УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника заявників ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про розяснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

заявники звернулися до суду із заявою про розяснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2011 року у справі №2-504/11, яку обґрунтовують тим, що вказане рішення суду, яке звернуте до примусового виконання по різному трактується ними та державним виконавцем, що здійснює виконавче провадження. Так, на їхню думку рішення суду в частині покладення обовязку на відповідачів привести за власні кошти приміщення горища до попереднього стану згідно технічної документації поверхового плану від 09.08.1960 року слід розуміти ,як демонтаж незаконно встановлених комунікацій, перегородок на горищі. В той же час державний виконавець Сидій О.В. вважає, що виконати в цій частині рішення суду не має можливості, оскільки спірні місця загального користування (де незаконно відбулося переобладнання та встановлення комунікацій) віднесені до 2-го поверху, а не до горища.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_2 заяву підтримав з аналогічних мотивів, просить заяву задоволити.

Відповідач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4 відносно заяви заперечили, пояснили, що рішення суду є зрозумілим, а окрім того на даний час воно є виконаним, оскільки постановою державного виконавця від 29.07.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання цього рішення суду. А тому просять відмовити в задоволенні заяви.

Державний виконавець Сидій О.В., інші особи, які брали участь у розгляді справи у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, а тому оскільки їх неявка в силу вимог ч.3 ст.221 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, слід розглянути заяву у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, відповідача, її представника, оглянувши матеріали справи, суд заяву відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому частиною 2 названої статті Закону передбачено, що подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №2-504/2011 рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2011р. було частково задоволено позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до виконавчого комітету Винниківської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_8, Чорняк / ОСОБА_8 / ОСОБА_9, третіх осіб ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОКП ЛОР БТІ та ЕОпро визнання незаконним рішення, усунення перешкод у користуванні приміщенням, визнання недійсним свідоцтва про право власності із скасуванням реєстрації. Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради № 65 від 20.02.2007 року Про дозвіл на експлуатацію квартири АДРЕСА_1 після самочинно здійсненої прибудови. Зобовязано відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, Чорняк / ОСОБА_8 / А.М. усунути позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 перешкоди у користуванні приміщенням горища шляхом приведення за власні кошти приміщення горища у попередній стан згідно технічної документації поверхового плану від 09.08.1960 року. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на вказане житло на імя відповідачів фізичних осіб, від 27 березня 2007 року № В- 00982 в частині включення до загальної площі квартири 12,7 м.кв. на підставі рішення виконавчого комітету ВМР від 20.02.2007 року із частковим скасуванням ОКП ЛОР БТІ та ЕО реєстрації права власності відповідачів на цю квартиру в частині реєстрації права власності на 12,7 м.кв. В решті вимоги відхилено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13.03.2012р. апеляційну скаргу представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_13 відхилено, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2011р. залишено без змін.

Як встановлено в судовому засіданні вказане рішення суду звернуто стягувачами до примусового виконання у Личаківський ВДВС Львівського МУЮ та перебувало у провадженні державного виконавця Сидій О.В.

Однак, як вбачається із постанови державного виконавця Сидія О.В. від 29.07.2014 року (а.с.29 том 2), на даний час виконавче провадження з примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2011 року у справі №2-504/11 закінчене внаслідок виконання судового рішення. Зокрема при здійсненні виконавчого провадження встановлено, що приміщення горища перебуває у стані згідно технічної документації поверхового плану від 09.08.1960 року.

А відтак, оскільки на даний час рішення суду є виконане і виконавче провадження з його примусового виконання закінчене, суд вважає, що підстав для розгляду заяви про розяснення цього рішення суду не має. У звязку із чим в задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про розяснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2011 відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.2 ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.