29.04.2015 Справа № 756/901/15-ц
Унікальний номер 756/901/15-ц
Справа № 2/756/1803/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

при секретарі Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15.03.2013 року працював на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «СТАРЛІНГ ТРЕЙД», учасником якого він є із часткою Статутного капіталу 17, 5 %.

За час виконання ОСОБА_1 посадових обов'язків він не отримував жодних нарікань щодо неналежного виконання посадових обов'язків зі сторони інших учасників ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД».

14.01.2015 року відбулись загальні збори учасників товариства, на яких був присутній лише один учасник - ОСОБА_2, який є власником 82,5 % Статутного капіталу ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД». На цих зборах було прийнято рішення про звільнення позивача згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України з 14.01.2015 року та про призначення ОСОБА_2 директором підприємства з 15.01.2015 року. Протокол № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Старлінг трейд» від 14.01.2015 року та копію наказу по товариству № 4 від 15.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_2 приступив до виконання обов'язків директора з 15.01.2015 року, отримано позивачем 18.01.2015 року при особистій зустрічі зі ОСОБА_2

19.01.2015 року ОСОБА_1, ознайомившись з інформацією, яка міститься у ЄДРПОУ, дізнався, що 15.01.2015 року на підставі нотаріально посвідчених копій документів: Протоколу реєстрації учасників ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД», Протоколу № 3 Загальних зборів учасників ТОВ «СТАРЛАНГ ТРЕЙД» від 14.01.2015 року, та Наказу по товариству № 4 від 15.01.2015 року, у ЄДРПОУ було внесено зміни щодо відомостей про керівника юридичної особи ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД».

ОСОБА_1 не отримував жодних інших документів від відповідача та інших осіб щодо свого звільнення. Позивача не було ознайомлено з наказом про його звільнення, не було зроблено запису у трудовій книжці та не проведено з ним розрахунок. У період з 15.01.2015 року по 20.01.2015 року позивач продовжував виконання своїх посадових обов'язків.

Позивач зазначив, що вважає його звільнення за п. 1-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України безпідставним через відсутність його вини у несвоєчасній виплаті заробітної плати у листопаді 2014 року, що сталася через відсутність коштів на рахунках підприємства.

На підставі викладеного, з урахуванням збільшення позовних вимог позивач заявив позовну вимогу про поновлення його на посаді директора з ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 50 439,20 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вважає, що його звільнення проведено як з порушенням порядку звільнення, оскільки у нього не відбиралось пояснення, його не запросили на збори учасників товариства, так і з порушенням підстав звільнення, - всі фінансові питання товариства вирішувалися з погодження ОСОБА_2, якому належить 82,5% статутного капіталу товариства. Вважає, що його вини у затримці на 2-3 дні заробітної плати не було, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Вважає, що даний спір не корпоративним, а виникає саме з трудових відносин, просила захистити порушені права позивача, що виникаютьз трудових відносин.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Суду пояснила, що ОСОБА_1 працюючи на посаді директора ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» допустив неодноразові випадки несвоєчасної виплати заробітної плати, що підтвердилось довідками бухгалтера товариства. Позивач був повідомлений про загальні збори учасників товариства належним чином поштою за адресою місця реєстрації, проте виклики ігнорував. 14.01.2015 року відбулися загальні збори учасників товариства, на яких був присутній ОСОБА_2, ОСОБА_1 на збори не з»явився. На зборах було вирішено звільнити директора товариства ОСОБА_1 з посади за п.1-1 ч.1 ст. 41 КЗпП України та призначити нового директора ОСОБА_2 з 15.01.2015р. Вважає, що відповідно до положень Статуту товариства ОСОБА_1 був зобов»язаний видати наказ про своє звільнення за вказанною статтею, проте не зробив цього. Трудова книжка ОСОБА_1знаходиться в товаристві, запис про його звільнення не вносився, оскільки відсутній наказ про звільнення. Крім того, пояснила, що позивач заборонив учаснику товариства ОСОБА_2 доступ на територію офісу товариства, не надав відповіді на його запити про надання інформації про діяльність товариства та уникав спілкування з ним, допустив порушення вимог Закону України «Про оплату праці» щодо своєчасності виплати заробітної плати, що стало підставою для його звільнення з посади. Вважає звільнення обґрунтованим та просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Старлінг Трейд» від 15.03.2013 року засновано дане товариство. Частки у статутному капіталі учасників складали ОСОБА_2 -61,2%; ОСОБА_3 - 28,8% та ОСОБА_1 10%. Директором товариства призначений ОСОБА_1 (а.с.8).

За наказом №1 від 15.03.2013 року ОСОБА_1 заступив до виконання обов»язків директора ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» (а.с.9).

П.10.1.2 Статуту товариства (а.с.11-25) виконавчим органом товариства є директор товариства. За п.10.6 загальні збори учасників мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. До кола питань, які є виключною компетенцією загальних зборів учасників належать, зокрема, призначення та відкликання членів виконавчого органу (п.10.6.3).

Відповідно до протоколоу №3 загальних зборів учасників ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» від 14.01.2015 року учасниками товариства є ОСОБА_2 ( 82,5% частка у статутному фонді), який був присутній а зборах, та ОСОБА_1 ( 17,5% частка у статутному фонді) - був відсутній (а.с.26). Було прийнято рішення про звільнення керівника товариства ОСОБА_1 за п.1.1 ч.1 ст. 41КЗпП України.

Наказом №4 від 15.01.2015 року ОСОБА_2 призначений директором товариства.

На підсаві викладеного вище судом встановлено, що збори учасників товариства були проведені ОСОБА_2 одноособово, належних та допустимих доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про проведення загальних зборів у строки встановлені чинним законодаством про господарські товариства, відповідачем суду не надано, на підставі чого суд прийшов до висновку про неповідомлення ОСОБА_1 про дату проведення загальних зборів учасників товариства.

Крім того, представник відповідача не пояснив суду, яким чином ОСОБА_1 був викликаний ОСОБА_2 на зустріч 15.01.2015 року, проте на 14.01.2015 року на збори учасників викликати не зміг. Також не надано доказів на підтвердження проведення перевірки невиконання директором своїх обов»язків щодо своєчасної оплати праці, відібрання у нього пояснень.

Єдиним документом, що підтверджує факт наявності несвоєчосної виплати заробітної плати працівникам ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» є довідка головного бухгалтера (а.с.31), в якій зазначено, що причиною є відсутність коштів на розрахунковому рахунку у зв»язку із несвоєчасним виконанням зобов»язань контрагентами. Зазначена довідка не є беззаперечним доказом вини директора, а лише пояснює причину. Отже суд вважає вину керівника ОСОБА_1 у несвоєчасній виплаті заробітної плати не доведеною в судовому засіданні.

Посилання представника відповідача на виписки з рахунку як на доказ наявності на рахунках товариства грошей та невиплати заробітної плати, суд вважає безпідставним, оскільки дані рахунки не підтверджують, які саме суми заборгованості заробітної плати мали місце та не з»ясована причина їх невиплати.

Пояснення позивача підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3, який зазначив, що жодного факту перешкоджання ОСОБА_2 приходу до товариства не мало місця і є надуманим з метою зміни керівництва. Він завжди брав слухавку, коли до нього телефонував ОСОБА_2 Ситуація, коли до прохідної товариства представником та ОСОБА_2була викликана міліція, була спровокована і підстав для втручання міліця не було жодних. Вважає, звільнення керівника безпідставним.

Відповідно ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Судом встановлено, що поряд з тим, що ОСОБА_1 не був поінформований належним чином та своєчасно про проведення загальних зборів учасників товариства, у нього не відбиралось пояснень щодо причин порушення термінів виплати заробітної плати, що є порушенням процедури звільнення, також ОСОБА_1 на даний час не є звільненим з роботи відповіднодо вимог КЗпП України - рішення протоколу загальних зборів учасників товариства від 14.01.2015 року про звільнення ОСОБА_1 не виконано, наказ про його звільнення не видавався, трудова книжка позивача знаходиться в товаристві в порушення вимог КЗпП України про направлення трудової книжки звільненому працівнику.

Пояснення представника відповідача про те, що ОСОБА_1 сам повинен видати наказ про своє звільнення та самостійно отримати трудову книжку, підтверджують наявність конфліктної ситуації між учасниками товариства, що і стала підставою для даного спору.

Враховуючи, що звільнення позивача з посади фактично не відбулося, наказ про звільнення відсутній, суд вважає, що його трудові права не порушені, а отже і поновленню на посаді з цих причин він не підлягає. Разом з тим, судом встановлено, що факт наявності протоклу №3 від 14.01.2015 року став перешкодою виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов»язків.

На підставі викладеного та керуючись п.1-1 ч.1 ст. 41 ,ст.ст.47. 116 КЗпП України ст.ст. 15,30,60, 214, 215, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старлінг трейд» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.