Справа № 202/2681/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Котули А.М., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в особистих інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування - служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач просить усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві спільної сумісної власності однокімнатної квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення її та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 до вказаної квартири, а також зобов'язати ОСОБА_5 не чинити їй перешкоди в користуванні цією квартирою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 14.07.1998 року № 3/1905-98, їй, ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2. Разом з нею у вказані квартирі мешкав її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Другим співвласником вказаної квартири була її опікун ОСОБА_8, яка померла 9 серпня 2007 року. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.10.2010 року спадкоємцем майна ОСОБА_8 є її онук ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_8 між нею та ОСОБА_6 склалися неприязні відносини, останній почав виганяти її та її неповнолітнього сина з квартири. З 2011 року вона знаходилася в місцях позбавлення волі. Після звільнення дізналася, що 31.10.2013 року ОСОБА_6 подарував 1/2 частку вищевказаної квартири ОСОБА_5. Наразі їй створюються перешкоди у користуванні цією квартирою, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2, яка діє в особистих інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, а також її представник ОСОБА_3 позов підтримали.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом оголошення у пресі, заперечень проти позову не надала, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідачів (постановляє заочне рішення).

Представник - Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування - служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, також надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 14.07.1998 року № 3/1905-98, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2.

У вказаній квартирі зареєстрвоаний син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

9 серпня 2007 року ОСОБА_8 померла.

Після її смерті спадщину у вигляді частки квартири АДРЕСА_2 прийняв ОСОБА_6, якому державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 22 жовтня 2010 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Також судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори ОСОБА_9, відповідно до якого ОСОБА_6 подарував ОСОБА_5 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

Позивач стверджує, що їй та її неповнолітньому сину ОСОБА_4 створюються перешкоди у користуванні своєю власністю.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що позивач як співвласник квартири АДРЕСА_3 позбавлена можливості користуватися своєю власністю, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 необхідно вселити до квартири АДРЕСА_4, зобовязати відповідача ОСОБА_5 не чинити їм перешкоди в користуванні цією квартирою.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, яка діє в особистих інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування - служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_4.

Зобовязати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 та неповнолітньому ОСОБА_4 перешкоди в користуванні квартирою № 102 у будинку № 71 по проспекту Миру в м. Дніпропетровську загальною площею 41,3 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Це заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко