РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/13375/13-ц

2/643/51/15

03.03.2015 р. м. Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Маріновій О.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень просила встановити факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сімєю, визнати автомобіль об'єктом спільної сумісної власності, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, в розмірі 117526,33 гривень.

Позивач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення відповідно до обставин, викладених в позові, крім того, позивач, яка була допитана як свідок, пояснила, що проживала з ОСОБА_2 однією родиною без реєстрації шлюбу з жовтня 2006 року по січень 2012 року, за цей час народила дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За період спільного проживання ними було придбано автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ НОМЕР_1, який позивачка вважає об'єктом спільної сумісної власності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, відповідач пояснив, що автомобіль, який просить позивач визнати спільною сумісною власністю він придбав в кредит за власні кошти, що з позивачкою дійсно проживав однією родиною з жовтня 2006 року по грудень 2007 року, та спірний автомобіль вважає не є об'єктом спільної власності, тому він не може бути поділений між сторонами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, показання свідків, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 жила однією родиною та вела спільне господарство з ОСОБА_2 з жовтня 2006 року.

За період спільного проживання з позивачкою 01.07.2008 року ОСОБА_2 придбав автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ НОМЕР_1, який згідно відповідіДАІ ГУМВСУ в Харківській області від 10.12.2013 р. зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.63).

Зазначені обставини підтверджуються рішенням Київського районного суду міста Харкова від 05.11.2007 року, в якому встановлено, що ОСОБА_1 жила однією родиною та вела спільне господарство з ОСОБА_2 з жовтня 2006 року (а.с.14).

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01.08.2013 року також встановлено, що ОСОБА_1 з відповідачем проживала однією родиною, при цьому, в рішенні зазначено, що ОСОБА_2 позов визнав в повному обсязі (а.с.13 звор.стор.), а в позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що з відповідачем ОСОБА_2

вона проживала та вела спільне господарство з жовтня 2006 р. до січня 2012р., коли вони за спільним рішенням припинили спільне проживання (а.с.142).

Також, даний факт підтверджується власноручною заявою відповідача ОСОБА_2 від 22.09.2007 р., поданою до відділу РАГС Київського району м.Харкова, де він зазначив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1.(а.с.78).

Той факт, що сторони проживали однією родиною без реєстрації шлюбу на час придбання спірного автомобіля підтвердили також в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 (батько позивача) та ОСОБА_7 (брат позивача), а також свідок ОСОБА_8 ( дружина брата відповідача).

Надані суду позивачем фото, які представлені за період з вересня 2008 р. до жовтня 2011 р. свідчать про наявність стосунків між сторонами, спільне проживання, спільний відпочинок та перебування на родинних святах ( а.с.111-136).

В якості доказу суду також позивачем наданий договір про надання телекомунікаційних послуг та акт приймання робіт від 11.12.2008 р., де зазначено, що ОСОБА_1 в якості абонента уклала договір з ТОВ «Макснет» про надання відповідних послуг в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності , як встановлено в судовому засіданні відповідачу ОСОБА_2 (а.с. 34, 137-138).

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.2012 р. вбачається, що в процесі перевірки доходів ОСОБА_2 встановлено, що в квартирах, які належать йому на праві власності: АДРЕСА_1, АДРЕСА_4, проживає він із своєю родиною та його батьки (а.с140-141).

Згідно акту від 15.01.2014 р. складеного мешканцями будинку АДРЕСА_5, та засвідченого головою ЖК «Приозерний» ОСОБА_1 в період часу з жовтня 2006 р. по лютий 2012 р. не проживала в квартирі АДРЕСА_5, даний факт підтвердив у судовому засідання власник даної квартири свідок ОСОБА_6 (а.с.143).

Як вбачається з інформації адміністрації КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 02.10.2011 р. здійснювався виклик екстреної медичної допомоги до гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, звідки хвору було шпиталізовано (а.с.170).

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведений факт проживання її з відповідачем однією сім'єю без укладення шлюбу на час придбання спірного автомобіля та експлуатації його в подальшому.

Представлені відповідачем докази, а саме, показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, інформаційний лист ПП «Інтермід Плюс» від 08.11.2013 р., інформаційний лист КП «Жилсервіс-МЖК» від 11.11.2013 р., акт обстеження КП «Жилсервіс-МЖК» від 12.11.2013 р., інформаційний лист Київського РО ХГУ ГУ МВДУ в Х/о, інформаційний лист КС «Надія», довідка Дошкільного навчального закладу № 373 «Паросток» від 07.11.2013 р., заява ОСОБА_1 про прийняття дитини до школи довідка з місця проживання та прописку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, інформаційний лист ХМКЛ № 2 про знаходження ОСОБА_1 у відділенні гострих отруєнь 03.12.2010 р., фотознімки «Карти бажань» та самої ОСОБА_1, виписка з історії хвороби ОСОБА_4 з Інституту охорони здоров'я дітей, де він перебував з 12.03.2013 р. до 26.03.2013 р. записаний по місцю проживання: АДРЕСА_2, розписка ОСОБА_1 від 09.03.2013 р. про відмову від госпіталізації дитини (а.с.34 - 46), відповідь на запит суду ЖК «Приозерний» від 14.06.2014 р. (а.с.173). копії декларацій

ОСОБА_1 (а.с.176 -192), матеріали перевірки звернень до правоохоронних органів за заявами ОСОБА_2 (а.с.47-53 т.2), фотознімки (а.с.86-161 т.2) висновків суду не спростовують.

Так, показання свідків не спростовують наявність фактичних шлюбних відносин між сторонами в спірний період часу, так як, свідки показали, що про стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їм відомо зі слів самого ОСОБА_2; в квартирі, де проживав ОСОБА_2 з ОСОБА_1 вони були дуже рідко, крім того, свідки давали плутані пояснення щодо моментів перебування в квартирі, та в якій саме квартирі вони перебували, через те, що сам ОСОБА_2 не міг пояснити в який період часу він проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_4, а який період в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, натомість обидві квартири наледжать відповідачу.

Інші письмові докази, які надані відповідачем та стосуються предмету доказування, також висновків суду не спростовують, так як не містять інформації про те, що ОСОБА_1 не проживала з відповідачем однією сім'єю та не вела з ним спільне господарство в період часу з жовтня 2006 р. до січня 2012 р.

Статтею 74 СК України визначено право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Де у першій та другій частинах визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві власності на майно, можливе лише за його згодою.

Під час розгляду справи було призначено автотоварознавчу експертизу, якою встановлено, що вартість автомобіля TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ НОМЕР_1 складає 235052,66 грн.

ОСОБА_1 погоджується на виплату їй компенсації вартості своєї частки в спільному сумісному майні і просить стягнути її з відповідача на її користь, що відповідає вищезазначеним положенням закону.

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги доведені в повному обсязі, а заперечення відповідача не підтверджені належними доказами, в зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки TOYOTA CAMRY (номерний знак НОМЕР_1), 2008 р. випуску та розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначений автомобіль.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну частку в майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в розмірі 117 526 (сто сімнадцять п'ятсот двадцять шість) грн. 33 коп., автомобіль залишити у власності та користуванні ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я.М.Горбунова