Справа № 1327/4520/12 Головуючий у 1 інстанції: МелешкоС.І.
Провадження № 22-ц/783/2443/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Крайник Н.П., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: позивача ОСОБА_2., представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Вандзьо О.Б., представника третьої особи Богача С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами: позивача ОСОБА_2 та відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області, з залученням третьої особи ВАТ "Прибужжя" в особі ліквідатора Богач Степана Степановича про проведення перерахунку розміру відшкодування шкоди з врахуванням коефіцієнтів підвищення заробітної плати і стягнення коштів ,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області про проведення перерахунку розміру відшкодування шкоди з врахуванням коефіцієнтів підвищення заробітної плати і стягнення коштів, покликаючись на те, що з 1966 року він працював на посаді підземного прохідника 7-го розряду у Червоноградському шахто-будівельному управлінні № 2 тресту "Укрособвуглемонтаж", правонаступником якого є ВАТ "Прибужжя". Під час роботи прохідником вертикальних стволів на будівництві шахти 14 березня 1969 року був травмований. Висновком МСЕК від 18 вересня 1989 року у зв'язку із ушкодженням здоров'я, йому безтерміново встановлено 95% втрати працездатності. Починаючи з часу настання нещасного випадку позивач отримував відшкодування шкоди від третьої особи - ВАТ "Прибужжя", але з 29 травня 2001 року відшкодування шкоди, завдане його здоров'ю здійснює відповідач. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08 жовтня 1999 року було вирішено провести перерахунок відшкодування шкоди позивачу з врахуванням встановлених коефіцієнтів росту тарифних ставок, стягнути виниклу заборгованість в період з 01 травня 1992 року по 01 жовтня 1999 року та вирішено стягувати з 01 жовтня 1999 року щомісячно 198, 64 грн., з врахуванням подальшого росту коефіцієнтів тарифних ставок. Згодом було виявлено, що ВАТ "Прибужжя" приховало від суду деякі коефіцієнти росту тарифних ставок, які не були враховані при обчисленні та нарахуванні позивачу щомісячних виплат по відшкодуванню шкоди. З посиланням на ріст у ВАТ "Прибужжя" коефіцієнтів підвищення заробітної плати (тарифних ставок), про що йому стало відомо під час розгляду цієї справи, які не були враховані у рішенні Червоноградського міського суду від 08.10.1999 року ( справа № 2/906/99) та з врахуванням коефіцієнту росту тарифних ставок працівників згідно колективної угоди на 2001 рік на 1,31 , після неодноразового збільшення і уточнення позовних вимог з наданням відповідних розрахунків, просив: стягнути з відповідача одноразово суми недоплаченої страхової виплати за період з 01.06.2001 року в розмірі 346388,96 грн, та після ухвалення рішення щомісячно стягувати 5029,14 грн до змін у законодавстві.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2014 року позов задоволено частково, вирішено: стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області в користь ОСОБА_2 - одноразово за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року - 195969 (сто дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять ) грн. 76 коп. , а починаючи з 01.12.2014 року щомісячно по 5029( п'ять тисяч двадцять дев'ять ) грн. 14 коп. до змін в законодавстві . В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржили: відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області та позивач ОСОБА_2.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржене рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2014 року. Відповідач погоджується із висновком суду про те, що позивач пропустив строк позовної давності та те, що такий пропуск є підставою для відмови в позові, однак відповідачу не зрозуміло, чому суд першої інстанції порушуючи вимоги ст.ст. 71, 83, 80 ЦК України 1963 року, чомусь задовольняє позовні вимоги позивача. Судом не було враховано та не надано правової оцінки доводам відповідача про те, що підстав для перегляду правильності нарахування та перерахування відшкодування шкоди в період з 01 травня 1992 року по 08 жовтня 1999 року немає, оскільки судом при винесенні судового рішення 08 жовтня 1999 року вже досліджувалися обставини щодо незастосування ВАТ "Прибужжя" коефіцієнтів росту тарифних ставок, починаючи в період з 01 травня 1992 року по 08 жовтня 1999 року , а отже і незастосування як вказує позивач ВАТ "Прибужжя" коефіцієнтів росту тарифних ставок за даний період повторному дослідженню та доказуванню не підлягає. Зазначає, що в порушення вимог ч. 1 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, де вказано, що у мотивувальній частині рішення слід навести розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог, однак жодних розрахунків в рішенні суду судом не наведено. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області вважає, що належним відповідачем по справі мало б виступати ВАТ "Прибужжя", оскільки позивач вказує на не здійснення ВАТ "Прибужжя" належного йому перерахування відшкодування шкоди до 01.04.2001 року. Відповідач не погоджується із застосуванням судом першої інстанції до даних правовідносин п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який жодним чином на предмет спору не поширюється, оскільки регулює правовідносини , які виникли внаслідок невиплаченої роботодавцями потерпілим на виробництві заборгованості по відшкодуванню шкоди станом на 01 квітня 2001 року.

Позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині у якій відмовлено у задоволенні його позову щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню шкоди за період з 01 червня 2001 року по 01 жовтня 2009 року - скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову в повному об'ємі. В решті частин рішення залишити без змін. Вказує, що в оскарженій частині рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального права, зокрема у відповідності до п. 43 Правил відшкодування шкоди власником підприємства , установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я , пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків затвердженим постановою КМУ від 23 липня 1997 року № 472( зі змінами та доповненнями): "Якщо потерпілому або особам, які мають право на відшкодування шкоди з вини власника, своєчасно не визначено або не виплачено відшкодування шкоди, то ці суми виплачуються без обмеження протягом будь-якого терміну...". Аналогічна норма про не поширення строку позовної давності на вимогу про відшкодування шкоди , завданої каліцтвом , ушкодженням здоров'я або смертю закріплена і у ст. 268 ЦК України ( п. 3 ч. 1). Тому враховуючи наведені вище норми матеріально права позивач вважає, що суд мав стягнути заборгованість по відшкодуванню шкоди за весь період , починаючи з 01 червня 2001 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у с праві, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу відповідача належить задовольнити частково, а апеляційну скаргу позивача - відхилити з наступних мотивів.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08 жовтня 1999 року (справа № 2-906/99), яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_2 до Будівельного управління № 23 ВАТ"Прибужжя" було встановлено розмір втраченого заробітку позивача , починаючи з 01.010.2009 року у розмірі 198,64 грн. Ухвалою Червоноградського міського суду від 20 липня 2012 року, яка набрала законної сили, позивачеві відмовлено у відкритті провадження у справі за його заявою про перегляд вищезазначеного рішення суду за нововиявленими обставинами. Отже, починаючи з 01.10.1999 року розмір втраченого заробітку позивача повинен становити 198 грн 64 коп.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для підвищення розміру втраченого заробітку визначеного судом з 01.10.1999 року в сумі 198,64 грн на коефіцієнт 1,31, згідно колективної угоди ВАТ "Прибужжя" на 2001 рік , який не був врахований ВАТ "Прибужжя" при передачі у травні 2001 року страхової справи позивача відповідачеві. Погоджується колегія суддів і з правильністю висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог за період, починаючи з 01.10.2009 року, тобто в межах трьох років перед датою звернення з цим позовом.

При визначенні розміру позовних вимог, які підлягають до задоволення колегія суддів приймає за вихідні дані для нарахування страхових виплати наступні цифри:

198 грн 64 коп - розмір втраченого заробітку визначений позивачеві рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08.10.1999 року ( справа № 2-906/1999);

коефіцієнт підвищення тарифних ставок на ВАТ "Прибужжя" на підставі колективної угоди на 2001 рік - 1,31, встановлення якого підтверджується Листом Територіальної державної інспекції праці у Львівській області ваі 04.05.2012 року № 02-0464/07 (т. 1 а.с. 70-71);

Зважаючи на вищенаведене, розмір відшкодування шкоди, станом на дату передачі ВАТ "Прибужжя" особової справи позивача повинен був становити 260,2184 грн.

З 01.03.2002 року до 01.03.2012 року коефіцієнти підвищення страхових виплат були встановлені : у 2002 році - 1,193; у 2003 році - 1,182; у 2004 році - 1,152; у 2005 році -1,238; у 2006 році - 1,203; у 2007 році - 1,183; у 2008 році -1,125; у 2009 році - 1,063; у 2010 році-1,00; у 2011 році -1,102; у 2012 році - 1,176,- а добуток коефіцієнтів підвищення страхових виплат за вищезазначений період становив 3,7718.

Враховуючи постанову правління ФССНВ від 30.03.2012 р № 15, за період з 01.03.2002 року повинні були бути проведені перерахунки страхових виплат із застосуванням наступних коефіцієнтів підвищення страхових виплат: у 2002 році - 1,352; у 2003 році - 1,21; у 2004 році - 1,228; у 2005 році - 1,275; у 2006 році - 1,203; у 2007 році- 1,183; у 2008 році -1,125; у 2009 році - 1,063; у 2010 році - 1,00; у 2011 році - 1,102; у 2012 році -1,176,- а добуток коефіцієнтів підвищення страхових виплат за вищезазначений період становив 5,6492688 .

Враховуючи постанову правління ФССНВ від 30.03.2012 р № 15, в редакції від 21.09.2012 року з 01.09.2012 року повинні були проведені перерахунки страхових виплат за період з 01.03.2002 року із застосуванням наступних коефіцієнтів : у 2002 році - 1,352; у 2003 році - 1,21; у 2004 році - 1,228; у 2005 році - 1,275; у 2006 році - 1,367; у 2007 році - 1,292; у 2008 році - 1,125; у 2009 році - 1,063; у 2010 році - 1,00; у 2011 році - 1,102; у 2012 році - 1,176,- а добуток коефіцієнтів підвищення страхових виплат за вищезазначений період становив 7,0109414.

З 01.03.2013 року по 01.12.2014 року коефіцієнт підвищення страхових виплат становив 1,149 , - добуток коефіцієнтів підвищення страхових виплат за період з 01.03.2002 року по 01.12.2012 року становив 8,065306686.

Постановою правління ФССНВ від 11.12.14 р № 19 "Про внесення змін до Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат" з 01.12.2014 року було встановлено коефіцієнт підвищення страхових виплат 1,079 , - а добуток коефіцієнтів підвищення страхових виплат за період з 01.01.2002 року по 01.12.2014 року став становити 8,70224659.

Таким чином, взявши за основу вихідні дані про втрачений заробіток позивача на дату передачі особової справи позивача відповідачеві в розмірі 260,2184 грн:

- за період з 01.10.2009 по 01.03.2010 року позивачу повинні були виплатити 4453,25 грн ( 260,2184 * 1,193 * 1,182 * 1,152 * 1,238 * 1,203 * 1,183 * 1,125 * 1,063 = 890, 65 грн * 5 місяців= 4453, 25 грн);

- за період з 01.03.2010 року по 01.03.2011 року позивачу повинні були виплатити 10687,8 грн (890,65 грн * 12 місяців=10687,8 );

- за період з 01.03.2011 року по 01.03.2012 року повинні були виплатити 11777,88 грн (890,65 * 1,102 = 981,49 грн *12 місяців =11777,88 грн);

- за період з 01.03.2012 р по 01.09.2012 р повинні були виплатити 8820,24 грн (260,2184 * 5,6492688 = 1470,04 * 6 місяців = 8820,24);

- за період з 01.09.2012 по 01.03.2013 повинні були виплатити 10946,28 грн (260,2184 * 7,0109414=1824,38 * 6 місяців= 10946,28);

- за період з 01.03.2013 по 01.03.2014 повинні були виплатити 25184,88 грн (260,2184 * 8,06530=2098,74 * 12 місяців= 25184,88);

- за період з 01.03.2014 по 01.12.2014 повинні були виплатити 18888,66 грн (260,2184 * 8,06530=2098,74 * 9 місяців= 18888,66).

Всього за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року належало виплатити:

90758,99 грн (4453,25 + 10687,8 +11777,88 + 8820,24 + 10946,28 +25184,88 +18888,66=

90758,99).

Фактично за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 виплачено 69031 грн 02 коп

(т. 2 а.с. 29).

Таким чином, з відповідача належить стягнути одноразово за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року 21727,97 грн (90758,99 мінус 69031,02= 21727,97).

У зв"язку з встановленням постановою правління ФССНВ від 11.12.14 р № 19 з 01.12.2014 року коефіцієнту підвищення страхових виплат 1,079, розмір страхової виплати позивачу з 01.12.2014 року і до змін у законодавстві повинен становити 2264,50 грн ( 2098,74 грн * 1,079= 2264,50 грн )

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З врахуванням вищенаведених норм матеріального права, та зважаючи на те, що відповідачем було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, обставини у справі свідчать про правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог починаючи з 01.10.2009 року , тобто в межах трьохрічного строку перед зверненням позивача з позовом до суду. У зв"язку з наведеним, колегія суддів не знаходить підстав для врахування доводів апеляційної скарги позивача про незаконність оскарженого рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що стосувалися період з 01.06.2001 року по 01.10.2009 року, а також не знаходить підстав для врахування доводів апеляційної скарги відповідача щодо незаконності стягнення недовиплаченої страхової суми за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм ЦК УРСР 1963 року , оскільки, у відповідності до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на вищенаведені обставини справи в їх об"єктивній сукупності , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача, а саме підстав для врахування коефіцієнта росту тарифних ставок на ВАТ "Прибужжя" тільки згідно колективної угоди на 2001 рік -1,31, внаслідок чого перерахунку розміру щомісячних страхових виплат та визначення його з 01.06.2001 року в розмірі 260,2184 грн, наступного визначення розміру страхових виплат з врахуванням коефіцієнтів підвищення страхових виплат визначених постановами ФССНВ за період 01.04.2002 року - 01.12.2014 року та у зв"язку, з цим , згідно вищенаведених розрахунків, - зменшення суми одноразового стягнення за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року до 21277 грн 97 коп та зменшення суми щомісячного стягнення з 01.12.2014 року до 2264,50 коп.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити .

Апеляційну скаргу відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2014 в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області в користь ОСОБА_2 - одноразово за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року - 195969 (сто дев"яносто п"ять тисяч дев"ятсот шістдесят дев"ять) грн. 76 коп , а починаючи з 01.12.2014 року щомісячно по 5029 (п"ять тисяч двадцять дев"ять) грн. 14 коп до змін в законодавстві змінити, зменшивши суму одноразового стягнення за період з 01.10.2009 року по 01.12.2014 року до 21727 ( двадцять одна тисяча сімсот двадцять сім) грн. 97 коп, та, зменшивши суму щомісячного стягнення, починаючи з 01.12.2014 року до 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 50 коп. до змін у законодавстві.

В решті рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Крайник Н.П.

Федоришин А.В.