Справа № 211/4055/15-ц
Провадження № 2/211/1733/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Шириновій А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника 3-ої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради до ОСОБА_2, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька,

в с т а н о в и в:

позивач 03 липня 2015 року звернулася до суду з заявою про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої доньки ОСОБА_4 без згоди батька, відповідача по справі, вказавши, що з 24.06.2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано між ними 24 лютого 2009 року.

Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час донька проживає разом з нею, вона належним чином піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач же чинить їй перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоровя доньки, її культурного та духовного збагачення, що сприятиме не лише фізичному розвитку, але й формуванню особистості доньки. Зокрема відповідач відмовляється надати їй дозвіл на виїзд доньки за кордон для відпочинку та оздоровлення.

Позивач вважає, що позиція відповідача перешкоджає інтересам дитини, її оздоровленню, тому просить надати їй дозвіл на виїзд їх доньки ОСОБА_4 за кордон без дозволу батька дитини ОСОБА_2 до досягнення донькою 16-річного віку, тобто до 12.11.2016 р.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення вимог заперечував, пояснивши, що хвилюється за здоровя своєї доньки, тому не впевнений в доцільності надання дозволу.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ОСОБА_5 ради ОСОБА_3 вважала, що в інтерсах неповнолітньої дитини заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Вислухавши сторони, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 24 червня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними 24 лютого 2009 року (а.с. 8,9 копії свідоцтв про одруження, розірвання шлюбу).

Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9 копія свідоцтва про народження).

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд їх дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 за кордон без згоди батька.

Керуючись ст.ст.150,155 СК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Дозволити виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до досягнення нею шістнадцятирічного віку, тобто до 12 листопада 2016 року, без згоди батька ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6