АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" М.А. Славкіної

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.01.2013 року між ним та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" було укладено договір банківського вкладу, у відповідності з яким він розмістив вклад на суму 22000,00 доларів США з виплатою 11% річних у кінці строку, та в подальшому, по закінченню строку вкладу,. переукладав з відповідачем нові договори

Зазначає, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.10.2014 року на його користь з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк"стягнуто 15000,00 доларів США, проте відповідач не повертає йому залишок накопичених коштів у сумі 43 долари 57 центів США, що залишилися на депозитному рахунку станом на 22.05.2014р., у зв'язку з чим прохав стягнути з відповідача на його користь суму вкладу, відсотки за його користування, суму інфляції та 3% річних у загальній сумі 50 доларів 95 центів США.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.01.2015 року позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення коштів за договором банківського вкладу задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за видачу вкладу в сумі 43 долари 50 центів США, процентів на суму 2 долари 40 центів, інфляційні 4 долари 32 центи США, та 3% річних, які складають 66 центів США, а всього 50 доларів 95 центів США.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

З цим рішенням не погодилася Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" М.А. Славкіна, яка в поданій апеляційній скарзі,посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що позивач не довів обставини щодо протиправності дій Банку по обслуговуванню його рахунку, тому відсутні підстави для стягнення сум інфляції та трьох відсотків річних.

Вказують, що законом заборонено під час тимчасової адміністрації задовольняти зокрема вимоги вкладників, застосовувати індекс інфляції, нараховувати відсотки за зобов'язаннями банку перед кредиторами тощо.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 18.01.2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений Договір банківського вкладу "Зростаючий "Квартальний"" №514607/2013 (в доларах США), у відповідності з яким позивач розмістив вклад на суму 22000,00 доларів США на строк до 17 лютого 2014 року з виплатою 11% річних (а.с.17).

Згідно платіжного доручення №1063757 від 18.01.2013р. позивачем було передано банку грошові кошти в розмірі 22000,00 доларів США, що еквівалентно 175846,00 грн. (а.с.18).

Установлено та не заперечувалося відповідачем, що 22 квітня 2014 року між сторонами був укладений Договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" №778918/2014 строком на один місяць, з умовами якого позивач погодився, підписавши Договір.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.10.2014 року на користь позивача з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"стягнуто 15000,00 доларів США.

Разом із тим станом на 22.05.2014р. на депозитному рахунку обліковувався залишок накопичених коштів у сумі 43 долари 57 центів США, не повернутих відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014р. №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014р. №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на період тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.11.2014р. №128 уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено Славкіну М.А. (а.с.40).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015р. №35 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20 березня 2015 року та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до 20 березня 2015 року (а.с.42,43).

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, невиконання відповідачем своїх зобов'язань та визнання відповідачем факту неповернення суми вкладу та дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення інфляційних сум та трьох відсотків річних за невиконання зобов'язань за договором.

Однак з таким висновком місцевого суду не можна повністю погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як передбачено ст.1060 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно зі ст.ст.525, 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Банк не виконав зобов'язання та не виплатив позивачу залишок суми за договором банківського вкладу у сумі 43 долари 57 центів та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Разом із тим, питання про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, вирішено місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Як зазначено вище рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014р. №123 з 21.11.2014 року у ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, а рішенням від 17.02.2015р. №35 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20 березня 2015 року.

Місцевий суд не взяв до уваги цю обставину та, в порушення вимог п.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та безпідставно задовольнив позов в частині стягнення з відповідача інфляційних сум та 3% річних.

Також, як передбачено нормами Закону «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.

Суд першої інстанції на зазначені правові норми уваги не звернув та дійшов хибного висновку щодо протиправності дій банку по обслуговуванню рахунку відповідача, та, відповідно, про задоволення позову в частині стягнення з відповідача інфляційних сум та 3% річних.

З огляду на вищевикладене твердження в апеляційній скарзі в цій частині є такими, що заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в зазначеній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" М.А. Славкіної, - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2015 року в частині стягнення з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_4 4 долари 32 центи США інфляційних та 3% річних у сумі 66 центів США, -скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення інфляційних сум та 3% річних, - відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Судові витрати віднести на рахунок Держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун