Справа № 2-129/2011
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", Приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними та відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", третя особа ОСОБА_1 про припинення договору поруки, зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", Приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договорів поруки припиненими,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ "Універсал Банк". Відповідно до умов кредитного договору №012-2900/840-0495 від 22.11.2007 року ОСОБА_1 отримала у ВАТ "Банк Універсальний" кредит в сумі 113 109,00 доларів США строком до 10.11.2037 року зі сплатою 12,45% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.11.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №012-2900/840-0495-Р, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 012-2900/840-0495-Р/1, між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №012-2900/840-0495-Р/2. Ними (позивачем) були виконані свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі - позичальнику були перераховані на його рахунок кредитні кошти. Позичальник в свою чергу свої обов'язки по поверненню кредиту, сплаті відсотків, інших оплат не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість. 28.05.2009 року на адресу позичальника ОСОБА_1 було направлено вимогу-попередження щодо повернення суми заборгованості. Станом на 15.02.2010 року загальна заборгованість складає 124 318,83 доларів США, що за курсом НБУ (8,0025 грн. за 1 долар США) становить 994 861,44 грн. і вказана заборгованість складається з боргу по тілу кредиту - 112 147,89 доларів США, по простроченим відсоткам - 12 134,03 доларів США, підвищеним відсоткам - 36,91 долар США. Також були направлені 28.05.2009 року вимоги-попередження всім трьом поручителям. Однак, відповідачі заборгованість не погасили. Представник позивача - ПАТ "Універсал Банк" в судовому засіданні підтримав викладені в позовній заяві обгрунтування та просив задовольнити їх збільшені позовні вимоги, подані 15.01.2015 року, і стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, яка існує станом по жовтень місяць включно 2010 року за курсом НБУ 1 577,96 грн. за 100 доларів США, і яка становить суму 128 848, 07 доларів США, еквівалент якої - 2 033 171 грн. 01 коп. (заборгованість по кредиту 112 147,89 доларів США, по відсотках - 16 593,78 доларів США, по підвищеним відсоткам - 106,40 доларів США). Стосовно зустрічних позовів як про визнання недійсними договорів кредитного та іпотеки, стягнення збитків, моральної шкоди, так і про припинення договорів поруки, просив відмовити в їх задоволенні та пояснив, що вони є необгрунтовані, безпідставні. Зазначив, що з висновком експертизи вони не згодні, вважають свої розрахунки заборгованості вірними.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_1 в своїй позовній заяві посилається на те, що нею дійсно був отриманий кредит у позивача. Однак, спірний кредитний договір не містить порядку змін договору, умови про порядок припинення договору, не містить умов або правил, які б регулювали відповідальність банку, що в цілому свідчить про порушення вимог діючого законодавства щодо оформлення правочинів. Ще на момент підписання кредитного договору її (ОСОБА_1.) було поставлено в невигідне та таке, що порушує її права, становище. Порушенням є і право банку в односторонньому порядку підвищувати відсотки, на це її волевиявлення не було. Крім цього, банк порушив її права як споживача, оскільки вона не отримала в банку інформацію, пов'язану з укладанням, умовами кредитного договору. Банк видав їй валютний кредит в доларах США, тобто - продукцію, яка містить значний ризик для її майна, оскільки через значне коливання курсу цієї валюти значно ризикує не мати змоги повернути своєчасно кредитні кошти. Банк ввів її в оману, запевнивши, що вона зможе віддати кредит і без наявності регулярного і стабільного доходу; банк ввів її в оману стосовно небезпеки, яка загрожує їй, що є нечесною підприємницькою практикою. В порушення вимог законодавства щодо банківської таємниці в кредитному договорі (п.5.2.4) передбачено, що банк, як кредитор, має право поширювати будь-яку інформацію, відступати своє право на користь третіх осіб. Зобов'язання на території України мають виконуватися у грошовій одиниці - гривні, а кредит був виданий у доларах США. Спірний договір був підписаний нею в результаті помилки щодо обставин, які мають істотне значення; тобто - було неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення. Умови договору є несправедливими, банк залишив лише за собою можливість дострокового розірвання договору. Зазначила, що збільшення відсотків по кредиту не було взагалі обгрунтовано банком. Банк може підвищити процентну ставку, коли в угоді між сторонами вона визначена як "змінна" і сторонами погоджено порядок та величину зміни в разі настання певної події. Спірний же кредитний договір таких умов не містить. Умови кредитного договору порушують її права та законні інтереси, містять дискримінаційні стосовно неї правила та є несправедливими, що загалом тягне визнання договору не чинним з моменту його укладання. Згідно ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Так, за "ініціювання кредиту" згідно до п.9.8 договору вона сплатила банку 1 231,09 доларів США, що фактично складає більше ніж 1% від загальної суми кредиту, що не передбачено жодним правовим актом і чим їй завдано збитків саме на цю суму. Діями позивача їй завдано і моральної шкоди, яку оцінила в 100 000 грн. і саме дана сума, на її думку, дозволить забути пережиті душевні, фізичні та моральні страждання на протязі тривалого часу. Враховуючи викладене, звернулася до суду з даним позовом з метою захисту своїх прав та просила визнати недійсним кредитний договір, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати відповідну реституцію, стягнути з банку на її користь завдані збитки 9 602,50 грн., моральну шкоду 100 000 грн. та згідно доповнення до позовної заяви - визнати недійним договір іпотеки та зобов'язати нотаріуса виключити з реєстру запис про іпотеку. В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав їх позовні вимоги (з доповненнями), просив їх задовольнити та врахувати надані обгрунтування, письмові пояснення. В задоволенні позовних вимог банку просив відмовити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просив задовольнити, так як вони є доведеними, законними.

Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони є поручителями по спірному кредитному договору, згідно до договорів поруки, які були укладені банком з кожним з них окремо 22.11.2007 року. В указаних договорах поруки (п.2.1) встановлено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. З розрахунку заборгованості та графіку платежів вбачається, що з серпня 2008 року банком в односторонньому порядку підвищено розмір процентної ставки за користування кредитом, а саме - сума відсотків у серпні 2008 року мала складати 1 165,15 доларів США, а в розрахунках заборгованості сума відсотків у цей період збільшена і складає 1 244,23 доларів США. Всі подальші розрахунки суми відсотків до сплати також збільшені в порівнянні з графіком платежів. Вони, як поручителі, своєї згоди на збільшення відсотків не надавали і такі дії суперечать вимогам ЦК України. Крім того, відповідно до умов кредитного договору розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки сплати платежів складає 37,35% пічних, а з розрахунку заборгованості слідує, що з серпня 2008 року ставка підвищеного відсотка збільшена з 37,35% до 40,35%. Враховуючи викладене, просили суд припинити поруку з серпня 2008 року на підставі ст.559 ЦК України. В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримав викладені позовні вимоги, обгрунтування заяву про уточнення зустрічних позовних вимог та просив позов задовольнити. Щодо позовних вимог банку заперечував, просив відмовити в задоволенні їх позову. Позовні вимоги ОСОБА_1 вважав доведеними.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 22.11.2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти 113 109 доларів США строком до 10.11.2037 року, а позичальник зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45% річних. Він (ОСОБА_4.) є поручителем згідно договору поруки, укладеному 22.11.2007 року. В даному договорі поруки прописані основні умови кредитного договору щодо суми кредиту, розміру процентної ставки (12,45%), розміру підвищеної процентної ставки за користування кредитом (37,35%), терміну повного погашення зобов'язань та інше. Пунктом 2.1. договору поруки встановлено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. За весь час дії кредитного договору та договору поруки банк жодного разу не повідомляв про зміну відсоткової ставки чи інші зміни до кредитного договору, про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та існування заборгованості. Жодних додаткових угод до кредитного договору чи змін до договору поруки він (ОСОБА_4.) не підписував. З розрахунку заборгованості та графіку платежів вбачається, що з серпня 2008 року банком в односторонньому порядку підвищено розмір процентної ставки за користування кредитом, сума відсотків згідно графіку у серпні 2008 року мала становити 1 165,15 доларів США, а згідно розрахунку заборгованості вказана сума збільшена і становить 1 244,23 доларів США. Всі подальші розрахунки відсотків також збільшені в порівнянні з графіком платежів. Крім того, відповідно до умов кредитного договору розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів складає 37,35% річних, а з розрахунку заборгованості вбачається, що з серпня 2008 року ставка підвищеного відсотка збільшена з 37,35% до 40,35%. Отже, відбулася фактична зміна зобов'язання позичальника перед банком, на яку він (ОСОБА_4.) як поручитель згоди не давав. Про це свідчить відсутність належним чином оформлених змін до договору поруки. Підвищення розміру відсотків призвело до істотного збільшення суми основного зобов'язання. Збільшення розміру основного зобов'язання призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Викладене дає підстави для припинення поруки на підставі ст.559 ЦК України, про що і просить в своїй позовній заяві. В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримала викладені, уточнені їх позовні вимоги, обгрунтування, просила позов задовольнити. Позовні вимоги банку просила залишити без задоволення, вони є необгрунтовані.

Приватний нотаріус Київського міського округу ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Вислухавши пояснення представника ПАТ "Універсал Банк", представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є позивач по основному позову - ПАТ "Універсал Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №012-2900/840-0495 від 22.11.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у ВАТ "Банк Універсальний" кредит в сумі 113 109,00 доларів США строком до 10.11.2037 року зі сплатою 12,45% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в цей же день - 22.11.2007 року, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №012-2900/840-0495-Р; між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 012-2900/840-0495-Р/1; між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №012-2900/840-0495-Р/2.

Встановлено та не оспорено відповідачами, що кредитні кошти позичальник ОСОБА_1 отримала, однак свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування ним позичальник ОСОБА_1 не виконує, в результаті чого виникла заборгованість. З первісного позову та наданого розрахунку слідує, що станом на 15.02.2010 року загальна заборгованість складає 124 318,83 доларів США, що за курсом НБУ на вказану дату (8,0025 грн. за 1 долар США) становить 994 861,44 грн., і вказана заборгованість складається з боргу: по тілу кредиту -112 147,89 доларів США, по простроченим відсоткам - 12 134,03 доларів США, підвищеним відсоткам - 36,91 долар США.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовами кредитного договору визначено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 12,45% річних (п.1.1), а за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних (п.1.1.1).

З виписки з особового рахунку з 22.11.2007 по 25.11.2007 слідує, що згідно умов кредитного договору сума кредиту "надання кредиту" - 113 108,09 доларів США, а "видача готівки" - 111 877,00 доларів США. Різниця 1 231,09 доларів США зазначена як "неамортизованого дисконту при наданні кредиту …".

З даного слідує, що сума кредиту, яка була отримана позичальником ОСОБА_1 становить 111 877,00 доларів США. Оскільки за розрахунками банку заборгованість розраховувалася з суми кредиту 113 109,00 доларів США, а не з реально виданої суми кредиту, за клопотання відповідачів по основному позову була призначена та проведена судово-економічна експертиза.

Так, згідно висновку судово-економічної експертизи №13480/13481/11-44 від 18.09.2012 року та Висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи №5351/5352/13-45 від 23.12.2013 року, встановлено наступне: "Оскільки даних банківської виписки по рахунку №НОМЕР_1 USD, у бухгалтерському обліку ПАТ "Універсал Банк" довгостроковий іпотечний кредит, що наданий фізичній особі ОСОБА_1 за кредитним договором №НОМЕР_1 від 22.11.2007 року, обліковується як кредит наданий з дисконтом (зі знижкою), і сума цього дисконту, що зменшує значення активної кредитної операції, дорівнює 1 231,09 доларів США, тобто з моменту надання кредиту, сума зобов'язання ОСОБА_1 обліковується зі знижкою, а саме у розмірі 111 877,91 USD, а не у розмірі 113 109,00 USD, як це зазначено в п.1.1 Кредитного договору". В даних висновках зазначено, що з урахуванням суми зобов'язань ОСОБА_1 (суми кредиту) - 111 877,91 USD, борг ОСОБА_1 станом на 29.03.2010 року (дата складання позовної заяви) дорівнює 124 060,45 доларів США і складається з зобов'язань по сплаті тіла кредиту, термін сплати якого не настав, на суму 109 693,81 долари США, з заборгованості по сплаті тіла кредиту, термін сплати якого настав, на суму 998,18 доларів США і з заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - на суму 13 368,46 доларів США.

В зазначених експертизах визначено, що розрахунок заборгованості проводився експертами за офіційним курсом НБУ - 100 доларів США дорівнювало 793,0000 грн., що був станом на 29.03.2010 року (дату складання позовної заяви).

Крім цього, у вказаних висновках зазначено те, що з 16.07.2008 року банком нараховувалися проценти за користування кредитом за невідповідною умовам кредитного договору ставкою, а визначена банком підвищена відсоткова ставка 40,35%, за якою розрахована заборгованість, ні кредитним договором, ні нормами діючого законодавства не визначена.

Аналізуючи викладене та матеріали справи, суд враховує вказані висновки судово-економічної експертизи як належний доказ і приймає його за основу щодо розрахунку заборгованості. Виходячи з цього, сума заборгованості, яка має місце станом на 29.03.2010 року, становить суму 124 060,45 доларів США, що складає 983 799, 36 грн. (за курсом НБУ на вказану дату).

Надані ПАТ "Універсал Банк" заяви про уточнення, збільшення позовних вимог (остання від 15.01.2015 року) судом не приймаються до уваги, оскільки ці заяви містять нові розрахунки за збільшеними курсами валюти, збільшеними періодами, однак всі розрахунки заборгованості по даним заявам складені по невірним вихідним даним як щодо розміру тіла кредиту так і відсоткової ставки, ці дані є тими ж, що і були в основній позовній заяві, по якій невідповідності вже були виявлені у висновках судово-економічної експертизи. При цьому суд враховує те, що банком не складалися нові розрахунки з відповідними умовам кредитного договору, виписці з особового рахунку, нормам чинного законодавства, вихідними даними. Банк не погоджується з висновками судово-економічної експертизи, однак жодного доказу на їх спростування суду не було надано. Крім того, банк не просив стягнути заборгованість (по розрахунках експерта) за курсом на час розгляду справи.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_1 суд приходить до наступного. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки не зайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. Обгрунтування до вказаних позовних вимог є безпідставні і не можуть бути прийняті судом як належні, відповідні вимогам законодавства для визнання правочинів недійсними.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд приходить до того, що вони є обгрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Так, в суді встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є поручителями і відповідно до умов договорів поруки, укладеним з кожним з них окремо і банком, вони зобов'язуються перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором (ПАТ "Універсал Банк") і боржником (ОСОБА_1.), в повному обсязі. В п.1.2 договорів поруки зазначено, що поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови кредитного договору і він погоджується з ними. Також в цих договорах поруки зазначено розміри процентних ставок - 12,45% річних за користування кредитом; 37,35% - розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів.

В суді було встановлено та підтверджено сторонами, що до вказаних договорів поруки не вносилися ніякі зміни, доповнення, не укладалися додаткові угоди.

Враховуючи розрахунок заборгованості, наданий банком, слідує, що з липня 2008 року банком застосовується підвищений відсоток, який не передбачений ні умовами кредитного договору, ні умовами договорів поруки, і який взагалі не обгрунтований діючим законодавством. Про це зазначалося і у висновках судово-економічної експертизи. Таким чином, банк в односторонньому порядку, без погодження чи навіть повідомлення поручителів змінив умови відповідальності поручителів в сторону збільшення, що є порушенням вимог законодавства, що в свою чергу дає підстави для визнання договорів поруки припиненими з часу цих змін - з липня 2008 року.

Таким чином, враховуючи викладене вище, слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є обгрунтовані, законні і підлягають задоволенню. Виходячи з цього, позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" підлягають задоволенню частково, як щодо осіб, що мають сплатити заборгованість (за виключенням поручителів), так і щодо суми заборгованості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ "Універсал Банк" з ОСОБА_1 має бути стягнуто судові витрати на суму 3 774 грн., з яких 3 654 грн. - судовий збір і 120 грн. за ІТЗ, сплачене при подачі позову в 2010 році.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 530, 559, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору в сумі 124 060,45 доларів США, що становить 983 799, 36 грн. та судові витрати - 3 774 грн.

В інших частинах позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", Приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист прав споживача, визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними та відшкодування завданих збитків та моральної шкоди - відмовити.

Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", третя особа ОСОБА_1 про припинення договору поруки - задовольнити.

Визнати припиненою з 15.07.2008 року поруку, що виникла на підставі Договору поруки №012-2900/840-0495-Р/2 від 22.11.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та поручителем ОСОБА_4 на забезпечення виконання умов Кредитного договору №012-2900/840-0495 від 22.11.2007 року, укладеного між кредитором Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та позичальником ОСОБА_1.

Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", Приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договорів поруки припиненими - задовольнити.

Визнати припиненою з 15.07.2008 року поруку, що виникла на підставі Договору поруки №012-2900/840-0495-Р/1 від 22.11.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та поручителем ОСОБА_2 на забезпечення виконання умов Кредитного договору №012-2900/840-0495 від 22.11.2007 року, укладеного між кредитором Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та позичальником ОСОБА_1.

Визнати припиненою з 15.07.2008 року поруку, що виникла на підставі Договору поруки №012-2900/840-0495-Р від 22.11.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та поручителем ОСОБА_3 на забезпечення виконання умов Кредитного договору №012-2900/840-0495 від 22.11.2007 року, укладеного між кредитором Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та позичальником ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: