НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4451/15
№ 2/183/2596/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретареві Литвиновій У.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на пологи, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на пологи.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що 06 червня 2014 року сторони уклали шлюб. В серпні-вересні 2014 року вона завагітніла. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на її утримання, починаючи з 02 березня 2015 року. 25 травня 2015 року позивачу було зроблено операцію кесарів розтин, вона народила їх спільні з відповідачем дочку ОСОБА_3. У звязку із проведення зазначеної операції нею були витрачені кошти на медикаменти, згідно рахунка-фактури в розмірі 4000 грн. Крім того, під знаходження в пологовому будинку нею були витрачені кошти в сумі 2165,52 на медикаменти, необхідні їй та новонародженій дитині. Враховуючи, що відповідач працездатний, утримань за виконавчими документами не має, не приймає участь у її витратах, окрім 500 грн. на місяць; вона ж не працює, знаходиться у відпустці по догляду за новонародженою дитиною, просить відповідно до вимог ст..ст. 75, 90 СК України стягнути з відповідача на її користь половину витрат, витрачених нею при пологах, в розмірі 3082,76 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити їх.

Відповідач вимоги позивача не визнав, пояснивши, що він бажав допомогти позивачу і приходив до лікарні, однак позивач ті покупки, що він придбав для дитини викинула і не бажає отримувати він нього допомоги. Він позбавлений можливості утримувати навіть самого себе, за рішеннями судів він сплачує аліментні зобовязання вчасно та в повному обсязі. Завдяки скандалу, що стався з вини позивача він зараз без роботи та коштів для існування. В задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме.

Судом по справі встановлено факт, що 06 червня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 161, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про народження.

25 травня 2015 року позивачу була проведена операція Кесарева розтину, на проведення якої було витрачено 4000 грн., о вбачається з обмінної карти на ОСОБА_1, епікризу після операції Кесарева розтину, довідки про перебування хворого в стаціонарі, рахунку-фактури № СФ-0000574 від 25 травня 2015 року.

Відповідно до вимог ст. 90 СК України дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Аналізуючи вищевикладене, також матеріальне становище обох сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача половини витрат, повязаних в проведенням операції 25 травня 2015 року в розмірі 2000 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача на її користь половини витрат щодо придбання дитячої їжі, присипок, бинтів; не повязаних з її лікуванням, то в їх задоволенні належить відмовити в огляду на наступне.

Як зазначалося, ці витрати, відповідно до вимог ст. 90 СК України не є витратами, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя. Посилання позивача на вимоги ст.. 75 СК України, відповідно до якої, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу, не можуть бути прийняті судом до уваги, тому як вони стосуються права на утримання, крім того рішенням суду від 01 квітня 2015 року на користь позивача з відповідача стягуються аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

В нішій частині позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на пологи задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування: витрат на лікування 2000 гривень; судових витрат 243,6 гривень, а всього 2243,6 грн. (дві тисячі двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко