Справа № 127/8522/13-ц Провадження № 22-ц/772/1198/2015Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 6Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чуприни В.О., Медвецького С.К.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - виконавчого комітету Вінницької міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області та з самостійними вимогами - Вінницької міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом знесення самочинної надбудови, звільнення від будівельних матеріалів приміщення другого поверху, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами - Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих надбудови та прибудови, приведення самовільно зайнятої земельної ділянки до придатного для використання стану, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року позивач звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до п. 6 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.03.2010 року №442 «Про надання звільнених незаселених квартир та часткові зміни в рішеннях виконкому міської ради від 13.01.2004 року №80, від 09.12.2008 року №2950, від 13.11.2008 року №2769, від 23.01.1992 року №23» їй було видано ордер №0266 від 16.03.2010 року на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Позивачем зазначено, що власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2, який самовільно здійснив будівництво прибудови та надбудови до своєї квартири, внаслідок чого в її квартирі з'явились тріщини, почалось руйнування квартири та зменшилась її житлова площа, в результаті чого їй створено перешкоди в користуванні власністю, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила усунути їй перешкоди в користуванні майном АДРЕСА_1 шляхом знесення (перебудови) за рахунок ОСОБА_2 самочинно проведеного будівництва прибудови, зобов'язати ОСОБА_2 звільнити від будівельних матеріалів приміщення другого поверху, а також стягнути судові витрати.

В квітні 2014 року Вінницька міська рада звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснено будівництво другого поверху на будинку по АДРЕСА_1, який перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці. Крім вказаної надбудови та без належного дозволу і без затвердженого проекту, на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Вінниці, відповідачем самочинно здійснено будівництво прибудови розміром 5,66 м * 4,2 м * 7,18 м до квартири АДРЕСА_2. Працівниками департаменту архітектури, містобудування та кадастру міської ради було здійснено виїзд на місце самочинного будівництва і складено відповідний акт, на підставі якого відповідачу було направлено попередження від 20.03.2014 року з вимогою до 30.03.2014 року припинити будівництво прибудови та надбудови, наслідки будівництва ліквідувати, частину домоволодіння привести до попереднього стану. Відповідач зазначені вимоги не виконав, що підтверджується актом від 02.04.2014 року і фотознімками, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, Вінницька міська рада просить знести за рахунок ОСОБА_2 самочинно збудовані надбудову другого поверху та прибудову розміром 5,66 м * 4,2 м * 7,18 м, що розташовані по АДРЕСА_1 та привести самовільно зайняту земельну ділянку під самочинною забудовою до стану, придатного для використання, а також вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2015 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 веранди І (згідно технічного паспорту квартири АДРЕСА_2, виготовленого КП «ВМБТІ» станом на 03.12.2012 року), зобов'язано ОСОБА_2 звільнити від будівельних матеріалів приміщення другого поверху квартири АДРЕСА_2.

Зобов'язано знести за рахунок ОСОБА_2 самочинно збудовану споруду А3, що складається з прибудови першого поверху (приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5) та надбудови другого поверху (приміщення 1-7, 1-8, І), що зведено в будинку по АДРЕСА_2, виготовленого КП «ВМБТІ» станом на 03.12.2012 року) та за рахунок ОСОБА_2 привести самовільно зайняту земельну ділянку під самочинною забудовою до придатного для використання стану.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні поданих позовів відмовити, при цьому робиться посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Представники Вінницької міської ради та її виконавчого комітету в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому надано заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позови, районний суд виходив з того, що відповідач самочинним будівництвом створив позивачу перешкоди в користуванні її власністю (квартирою), будівництво здійснено без належно затвердженого проекту, що виключає можливість вирішення питання проведення перебудови самочинного будівництва згідно проекту, а також з порушеннями будівельних норм та на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно п. 6 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.03.2010 року №442 «Про надання звільнених незаселених квартир та часткові зміни в рішеннях виконкому міської ради від 13.01.2004 року №80, від 09.12.2008 року №2950, від 13.11.2008 року №2769, від 23.01.1992 року №23», ОСОБА_3 було видано ордер №0266 від 16.03.2010 року на квартиру АДРЕСА_1 та 01.12.2011 року їй було видано свідоцтво про право власності на житло і 31.01.2012 року проведена реєстрація права власності в КП «ВМБТІ».

З матеріалів справи видно, що квартирою АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 користується сім'я ОСОБА_2 і при обстеженні, проведеному 04.01.2013 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, встановлено, що в 2011 році ОСОБА_2 самовільно без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації виконав будівельні роботи з будівництва надбудови другого поверху до будинку по АДРЕСА_1, чим порушив ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2011 року та постанови №529 від 21.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 97 КУаАП.

Із листа Департаменту архітектури містобудування та кадастру від 25.11.2013 року №К-01-30507/5-05-8 видно, що інформація щодо оформлення ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в ДАМтаК міської ради, відсутня.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого КП «ВМБТІ» станом на 03.12.2012 року, відповідачем ОСОБА_2 самочинно збудовано споруду А3, що складається з прибудови першого поверху (приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5) та надбудову другого поверху (приміщення 1-7, 1-8, І).

Департаментом архітектури, містобудування та кадастру міської ради на адресу ОСОБА_2 було направлено попередження від 20.03.2014 року з вимогою до 30.03.2014 року припинити самочинне будівництво прибудови та надбудови, наслідки будівництва ліквідувати, частину домоволодіння привести до попереднього стану.

Згідно акту, складеного працівниками департаменту архітектури, містобудування та кадастру міської ради від 02.04.2014 року, ОСОБА_2 не виконано вимоги письмового попередження щодо демонтування самочинного будівництва та встановлено, що ОСОБА_2 виконав самочинне будівництво прибудови з надбудовою складної геометричної форми розміром 5,66 м * 4,2 м * 7,18 м по АДРЕСА_1.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №ОС-157 від 30.12.2014 року, яка виконана експертом Вінницької торгово-промислової палати, визначено, що ОСОБА_2 фактично здійснена реконструкція частини існуючого будинку з надбудовою та прибудовою. Роботи по реконструкції частини існуючого будинку (квартири АДРЕСА_2) здійснено самовільно без затвердженої у встановлено порядку проектної документації та без отримання дозволу на початок будівельних робіт (подання декларації).

При проведенні реконструкції з добудовою до квартири АДРЕСА_2 порушені вимоги державних будівельних норм України, чинних в галузі будівництва на час проведення дослідження.

Самочинне будівництво (реконструкція) квартири АДРЕСА_2 здійснено без узгодження з власниками суміжної квартири АДРЕСА_1 та приміщень міської ради, без затвердженої проектної документації, без виконання інженерно-геологічних вишукувань. З урахуванням віку будинку самочинне непрофесійне втручання у конструктивні елементи будинку може призвести до їх деформацій.

Також, висновком експертизи встановлено, що самочинне будівництво (реконструкція) квартири АДРЕСА_2 призвело до зменшення площі квартири АДРЕСА_1 на 5,1 кв. м. Крім того, після реконструкції квартири з надбудовою другого поверху, що належить ОСОБА_2, збільшились навантаження на внутрішню повздовжню стіну та зовнішню повздовжню стіну будинку. Внутрішня повздовжня стіна є загальною для двох квартир - АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Збільшення навантажень може призвести до додаткових деформацій ґрунтів основи та фундаментів.

Над приміщенням кімнати поз. 7 в квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, ОСОБА_2 влаштував веранду поз. І (згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого КП «ВМБТІ» станом на 03.12.2012 року), збільшивши навантаження на несучі конструкції горищного перекриття в межах приміщення поз. 7 та на огороджуючі стіни в приміщенні поз.7, що може призвести до деформації стін, перемичок над віконними прорізами, внаслідок чого і виникла тріщина над віконним прорізом в приміщенні поз. 7 квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Для усунення впливу на конструктивні елементи будинку по АДРЕСА_1 в цілому (в тому числі квартири АДРЕСА_1) необхідно: розібрати веранду поз. І квартири АДРЕСА_2, що самочинно надбудована над приміщенням поз. 7 квартири АДРЕСА_1; звільнити від будівельних матеріалів приміщення другого поверху квартири АДРЕСА_2; обмежити навантаження на перекриття над першим поверхом до 70 кг/кв.м .

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Вимогами ч. 7 ст. 376 ЦК України визначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З матеріалів справи видно, що відповідач здійснивши самочинне будівництво, створив ОСОБА_3 перешкоди у користуванні її власністю (квартирою), внаслідок чого утворились тріщини над віконним прорізом її квартири, а також будівництво здійснено без належно затвердженого проекту, без погодженням з органами місцевого самоврядування, з порушенням будівельних норм і на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо зобов'язання відповідача усунути створені позивачу перешкоди в користуванні її власністю, а також щодо знесення самочинно збудованих надбудови та прибудови за рахунок відповідача та приведення самовільно зайнятої земельної ділянки під самочинною забудовою до придатного для використання стану.

Викладені в апеляційній скарзі посилання на факт непроживання позивача ОСОБА_3 у належній їй квартирі, а також те, що остання не користується даним приміщенням, яке відповідно до висновку експертизи перебуває у нежитловому стані, на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 та вправі ставити вимогу про усунення перешкод в її використанні, незалежно від самого факту проживання чи не проживання в даному приміщенні.

Також, безпідставними є посилання на те, що позивачем ОСОБА_3 не доведено яким чином відповідач чинить перешкоди в користуванні майном, оскільки наявними в матеріалах справи доказами беззаперечно доведено, що внаслідок здійснення відповідачем самочинного будівництва зменшено площу належної позивачу квартири, призвело до її руйнування та взагалі створює загрозу у її використанні.

Щодо твердження про те, що позивачами не доведено факт порушення будівельних норм та неможливості проведення перебудови, то останні є безпідставними, тому як дані обставини підтверджені висновком експертизи та іншими доказами, при цьому відповідачем взагалі не було вжито будь-яких заходів спрямованих на проведення перебудови та усунення створених порушень.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання про відсутність колегіального рішення Вінницької міської ради на звернення в суд з даним позовом та перебування земельної ділянки, на якій ОСОБА_2 здійснено самочинне будівництво, у власності територіальної громади, а не Вінницької міської ради, оскільки згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, відтак Вінницька міська рада в межах наданих їй повноважень звернулась в суд із вказаним позовом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.О. Чуприна

/підпис/ С.К. Медвецький

З оригіналом вірно: