільного законодавства або договором.

Банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав належним чином. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 06 травня 2014 року має заборгованість по кредитному договору № DNH4KP11580942 від 19 квітня 2006 року, яка за розрахунком банку становить 42 737,89 грн. та складається з наступного: 2316,61 грн. - заборгованість за кредитом; 12 695,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 25 169,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 2011,33 грн. (процентна складова).

Правильність такого розрахунку заборгованості в частині заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Однак, звертаючись із вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, позивач також просив стягнути заборгованість з пені в сумі 25 169,32 грн. та штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина), 2011,33 грн. (процентна складова).

За змістом ч. 2 ст. 258 ЦК Українипозовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК Україниперіод, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК Україниобчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

До того, ж як вбачається з матеріалів справи, відповідач зверталась до суду із заявою про застосування строку позовної давності (а.с.41).

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог банку та стягнення зі ОСОБА_3 на користь банку заборгованість по кредитному договору станом на 06 травня 2014 року в розмірі 22048,60 грн., яка складається з: 2316,61 грн. - заборгованості за кредитом; 12695,63 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 5511,66 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафу: 500,00 грн. (фіксована частина), 1024,70 грн. (процентна складова).

На підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що у вказаній справі складає 330 грн.72 коп. (220 грн.48 коп. + 110 грн.24 коп. = 330 грн.72 коп.)

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити по справі нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором, станом на 06 травня 2014 року в розмірі 22048 грн. 60 коп., яка складається з: 2316 грн. 61коп. - заборгованості за кредитом; 12 695 грн.63 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 5511 грн. 66 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафу: 500,00 грн. (фіксована частина), 1024 грн. 70 коп. (процентна складова) та судові витрати в сумі 330 грн.72 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: