У х в а л а

2 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,

Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 в особі правонаступника ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який складається з літ. А - житловий будинок, Б-літня кухня, В-вбиральня, п.1-8-надвірні споруди. Припинено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який складається з літ. А - житловий будинок, Б-літня кухня, В-вбиральня, п.1-8-надвірні споруди за померлою ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року залишено без змін.

5 лютого 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, - ч. ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України.

Оскільки заява подана з пропуском строку, визначеного ст. 356 ЦПК України, то заявник просив про його поновлення, посилаючись на те, що копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про перегляд якої він просить, отримав 27 жовтня 2014 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року вбачається, що суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій, які виходили із того, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом і фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 відповідно до ст. 1268 ЦК України, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1, тому визнали за ним право власності на спадкове майно.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2012 року, 30 жовтня 2013 року та 25 грудня 2013 року, якими рішення судів скасовано, а справи направлено на новий розгляд.

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів нижчих інстанцій і направляючи справу на новий розгляд, виходив із того, що суди не встановили всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до них не застосовували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Оскільки підставами скасування судових рішень судом касаційної інстанції було порушення норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, то таке не свідчить про їх тотожність із встановленими судом фактичними обставинами у справі, в якій постановлена ухвала, про перегляд якої подано заяву.

Саме по собі посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального права при відсутності рішень суду (судів) касаційної інстанції в яких має місце неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах не може бути підставою для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, то у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 в особі правонаступника ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова М.І. Наумчук Т.О. Писана І.М. Фаловська