Справа № 149/465/15-ц
Провадження №2/149/227/15
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2015 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Шустер О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 до Маркушівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2015 року представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Маркушівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер дід позивача, ОСОБА_3, після смерті якого залишився житловий будинок. Являючись єдиним спадкоємцем за заповітом, позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (а.с.6), дід позивача по материнській лінії (а. с. 5, 8, 9), який відповідно до заповіту від 30 січня 2001 року, все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.10, 11). Мати позивача, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 30).

З відповіді Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 147/01-16 від 02 березня 2015 року вбачається, що заповіт ОСОБА_3 не змінено і не відмінено. Єдиний спадкоємець ОСОБА_3 за заповітом - ОСОБА_1 - звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 12 березня 2014 року, зазначена обставина підтверджується також копією заяви про прийняття спадщини, витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а. с. 7, 41-43, 45).

05 грудня 2014 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку (а. с.44).

З довідки Хмільницької районної державної нотаріальної контори від 10 лютого 2015 року № 84/02-17 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів (а. с. 25).

З рішення Маркушівської сільської ради № 70 від 15 грудня 2011 року вбачається, що ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, видано державні акти на право власності на земельні ділянки в АДРЕСА_1 (а. с. 16)

З довідок Маркушівської сільської ради № 298 від 05 листопада 2014 року, № 392, 388 від 01 жовтня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1; ОСОБА_1 здійснювала за ним догляд та здійснила поховання (а. с. 12, 26, 27).

З довідки Маркушівської сільської ради № 300 від 05 листопада 2014 року вбачається, що будинок за адресою с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області , збудований в 1953 році, відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 (а. с. 14). Зазначена обставина підтверджується також копією технічного паспорту (а. с. 17-21).

Таким чином правовідносини спадкування, що виникли між сторонами регулюються Книгою Шостою Цивільного Кодексу України, тоді як правовідносини власності на житловий будинок, належить до майна колгоспного двору, регулюються нормами, що регулюють власність цього двору, зокрема ЦК УРСР 1963 року.

Зазначена позиція також відповідає роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладеним в Постанові № 20 від 22 грудня 1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"щодо того, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року(в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 рокурозмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року N 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради.

Згідно ч. 2 ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів колгоспного двору не лишається, до майна колгоспного двору застосовуються правила спадкового права.

З виписок з погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки (а. с. 15), № 5 за 1991-1995 роки (а. с. 40) Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вбачається, що членами колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 являлись ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_3 - а. с. 28). Зазначена обставина підтверджується також копією домової книги (а. с.22-24). При цьому з копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Відтак ОСОБА_3 являвся останнім членом колгоспного двору, а оскільки законодавство, чинне на момент набуття права власності на будинковолодіння (1953 рік), не передбачало реєстрацію будинків та домоволодінь в селах, житловий будинок АДРЕСА_2 району Вінницької області увійшов до спадкової маси після смерті ОСОБА_3

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки зазначене в позові майно входить до складу спадщини, позивач, являючись єдиним спадкоємцем за заповітом, у встановлені ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спосіб та строки прийняла спадщину.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР 1960 року, ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, та складається з житлового будинку "А", веранди "а", сараю "Б", погребу з шиєю "В", воріт з хвірткою №1, огорожі № 2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: