Справа № 183/3504/15
Провадження № 2/183/2255/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося у зв'язку з фізичним та моральним приниженням з боку відповідача та неналежне матеріальне утримання сім'ї останнім, оскільки відповідач забирав всі грошові кошти позивача та грошові кошти, які виділялись на утримання дитини. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з грудня 2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви, просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Уточнила, що з 05 січня 2015 року вони з відповідачем не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Пояснила, що відповідач застосовував до неї фізичну силу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що на теперішній час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини не підтримує з позивачем з січня 2015 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 18 вересня 2013 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 1253 та видане свідоцтво про шлюб (а.с.4).

03 квітня 2014 року у сторін від шлюбу народився син ОСОБА_4 (а.с. 15).

Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сварки, які виникали на побутовому рівні з питань обовязків кожного з подружжя, а також з питань матеріального забезпечення сім'ї. З 05 січня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо.

В судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе.

Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 18 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1253, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення.

Суддя Г.Є. Майна