Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого за час окремого проживання та фактичного припинення шлюбних відносин, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом до ОСОБА_4, в обґрунтування якого зазначила, що з 23 серпня 2002 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують додаткових витрат на їхнє виховання та утримання, просила відступити від принципу рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на 2/3 частини майна, набутого за час шлюбу з відповідачем, а саме на:

2/3 частини об'єктів незавершеного будівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

2/3 частини житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,0895 га за адресою: АДРЕСА_1;

2/3 частини земельної ділянки площею 1,2334 га за адресою: АДРЕСА_1, яка придбана 30 жовтня 2007 року згідно з договором купівлі-продажу;

2/3 частини складського приміщення загальною площею 1867,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

2/3 частини земельної ділянки площею 1,3 га, розташованої на території Геройської сільської ради, придбаної згідно з договором купівлі-продажу від 23 липня 2007року;

2/3 частини двох спеціальних комбайнів для викосу очерету, зареєстрованих за ОСОБА_4, та іншого рухомого майна, зареєстрованого за відповідачем на час розгляду справи;

2/3 частини продукції з очерету (снопи), які вирощує та викошує відповідач та ТОВ «Славутич» на орендованих землях, розташованих в Херсонській області;

2/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3;

2/3 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь 2/3 вартості внеску в статутний капітал ТОВ «Славутич», розташованого за адресою: АДРЕСА_5, визначеного з урахуванням балансової вартості підприємства на момент розгляду справи. Стягнути з відповідача судові витрати.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та просив визнати особистою приватною власністю майно, набуте за час окремого проживання та фактичного припинення шлюбних відносин, посилаючись на те, що з початку 2010 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не мають спільних доходів. З початку 2010 року він весь час проживав окремо в м. Гола Пристань Херсонської області, самостійно вів власний бізнес та за період 2011-2013 років за власні кошти придбав майно.

Просив визнати за ним право особистої приватної власності на наступне майно:

об'єкти незавершеного будівництва, розташовані за адресами: АДРЕСА_1;

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_22, загальною площею 147,7 кв. м, розміщений на земельній ділянці площею 0,0898 га, який придбаний за договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2013року;

земельні ділянки: площею 0,0835 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0903 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1; площею 0,0876 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; площею 0,0802 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1; площею 0,0895 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0836 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_6; площею 0,0701 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_7; площею 0,0866 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_8; площею 0,0990 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9; площею 0,0994 га, розташованої за адресою АДРЕСА_10; площею 0,0867 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_11;

рухоме майно - спеціальні комбайни для викосу очерету: трактор колісний марки «Беларус 82.1», придбаний за договором купівлі-продажу від 24 грудня 2013 року, екскаватор марки ЕО-2621Л (ЮМЗ-6), придбаний за договором купівлі-продажу.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 просив відмовити.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини придбаного за час шлюбу майна, а саме земельних ділянок: площею 0,0835 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0903 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1; площею 0,0876 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_12; площею 0,082 га, розташованої за адресою АДРЕСА_13 площею 0,0895 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0836 га, розташованої за адресою: вул. Ворошилова, 2-а у м. Гола Пристань Херсонської області; площею 0,0701 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_7; площею 0,0866 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_8; площею 0,0990 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9; площею 0,0994 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_14; площею 0,0867 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_15, які об'єднані в земельну ділянку площею 1,2334 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, які придбані 30 жовтня 2007 року (відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В.).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини складського приміщення загальною площею 1867,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_16 (придбаного за договором купівлі-продажу від 20 липня 2007 року, посвідченого нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В.).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 1,3 га, розташованої на території Геройської сільської ради (придбаної відповідно до договору купівлі-продажу від 23 липня 2007 року, посвідченого нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В.).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_17 (що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Маршаловою М.В.).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_18 (що належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 07 серпня 2008 року).

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Ѕ частини вартості внеску в статутний капітал ТОВ «Славутич», розташованого за адресою: АДРЕСА_19, що становить 93 500 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на: об'єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: вул. Ворошилова, 1-а у м. Гола Пристань Херсонської області (придбаний за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (придбаний за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (придбаний за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_20 (відповідно до договору купівлі-продажу від 22 серпня 2011 року, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (придбаний на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 11 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_21 (придбаний за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_7 (придбаний за договором купівлі-продажу від 12 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_8 (придбаний за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_9 (придбаний за договором купівлі-продажу від 12 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_10 (придбаний за договором купівлі-продажу від 18 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.);

об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_15 (придбаний за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.).

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на житловий будинок площею 147,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_22, на земельній ділянці площею 0,0898 га (придбаний за договорами купівлі продажу від 23 жовтня 2013 року).

Виділено у власність ОСОБА_4 самохідну косарку, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, самохідну косарку, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, трактор марки «Беларусь-82.1», державний номерний знак НОМЕР_3, екскаватор ЕО-2621Л, державний номерний знак 11602. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20 січня 2015 року рішення районного суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 та відмови у задоволені частини позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права на частку придбаного у шлюбі майна за період з 2011-2013 рр. скасовано, ухвалено нове рішення.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини набутого у шлюбі майна:

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: вул. Ворошилова, 1-а у м. Гола Пристань Херсонської області (придбаного за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (придбаного за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (придбаного за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_20 (придбаного за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2011 року),

житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_21 (придбаного за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 (придбаного за договором купівлі-продажу від 12 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 (придбаного за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 (придбаного за договором купівлі-продажу від 12 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 (придбаного за договором купівлі-продажу від 18 серпня 2011 року),

об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_15 (придбаного за договором купівлі-продажу від 11 серпня 2011 року),

самохідної косарки, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, самохідної косарки, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, трактора марки «Беларусь-82.1», державний номерний знак НОМЕР_3, екскаватора ЕО-2621Л, державний номерний знак 11602. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що з 23 серпня 2002 року сторони перебувають у шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу сторони на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі - продажу від 30 жовтня 2007 року придбали земельні ділянки, загальною площею 1,2334 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, право власності на які, згідно з державним актом від 06 березня 2009 року зареєстровано за ОСОБА_4

На підставі договору купівлі - продажу від 23 липня 2007 року придбана земельна ділянка площею 1,3 га, яка розміщена на території Геройської селищної ради Голопристанського району Херсонської області, та згідно з договором купівлі - продажу від 26 березня 2008 року придбана земельна ділянка площею 0,08420 га, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_23. Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_4

На підставі договору купівлі - продажу від 20 липня 2007 року було придбано складське приміщення загальною площею 1867 кв. м по АДРЕСА_24, а на підставі договору купівлі - продажу від 04 вересня 2007 року придбано житловий будинок АДРЕСА_25.

11 серпня 2011 року на підставі договорів купівлі - продажу були придбані об'єкти незавершеного будівництва, розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

На підставі договорів купівлі - продажу від 23 жовтня 2013 року ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_4 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0898 га, яка розташована по АДРЕСА_22, та житловий будинок, який знаходиться за цією ж адресою.

Крім того, на підставі довідки - рахунку від 12 вересня 2011 року, договору купівлі - продажу від 24 грудня 2013 року були придбані екскаватор ЕО-2621 (ЮМЗ-6) та трактор марки «Беларус-82.1».

Разом з тим 15 вересня 2011 року за ОСОБА_4 також були зареєстровані дві косарки, державні номерні знаки НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на частку придбаного у шлюбі майна за період з 2011 по 2013 роки та ухвалюючи нове рішення про визнання за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частини набутого у шлюбі у зазначений період майна та відмову в задоволенні зустрічного позову, апеляційний суд виходив з того, що спірне майно, придбане ОСОБА_4 в інтересах сім'ї та зі згоди дружини ОСОБА_3, а тому висновок районного суду, що вказане майно є особистою власністю чоловіка, є неправильним.

Разом з тим колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитися з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Стаття 57 СК України визначає перелік видів особистої приватної власності одного із подружжя та підстави її набуття.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України.

За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тільки в разі встановлення цих фактів норма ст. 60 СК України вважається правильно застосованою.

Разом з тим у пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 6 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Проте, переглядаючи рішення районного суду, апеляційний суд не спростував факту щодо часу припинення спільного ведення господарства сторонами у справі, який покладений в основу як первісного, так і зустрічного позову, не встановив час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, а також не з'ясував джерела придбання нерухомого майна, зокрема: об'єктів незавершеного будівництва по вул. Ворошилова у м. Гола Пристань Херсонської області, житлового будинку АДРЕСА_26 та рухомого майна - спеціальної техніки.

Крім того, виділяючи у власність ОСОБА_3 Ѕ частини рухомого майна - спеціальної техніки, суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що майно фізичної особи - підприємця, яке придбане та використовується в його підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13.

Переглядаючи рішення районного суду, суд апеляційної інстанції на зазначені обставини не звернув уваги, не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 20 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська