Справа № 2-1584/15
УХВАЛА

12 січня 2015 року Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», третя особа: Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем Департаменту ДАІ МВС України про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за порушення публічного договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 42060,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права, свободи та інтереси фізичних осіб захищаються у спосіб, визначений законами України.

Так, позивач, заявляючи до відповідача вимогу про захист прав споживача, відповідно до вимог чинного законодавства та Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №15 від 25.05.1998 року заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено, коли і в чому це виявилось, про способи захисту, які належить вжити суду, про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням, про докази, що підтверджують позов. Позивачем не зазначено докази про укладення з відповідачем договору про надання послуг та оплату таких послуг.

Таким чином, позивачем не викладене обґрунтування права вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто які права порушені, якими діями відповідача та як вони взаємопов'язані, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначена правова підстава позовних вимог, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування

З урахуванням наведеного, позивачу слід обґрунтувати обраний спосіб захисту свого порушеного права.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, а саме: які його права, свободи чи інтереси були порушені саме відповідачем ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут».

Крім того, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", позивачем не зазначено посилання на докази, які б підтверджували обставини в обґрунтування його міркувань, з яких він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди саме в заявленій ним сумі.

Тому, заявляючи позивачем до відповідача вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди, яку він оцінила у 10000,00 грн., не викладає юридично значимих фактів та обставин, за яких йому заподіяно відповідну шкоду, не вказує, в чому полягає моральна шкода, якими діями відповідача, і в порушення яких правових норм відповідачем заподіяно позивачу шкоду, якими доказами це підтверджується, та який причинний зв'язок між цими подіями.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачами, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», третя особа: Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем Департаменту ДАІ МВС України про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за порушення публічного договору - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі п`яти днів з дня отримання ним копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Кушнір