Справа № 145/1471/15-ц
Провадження №2/145/777/2015
У Х В А Л А

"19" жовтня 2015 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів заяву Споживчого товариства «ОСОБА_2 ниви» про скасування заходів забезпечення позову,

встановив :

Представниками відповідача СТ "ОСОБА_2 ниви" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подано заяву, відповідно до якої вони просять скасувати заходи забезпечення позову, вжиті Тиврівським районним судом відповідно до ухвали від 15.09.2015 р., у справі за позовом ОСОБА_4 до СТ «ОСОБА_2 ниви» про визнання рішення загальних зборів пайовиків СТ «ОСОБА_2 ниви» недійсним, поновлення на роботі.

Заяву мотивовано тим, що заходи вжито за вимогами, ще підлягають розгляду в порядку господарсько-процесуального судочинства.

В судове засідання представники відповідача СТ "ОСОБА_2 ниви" не з'явилися.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання з приводу розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, не перешкоджає розгляду даного питання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та його представника, вважає, що заява СТ «ОСОБА_2 ниви» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про кооперацію" споживче товариство - це кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для

організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів.

У п. 1.2 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України N 04-5/14 від 28.12.2007 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" зазначено, що до корпоративних спорів належать також спори за позовами учасників (акціонерів) господарських товариств про визнання недійсними правочинів, укладених товариством, якщо позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського кодексу України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. У випадках, передбачених цим Кодексом, господарське товариство може діяти у складі одного учасника.

В силу вимог ч. 1 ст. 80 ГК України, до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов»язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб»єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов»язаних із діяльністю інших суб»єктів господарювання.

Отже, посилання представників відповідача щодо скасування заходів забезпечення позову на те, що заходи, вжиті на підставі ухвали від 15.09.2015 р., стосуються вимог, що підлягають розгляду в порядку господарсько-процесуального судочинства, є безпідставними, а тому заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 154, 208-210, 293 ЦПК України, ст.ст.69, 70, 167 ГК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Споживчого товариства «ОСОБА_2 ниви» про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ратушняк І. О.