Справа № 202/1578/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2015 року Індустріальний районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за заявою ОСОБА_1, про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із заявою в якій просить суд скасувати арешт накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Індустріального районого в м. Дніпропетровську управління юстиції ОСОБА_2 від 02 грудня 2002 року, який був вжитий у виконавчому провадженні про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3

В обгрунтування вимоги ОСОБА_1 зазначається, що заборгованість зі сплати аліментів була погашена у повному обсязі, але державним виконавцем арешт скасовано не було.

В судовому засіданні заявник вимогу підтримав та просив пред'явлену заяву задовольнити, посилалася на викладені у заяві обставини. 15 червня 2015 року в судове засідання не з'явився, проте завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його участі.

Заінтересована особа державний виконавець Індустріального ВДВС ДМУЮ в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Так, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Індустріального районого в м. Дніпропетровську управління юстиції ОСОБА_2 від 02 грудня 2002 року, в порядку виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_1 аліментів, з підстав визначених ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. що діяла станом на грудень 2002 року), було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на усе майно, що належить ОСОБА_1, та заборонено здійснювати відчудження будь-якого майна, належного боржникові.

Як видно з довідки державного виконавця від 28.10.2002 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 була сплачена у сумі 50 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наслідки завершення виконавчого провадження та зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, та з огляду на те, що у застосуванні арешту майна відпали потреби, виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-272 виданого 04.02.1985 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетрвоська станом на 2015 рік закінчено, спір між сторонами відсутній, застосований державним виконавцем арешт слід скасувати, оскілкьи наявність арешту майна створює заявникові як власникові перешкоди у здійсненні ним законних прав щодо можливості вільного розпоряджання належним йому на праві власності майном.

Керуючись ст. 210 ЦПК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Індустріального районого в м. Дніпропетровську управління юстиції ОСОБА_2 від 02 грудня 2002 року на все майно, що належить ОСОБА_1 із забороною відчудження будь-якого його майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Шклярук