Справа № 152/274/15-ц
У Х В А Л А

17 червня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом Громадської організації «Джуринська вода» до ОСОБА_1 про зобовязання повернути майно та стягнення коштів,

встановив:

19.02.2015 року ГО «Джуринська вода» звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 про зобовязання повернути майно та стягнення коштів.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року означений позов повернуто позивачу у звязку із непідсудністю.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06.04.2015 року ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

23.04.2015 року матеріали цивільної справи надійшли до Шаргородського районного суду і, відповідно до вимог ст.11-1 ЦПК України, визначено для розгляду даної справи суддю Шаргородського районного суду Славінську Н.Л.

23.04.2015 року відкрито провадження у справі за позовом Громадської організації «Джуринська вода» до ОСОБА_1 про зобовязання повернути майно та стягнення коштів, а у відкритті провадження за позовом Громадської організації «Джуринська вода» до ФОП ОСОБА_2 про зобовязання повернути майно та стягнення коштів в частині позовних вимог про: зобовязання ФОП ОСОБА_2 повернути позивачеві насос або стягнути з ФОП на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 22050 грн. як шкоду, заподіяну незаконним заволодінням водяним насосом; стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача перерахованих на виконання послуги по ремонту водяного насоса грошових коштів в сумі 3220 грн. відмовлено, розяснено позивачеві його право звернення до господарського суду в порядку ГПК України. У справі призначено попереднє судове засідання на 13.05.2015 року та 26.05.2015 року.

В позові позивач просить зобовязати ОСОБА_1 повернути насос або стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 22050 грн. як шкоду, заподіяну незаконним заволодінням водяним насосом; стягнути з ОСОБА_1 на його користь моральну шкоду внаслідок незаконного заволодіння водяним насосом в сумі 3000 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у звязку із необхідністю капітального ремонту водяного насоса ГО «Джуринська вода» звернулася до працівника ТОВ «Азовгідромаш» ОСОБА_1 з проханням відремонтувати насос. Відповідач і раніше приймав замовлення на ремонт водяних насосів. Під час домовленості з відповідачем по телефону, останній погодився на ремонт насоса, проте, просив внести попередню оплату за капітальний ремонт в сумі 3220 грн., про що виписав рахунок для оплати.

Рахунок №СА-096 від 27.10.2014 року на суму 3220 грн. за капітальний ремонт насоса був оплачений позивачем 30.10.2014 року (квитанція №0.0.311649337.1 від 30.10.2014 року).

Насос для капітального ремонту був надісланий з м. Шаргород Вінницької області в м. Бердянськ Запорізької області і був отриманий ПП ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_1 насос не відремонтував, проте, щоразу під час розмов по телефону повідомляв, що все відремонтував і надішле насос позивачеві найближчим часом.

Згодом позивач зясував, що ОСОБА_1 в ТОВ «Азовгідромаш» не працює.

До теперішнього часу відповідач ні не повернув насос, ні не відшкодував кошти за вартість насоса, а також кошти, які були оплачені на рахунок ПП «ОСОБА_2А.» за ремонт насоса в сумі 3220 грн., у звязку із ГО «Джуринська вода» змушена звернутися з позовом до суду.

26.05.2015 року у справі проведено попереднє судове і справа призначена до судового розгляду на 05.06.2015 року.

05.06.2015 року розгляд справи відкладено на 17.06.2015 року через неявку в судове засідання представника позивача ГО «Джуринська вода», тоді як громадська організація про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується відстеженням пересилання поштового відправлення на адресу позивача від 05.06.2015 року через Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта», з якого вбачається, що судова повістка вручена позивачеві 29.05.2015 року, тобто завчасно до початку судового засідання, та зворотним повідомленням про вручення судової повістки (а.с.75, 79).

В судове засідання, призначене на 17.06.2015 року, представник позивача ГО «Джуринська вода» повторно не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відстеженням пересилання поштового відправлення на адресу позивача від 16.06.2015 року через Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта», з якого вбачається, що судова повістка вручена позивачеві 11.06.2015 року, тобто завчасно до початку судового засідання (а.с.84).

Причини неявки в судові засідання представник позивача ГО «Джуринська вода» не повідомив, заяв про розгляд справи у судовому засіданні за відсутності представника позивача чи про відкладення розгляду справи у судовому засіданні через поважні причини до суду не подавав.

Таким чином, в силу ч.2 ст.77 ЦПК України, суд визнає, що позивач ГО «Джуринська вода» повторно не зявився до суду без поважних причин в судові засідання, призначені на 05.06.2015 року та 17.06.2015 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.69, 72, 76, 80).

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відтак, суд вважає, що позовна заява Громадської організації «Джуринська вода» до ОСОБА_1 про зобовязання повернути майно та стягнення коштів, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 та ч.2 ст.207, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Громадської організації «Джуринська вода» до ОСОБА_1 про зобовязання повернути майно та стягнення коштів, залишити без розгляду.

Розяснити Громадській організації «Джуринська вода» право її повторного звернення з позовом до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: