АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/8782/14-ц Головуючий І інстанції - Малихін О.Р.
Провадження: 22-ц/790/1204/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 08.05.2008 року між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № МL-703/153/2008, згідно якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 71750дол.США.

08.05.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_3 був укладей договір іпотеки № РМL -703/153/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

23 вересня 2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № без номеру та договір про відступлення права вимоги без номеру, відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами, в тому числі права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № МL-703/153/2008 від 08.05.2008 року та за договором іпотеки №РМL-703/153/2008 від 08.05.2008 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 січня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1532479,90 грн. і судові витрати.

Вказував, що рішення набрало законної сили і до теперішнього часу боржницею не виконано.

Позивачу стало відомо, що в ході проведення процедури банкрутства були зняті іпотечні заборони з майна, яке є забезпеченням, договором боржника ОСОБА_3 та майно було продано покупцю ОСОБА_4 ліквідатором ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5

В січні 2012р. ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 предмет іпотеки у власність за договором купівлі-продажу, а ОСОБА_6 в свою чеггу передав у власність ОСОБА_2 предмет іпотеки за договором дарування квартири. У вересні 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, а отже, власником квартири - предмету іпотеки є ОСОБА_2.

Позивач вважає, що квартира залишається предметом іпотеки, а особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У зв'язку з тим, що на теперішній час заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому позивач має право вимагати звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки.

Просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором МL-703/153/2008 від 08.05.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № РМL-703/153/2008 від 08.05.2008 року з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження, продажу з прилюдних торгів предмету іпотеки за іпотечним договором № РМL-703/153/2008 від 08.05.2008 року, а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 для задоволення вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в межах суми заборгованості за кредитним договором № МL-703/153/2008 від 08.05.2008 р. в сумі 1 532479,90 грн., що складається із суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі -566 463,43 грн., по відсоткам за користування кредитом у розмірі -199 776,56 грн. та по пені у розмірі 76623,90 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просять в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції в порушення норм ст. 214 ЦПК України, не встановлено, що відповідач за позовом є новим іпотекодавцем та має всі обов'язки іпотекодавця, в тому числі обов'язок задовольнити вимоги кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за рахунок іпотечного майна. Вказує, що предметом позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є саме звернення стягнення на предмет іпотеки, а не оскарження будь-яких правочинів щодо відчуження предмету іпотеки, вважає посилання суду на норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» хибними.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникненняспірних правовідносин) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) та прийшов до висновку, що згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не передбачено.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи, вимогам закону та наданим сторонами доказам.

По справі встановлено, що 08.05.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № МL-703/153/2008.

08.05.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_3 був укладей договір іпотеки № РМL -703/153/2008 відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Згідно кредитного договору банк надав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 71 750 дол. США.

23 вересня 2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами.

Отже, до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № МL-703/153/2008 від 08.05.2008 року та за договором іпотеки №РМL-703/153/2008 від 08.05.2008 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 січня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1532479,90 грн. і судові витрати.

Вказував, що рішення набрало законної сили і до теперішнього часу боржницею не виконано.

24.11.2011 року Господарським судом Харківської області була постановлена ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство ФОБ ОСОБА_3

Постановою Господарського суду Харківської області від 22.12.2011 року позичальника ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5.

В ході проведення процедури банкрутства були зняті іпотечні заборони з майна, яке є забезпеченням за кредитним договором боржника ОСОБА_3 та майно було продано ОСОБА_4 ліквідатором ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5.

12 січня 2012 року ОСОБА_8 продав ОСОБА_6 спірну квартиру за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за №122.

27 січня 2012 року ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_2 предмет іпотеки за договором дарування, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 146.

Таким чином, на момент укладення вказаних договорів квартира не була в іпотеці і нотаріусами вказані договори були посвідчені правомірно.

16 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, а отже, власником квартири - предмету іпотеки є ОСОБА_1

Постановою Харківського апеляційного Господарського суду від 05 квітня 2012 року постанову Господарського суду Харківської області від 22.12.2011 року скасовано. Але предмет іпотеки до боржника повернутий не був.

Таким чином, встановлено, що спірна квартира, яка є предметом іпотеки за кредитним договором вибула з власності боржниці ОСОБА_3 в процесі ліквідаційної процедури боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково послався на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не підтверджені матеріалами справи.

Квартира на час укладення договорів купівлі-продажу, дарування, довічного утримання не була предметом іпотеки, тому нотаріуси не мали права відмовити у посвідченні вказаних договорів.

На час розгляду справи районним судом власником квартири правомірно є ОСОБА_1, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Висновки рішення районного суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -