Справа № 544/1326/15-ц
№ пров. 2/544/447/2015
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 вересня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого - судді Сайко О.О.

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Леніна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 з 12.08.2000 перебуває у зареєстрованому шлюбі, з 18 липня 2015 року подружжя проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Просила стягти з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Позивач пояснила, що відповідач добровільно надавав певні кошти на утримання дитини, проте, з метою регулярного отримання указаної грошової допомоги у встановленому розмірі, просить стягувати їх з відповідача у примусовому порядку.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, не заперечував сплачувати їх у розмірі, про який просить позивач. Заперечував проти стягнення на користь позивача судових витрат, повязаних з розглядом справи.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №010924, виданого 12.08.2000 відділом РАГС реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с.4).

У шлюбі у сторін 25 червня 2001 року народилася донька ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 227844, виданого 20.08.2015 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області (а. с. 5).

ОСОБА_4 проживає разом із матірю ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні.

Відповідач періодично матеріальну допомогу на утримання дитини надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу постійно.

Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних.

Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату, здоровий, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, що у 2015 році складає 487,20 грн.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Таким чином, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 350 грн, яка полягала в підготовці та складанні адвокатом позовної заяви, на думку суду, є обґрунтованим та документально підтверджений матеріалами справи, тому підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 84, 88, 212, 215, 367 ЦПК України, ст. ст. 180-183 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, народження 05.07.1978 року, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого міліціонером водієм спеціального взводу груп затримання Лубенського МВ УДСУ при УМВС України у Полтавській області, аліменти на користь ОСОБА_1, народження 17.05.1980 року, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, народження 25.06.2001, у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, народження 05.07.1978 року, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, народження 17.05.1980 року, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 350 (триста пятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_2, народження 05.07.1978 року, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у розмірі місячних платежів підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений 14.09.2015