Справа № 441/975/13 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В.
Провадження № 22-ц/783/73/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М.., ОСОБА_2

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, в інтересах якої діє ОСОБА_5, Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, треті особи - Служба у справах дітей Городоцької райдержадміністрації, КП Городоцьке РБТІ, з врахуванням уточнень просила визнати житловий будинок по вул. Залізнична, 5 в смт. Великий Любінь, Городоцького району Львівської області спадковим майном після смерті ОСОБА_8, визнати за ОСОБА_3 права та обов"язки забудовника житлового будинку по вул. Залізнична, 5 в смт Великий Любінь Городоцького району Львівської області в порядку спадкування, право на користування земельною ділянкою по вул. Залізнична, 5 в смт. Великий Любінь, Городоцького району, Львівської області, право власності на 1/3 ідеальну частку незавершеного будівництвом індивідуального житлового будинку по вул. Залізнична, 5 в смт. Великий Любінь, Городоцького району, Львівської області в порядку спадкування.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що ОСОБА_8 на день смерті належало право забудовника житлового будинку по вул. Залізнична, 5 в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, якому ухвалою Великолюбінської селищної ради народних депутатів від 12.04.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку та надано дозвіл на його будівництво, розроблено та видано будівельний паспорт на забудову. У зв»язку з тим, що будівництво житлового будинку не було завершене, право власності на житловий будинок не було оформлене, а незавершений будівництвом житловий будинок не може входити до складу спадщини. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", передбачено, що якщо будівництво велось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов"язки, як забудовника, входять до складу спадщини, а тому на думку апелянта вона, як спадкоємець першої черги, має право на визнання за нею прав забудовника нарівні з іншими спадкоємцями. Також апелянт зазначає, що суд відмовляючи їй у задоволенні позовних вимог в частині визнання за нею прав забудовника, не прийняв до уваги надані нею докази, яких є достатньо для задоволення позову, невірно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права та ухвалив незаконне рішення.

З наведених підстав просить оскаржуване рішення в частині відмови у визнанні незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Залізнична, 5 в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області спадковим майном після смерті ОСОБА_8 та відмови у визнанні за ОСОБА_3, як спадкоємцем першої черги за законом, прав забудовника житлового будинку по вул. Залізнична, 5 в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області та права на користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку скасувати та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення, яким ці вимоги задовольнити, в решті рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що спірний житловий будинок №5 по вул. Залізничній в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області, не може бути визнаний спадковим майном після смерті ОСОБА_8, оскільки такий незавершений будівництвом, а отже, і не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на 1/3 його ідеальну частку. Крім цього, взявши до уваги ту обставину, що позивачка з позовом про визнання за нею права власності на будівельні матеріали не зверталась, позовна вимога про визнання за нею права та обов'язків забудовника вищевказаного житлового будинку порушить права інших спадкоємців ОСОБА_10, ОСОБА_7, а прийняття рішення щодо права на користування земельною ділянкою не належить до компетенції суду, суд прийшов до висновку про безпідставність цих вимог..

Однак повністю погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 помер 08.12.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ №191565, за життя заповіту на спадкове майно не складав, а відтак спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Судом також встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8С є його дружина, ОСОБА_5, шлюб з якою було укладено 17.12.2007 року, їх спільна дочка, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка від першого шлюбу, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які у встановленому законом порядку звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, за заявами яких заведена спадкова справа №27/2010.

Із заяви, поданої ОСОБА_5 до нотаріальної контори, вбачається, що вона визнавала ту обставину, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є також його дочка від першого шлюбу ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який з врахуванням положень ст. ст. 182, 328, 331 ЦК України, ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прийшов до вірного висновку про неможливість визнання у судовому порядку права власності на нерухоме майно до завершення його будівництва, і якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, і до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Листом КП «Городоцьке РБТІ» №378 від 19.08.2013 р., оглянутою в судовому засіданні цивільною справою №2/441/54/2013 за позовом ОСОБА_11Р, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Великолюбінської селищної ради Городоцького район Львівської області про визнання права власності, а саме з письмового заперечення на позов, листом голови Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_12 №280 від 16.05.2012 р. підтверджується, що свідоцтво про право власності на житловий будинок №5 по вул.Залізнична в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області не видавалось, жодних рішень про оформлення права власності на житловий будинок селищною радою не приймалось.

За таких обставин вірним є висновок суду першої інстанції, що житловий будинок №5 по вул.Залізничній в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області, є об'єктом незавершеного будівницта, що сторонами не заперечувалося, а визнання права власності в порядку спадкування на недобудований житловий будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе, законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель та оформлення права власності, який не може підмінятися судовим рішенням.

Беручи до уваги ухвалу Великолюбінської селищної ради народних депутатів Городоцького району Львівської області від 12.04.1994р., якою ОСОБА_8 надано у приватну власність земельну ділянку, площею 1000кв.м., для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, дозвіл на право виконання будівельних робіт, проект житлового будинку, технічний паспорт від 22.04.2011р., у яких забудівником житлового будинку №5 по вул. Залізнична в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області зазначений ОСОБА_8, суд першої інстанції вірно встановив, що будівництво цього житлового будинку здійснювалося згідно із законом.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника, входять до складу спадщини.

А відтак, з врахуванням положень ст. 1218 ЦК України права та обов»язки забудовника ОСОБА_8 входять до складу спадщини і такі підлягають спадкуванню спадкоємцями першої черги, якими є ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_3

З матеріалів цивільної справи №2-9/2002 у справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя вбачається, що судом призначалася судова будівельно - технічна експертиза, згідно з висновками якої від 01.03.2002 року готовність незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться на вул. Залізничній, 5 (колишня вулиця Січових Стрільців, 10) в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області становила 54%. У зв»язку з відмовою ОСОБА_13 від позову про поділ подружнього майна, частка у незавершеному будівництвом житловому будинку їй не виділялася, а відтак право на незавершене будівництво житлового будинку станом на 2002 рік з готовністю 54% залишилось за ОСОБА_8

Враховуючи те, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина, ОСОБА_5 та його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_7, частки яких у спадщині, з врахуванням положень ст. 1267 ЦК України, є рівними, і готовність житлового будинку №5 по вул. Залізничній в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області, станом на 2002 рік становила 54%, то ОСОБА_5, ОСОБА_3, та ОСОБА_7 належить по 18% кожній у незавершеному будівництві цього будинку.

Решта незавершеного будівництвом житлового будинку є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_5, і оскільки відповідно до ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, то ОСОБА_8 належало 23% у незавершеному будівництвом житловому будинку. Враховуючи те, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_5 та діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, то частку кожного з них слід визначити у розмірі 7.67 %.

Враховуючи вищенаведене, те, що будівництво відбувалося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, інформація про закінчення будівництва житлового будинку в матеріалах спарви відстуня, тому до ОСОБА_3 переходить право забудовника і за нею слід визнати права забудовника житлового будинку №5 по вул. Залізничній в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області в частці в розмірі 25.67%, в тому числі, право здачі будинку в експлуатацію, на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку та отримання на своє ім»я документів про право забудовника, а до здачі спірного будинку в експлуатацію слід вважати його незавершеним будівництвом.

Такий висновок узгоджується з роз»ясненнями, які містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову безпідставно посилався на те, що позивачка не зверталася до суду з вимогами про визнання за нею права власності на будівельні матеріали, оскільки, як встановлено судом першої інстанції будівництво є законним, а визнання права власності на будівельні матеріали передбачено у випадку самочинного будівництва.

Колегія суддів критично оцінює висновок суду про те, що задоволення позовної вимоги про визнання за ОСОБА_3 прав та обов»язків забудовника житлового будинку №5 по вул. Залізнична в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області, порушить права інших спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_7, оскільки всі спадкоємці є рівними у своїх правах на спадкування, кожен з яких відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦПК України, має право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не взяв до уваги і те, що на момент відкриття спадщини дочка спадкодавця від першого шлюбу, ОСОБА_3, була неповнолітньою.

З врахуванням положень ст. 1225 ЦК України, беручи до уваги ухвалу сесії Великолюбінської селищної ради народних депутатів від 12.04.1994 р., якою ОСОБА_8 надавалася земельна ділянка у приватну власність для будівництва житлового будинку та господарських споруд площею 1000 кв.м, те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_8 не видавався, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_3 права на користування земельною ділянкою по вул. Залізничній, 5 в смт. В.Любінь Городоцького району Львівської області в порядку спадкування.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 не оскаржується, а відтак в цій частині його законність та обґрунтованість в апеляційному порядку не перевіряється.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_3 прав забудовника житлового будинку №5 по вул. Залізничній в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині позовних вимог нового рішення про визнання за ОСОБА_3 прав забудовника житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області вул. Залізнична, 5 з часткою в розмірі 25.67% в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер 08.12.2009 року. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 березня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_3 прав та обов»язків забудовника житлового будинку №5 по вул. Залізничній в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_3 права забудовника житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області вул. Залізнична, 5 з часткою в розмірі 25.67% в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер 08.12.2009 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_2