Справа №461/6443/14-ц
Провадження № 2/461/591/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання правової допомоги та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ЛКП «Цитадель-Центр», третя особа: ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача згідно цивільно-правової угоди №1 від 05 березня 2013 року кошти за надання правової допомоги в квітні 2013 року в сумі 1600,00 грн., 3000,00 грн. за спричинену моральну шкоду та сплачений судовий збір.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 05 березня 2013 року між ним та ЛКП «Цитадель-Центр» була укладена цивільно-правова угода №1 про надання правової допомоги, термін якої закінчується 31 грудня 2013 року. Оплата юридичних послуг встановлена в сумі 1600,00 грн. на місяць і повинна проводитись не пізніше 10 банківських днів після підписання акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт про надання юридичних послуг за березень 2013 року сторонами був підписаний, однак оплата не проводилась. Кошти були виплачені в травні 2013 року двома платежами після його звернення на урядову гарячу лінію та втручання податкових органів. 26 квітня 2013 року директор ЛКП «Цитадель-Центр» ОСОБА_2 повідомила його по телефону про передачу всіх справ іншій особі і зазначила, що юридичні послуги за квітень оплаті не підлягають. Вважає, що такі дії директора пов'язані із тим, що напередодні Апеляційним судом Львівської області було прийняте рішення по цивільній справі про відшкодування шкоди, заподіяної з вини ОСОБА_2 на користь позивача. На початку червня 2013 року він письмово звернувся до директора ЛКП «Цитадель-Центр» і направив акт виконаних робіт за квітень 2013 року для підписання і оплати наданої правової допомоги, однак, отримав відповідь, що цивільно-правова угода не відповідає вимогам чинного законодавства і неналежне надання юридичних послуг оплачуватись не буде. Вказує, що внаслідок протиправних дій директора ЛКП «Цитадель-Центр» ОСОБА_2 йому була спричинена також і моральна шкода, яку він обґрунтовує душевними стражданнями, пережитими ним у зв'язку із самим фактом як виплати йому обумовленої суми з затримкою в один місяць, оскільки вказана невиплата відбулась перед Великодніми святами, так і невиплаченої суми за квітень та душевними стражданнями, пов'язаними з тим, що він не міг використати належні йому гроші для купівлі подарунку внукові, народженого в травні, якого дитина з нетерпінням чекала, у зв'язку з чим у нього постійно підвищується артеріальний тиск, поганий сон, він змушений вживати снодійні ліки, він став дратівливим, нервовим, почав приймати серцево-судинні та заспокійливі ліки. Таким чином, оцінює моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

26 серпня 2014 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з третьої особи ОСОБА_2 на його користь 686,56 грн. за спричинені матеріальні збитки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, однак в попередньому засіданні позов заперечила, надала пояснення про те, що позов є необґрунтованим, оскільки позивач за період його діяльності у ЛКП «Цитадель-Центр» жодної претензійно-правової роботи не проводив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином судом повідомленим про час і місце слухання справи, не подавши заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2013 року між ЛКП «Цитадель-Центр» (замовником) та ОСОБА_1 (виконавцем) була укладена цивільно-правова угода №1, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3 якої замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи (надати послуги): надання юридичної допомоги. Робота має відповідати вимогам державних стандартів та вимогам, які висуваються до даного виду робіт. Замовник зобов'язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем роботу (а.с.5).

Згідно з п.п.2.1, 2.2, 2.3 угоди, підставою для підписання документа, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний Акт приймання виконаних робіт на об'єкті. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду 1600,00 грн. Виплата винагороди виконавцеві замовником здійснюється не пізніше 10 банківських днів після підписання Акта приймання виконання виконаних робіт.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довіреності, така видана 07 березня 2013 року за №162 ЛКП «Цитадель-Центр» ОСОБА_1 на підставі ст.ст.40,42 ЦПК України і дає право останньому приймати участь і представляти інтереси згідно з ст.44 ЦПК України ЛКП «Цитадель-Центр» в районних судах м. Львова і Львівської області, Львівському апеляційному та окружному суді (а.с.7).

08 червня 2013 року позивач написав директору ЛКП «Цитадель-Центр» ОСОБА_2 звернення, в якому вказує, що станом на 10 червня 2013 року оплата за надання юридичних послуг ЛКП «Цитадель-Центр» за квітень 2013 року не проведена, хоча такі послуги надавались повністю, надсилає акти виконаних робіт за квітень 2013 року для підписання та оплати роботи (а.с.8).

25 червня 2013 року за №248 вих./251 директор ЛКП «Цитадель-Центр» ОСОБА_2 надає відповідь ОСОБА_1, в якій вказує, що акт приймання-передачі виконаних робіт не відповідає вимогам чинного законодавства, крім того ним не надано підтвердження виконання заявлених ним робіт. Перевіривши участь ОСОБА_1 у вказаних засіданнях встановлено, що останній був відсутній на них, крім того жодних документів до суду про стягнення заборгованості з боржників таким подано не було, робота з виконавчими провадженнями не проводилась, відтак немає правових підстав для погодження акту приймання-передачі наданих послуг. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено, що 26 квітня 2013 року з ним розірвано цивільно-правову угоду №1 від 05 березня 2013 року у зв'язку із неналежним виконанням ним своїх обов'язків (а.с.9).

Відповідно до п.2.1 цивільного - правової угоди №1 від 05 березня 2013 року, підставою для підписання документа, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний Акт приймання виконаних робіт на об'єкті (а.с.5).

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Враховуючи, що вказана умова договору виконана не була, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі виконаних робіт, який замовником не підписаний, а відтак, у відповідача немає підстав для оплати коштів позивачу (а.с.70).

Суд не приймає до уваги, як належні та допустимі докази, надані позивачем відомості проведення претензійної роботи у 2013 році станом на 12 квітня 2013 року, оскільки такі жодним чином не завірені, що позбавляє суд можливості вважати це належними доказами (а.с.12-14, 20-22).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем долучено до матеріалів справи витяг з реєстру поданих позовних заяв за період з січня 2013 року по червень 2013 року, з яких вбачається, що у вказаний період претензійно-правова робота ОСОБА_1 не здійснювалась (а.с.76-78).

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів для доведення обставин, на які він покликається, а саме виконання роботи за цивільно-правовим договором, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, в судовому засіданні встановлено, що позивач просить суд стягнути з третьої особи відшкодування моральної шкоди, що суперечить вимогам чинного цивільно - процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи положення вищевказаних статей, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з третьої особи моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.4,10,60,61,88,209,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 525, 526, 530, 1167 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя (підпис) Мисько Х.М.

Згідно з оригіналом.

Головуючий суддя Мисько Х.М.