Номер провадження: 22-ц/785/1225/15
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: позивача ОСОБА_3 та представника відповідача Вишневської

сільської ради Татарбунарського району Одеської області - Власенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою територіальної громади Вишневської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до Вишневської сільської ради Татарбунарської ради Одеської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Вишневської сільської ради Татарбунарської ради Одеської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 14.09.1994 року, укладеного з Татарбунарською райспоживспілкою строком на 2 роки, належить приміщення колишніх магазинів "Сільгоспродукти" та "Взуття" площею 110,1 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 147,5 кв.м. по АДРЕСА_1. Після закінчення строку оренди Вишневською сільською радою було прийнято рішення № 1 від 27.05.1999 р., яким було вирішено будинок колишніх магазинів "Сільгоспродукти" та "Взуття" знести, а їй, як власникові магазину, пропонувати закупити будівельні матеріали з даного приміщення і розпочати будівництво нової торгівельної точки або зайняти приміщення магазину "Культтовари". Позивачем було знесено всі прибудови до будинку колишніх магазинів, але розпочати будівництво нової торгівельної точки вона не змогла, оскільки з боку сільської ради їй чинились перешкоди в отриманні відповідних документів, дозволів на будівництво. А тому їй прийшлось реконструювати те приміщення, що вже було, вклавши свої кошти, та користуватися ним. По теперішній час вона з своїми дітьми - третіми особами у справі - володіє та користується даним будинком, як своїм, а тому просила визнати за нею право власності на назначене нерухоме майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник відповідача Вишневської сільської ради позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що рішенням виконкому Вишневської сільської ради № 3 від 18.02.1997 р. позивачу було дозволено відкрити в по АДРЕСА_1 торгівельну точку загальною площею 72 кв.м, торговою площею 60 кв.м для організації магазину-бару, а тому вона може претендувати на приміщення зазначеної площі, а не на все приміщення.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі територіальна громада Вишневської сільської ради Татарбунарського району Одеської області просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 жовтня 1994 року позивач ОСОБА_3 (орендатор) уклала угоду про оренду нежилого приміщення з Татарбунарською райспоживспілкою (орендодавець) у якому зазначено, що: 1.1 орендодавець надає під оренду колишнє приміщення магазину "Сільгосппродукти" та прилеглі до нього підвальні приміщення, розташовані у с. Вишневе, а орендар приймає в орендне користування нежилі приміщення для торгівлі продовольчими і сільськогосподарськими товарами, одне підвальне приміщення, прилегле до магазину "Продмаг". 1.3. Передане в оренду приміщення повинно утримуватися у чистоті, повної справності і повинні виконуватися всі санітарні та протипожежні вимоги, встановлені законом. 1.4. Орендар зобов'язаний проводити необхідний поточний ремонт орендуємого приміщення як всередині, так і зовні за свої кошти, проводити очистку і прибирання приміщення та прилеглої території.... 1.5. Всі проведенні орендатором переобладнання, перегородки по закінченню строку дії оренди чи дострокового переривання угоди переходять у безоплатну власність райспоживспілки. Угода підписана орендарем ОСОБА_3 та представником орендодавця ОСОБА_8, термін дії угоди - два роки.

18 лютого 1997 року рішенням №3 виконкому Вишневської сільської ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області була розглянута заява підприємця ОСОБА_3 "Про видачу дозволу на відкриття торгівельної точки" та прийнято рішення про надання дозволу на відкриття торгівельної точки підприємцю ОСОБА_3 у АДРЕСА_1, загальною площею 72 кв.м., торгівельна площа 60 кв.м для організації магазина-бару.

22 квітня 1997 року рішенням №51 -XXII десятої сесії 22-го скликання Вишневської сільської ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення про визнання права власності приміщення магазинів "Сільгосппродукти", "Хозтовари", "Молочний" за виконкомом Вишневської сільської ради народних депутатів , так як будівля на балансі ніде не знаходиться.

ЦК УРСР (1926г.) не передбачав державну реєстрацію нерухомого майна. Однак, в період його дії, Держплан УРСР і Міністерство юстиції УРСР видали 29.07.1959г. "Інструкцію про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP". Тобто, обов'язкова державна реєстрація домоволодінь здійснювалася тільки в містах та селищах міського типу, а в сільських населених пунктах не передбачалася.

У відповідності зі ст.128 ЦК УРСР (1963р.) право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі майна, якщо інше не передбачено законом або договором, тобто державну реєстрацію нерухомого майна ЦК УРСР не передбачав.

Наказом Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995г. № 56 затверджено Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, яке знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб (зареєстровані в Мін'юсті 19.01.1996г. За № 31/1056). Цим же наказом скасовано Інструкцію від 31.01.1966 року.

Таким чином, законодавчі та нормативно-правові акти не передбачали до січня 1996 реєстрацію нерухомості (будинків) у сільських населених пунктах, тому до 1997 року вищевказана будівля ніде на балансі не знаходилась, але і безхазяйною бути не могла, так як належала Татарбунарській райспоживспілці. Про цей факт позивачці було достоменно відомо.

22 квітня 1997 року рішенням №48-ХХІІ десятої сесії 22-го скликання Вишневської сільської ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення про виділення в оренду строком на 10 років ділянки загальною площею 72 кв.м по АДРЕСА_1 для організації торгової точки /кафе-бару/. Укласти з цього приводу договір оренди встановленого зразка. Але 30 січня 1998 року рішенням №70-ХХІІ воно було скасовано, в зв'язку з невиконанням його вимог позивачкою.

27 травня 1999 року рішенням №1 виконавчого комітету Вишневської сільської ради Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення пропонувати власникові магазину - бару "Одеса" викупити будівельні матеріали з даного приміщення і розпочати будівництво нової торгової точки або зайняти приміщення магазину "Культтовари".

03 серпня 2005 року рішенням №95-ХХІУ сімнадцятої сесії 24-го скликання Вишневської сільської ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області було прийнято рішення про скасування рішення сесії Вишневської сільської ради №30-ХХІУ від 23 травня 2000 року "Про надання згоди на знос магазину "Сільгоспродукти" и початок будівництва нового магазину". Виділити земельну ділянку у розмірі 1096 га. Трапівському ССТ, яка знаходиться під приміщенням магазинів.

Відповідно до п.2 ст.3 ЦК України одним із загальних принципів цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією і законами України. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановленими законом.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 344 ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Позивачкою недоведене добросовісне користування жилим приміщенням, яке розташоване по АДРЕСА_1 площею 110,1 кв.м., на земельній ділянці площею 147,5 кв.м..

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

З вище викладених фактів можна дійти до висновку, що позивачка укладаючи договір оренди з Татарбунарською райспоживспілкою та постійно звертаючись з заявами до Вишневської сільської ради знала кому належить нежиле приміщення по АДРЕСА_1.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також не підтверджується належними та допустимими доказами. На підставі чого, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст.313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу територіальної громади Вишневської сільської ради Татарбунарського району Одеської області задовольнити, рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Вишневської сільської ради Татарбунарської ради Одеської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

Р.Д. Громік