Справа № 265/3355/15-ц
Провадження № 2/265/1617/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача з вимогою визнати його таким, що втратив право користування АДРЕСА_1, усунувши тим самим їй перешкоди у користуванні належним їй на праві власності майном. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вказана квартира належить їй на праві власності, в якому вона свого часу прописала відповідача, який був чоловіком її матері. Однак ОСОБА_2 у вказаній квартирі не мешкав ніколи, та де він може знаходитись, позивачка не знає. Оскільки місце перебування відповідача невідоме, то вказане змушує позивачку нести додаткові витрати по утриманню квартири, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований в спірному житловому приміщенні. На підставі переліченого для захисту свого права власності вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування АДРЕСА_1, усунувши таким чином їй перешкоди у користуванні вказаним нерухомим майном.

В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник позивачки, який діє на підставі договору, ОСОБА_3, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовні заяві, та просив задовольнити позов ОСОБА_1

Відповідач до суду не зявився повторно за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі переліченого, з урахуванням думки представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачці, ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 2-1325 від 22 квітня 2008 року, та зареєстрованого в Маріупольському БТІ 24 квітня 2008 року, а також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 7, 12).

При цьому прізвище позивачки було змінено з «Джеренова» на «Баклагова» внаслідок її шлюбу із ОСОБА_4, актовий запис № 214 від 7 листопада 2008 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції (а. с. 11).

За відомостями з житлової організації та ДМС України в Донецькій області Орджонікідзевського РВ ММУ вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований з 10 вересня 2008 року АДРЕСА_3 (а. с. 9).

Згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За актом від 18 травня 2015 року, складеного представниками ПП «Жилфонд-279», вбачається, що ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не мешкає з 10 вересня 2008 року, що підтверджують сусіди зазначеного будинку (а. с. 10).

Допитана в судовому засіданні свідок, ОСОБА_5, вказувала, що вона є сусідкою ОСОБА_1, з якою вона давно мешкає у будинку 11 по вул. Олімпійській в м. Маріуполі, який за своїм типом є гуртожитком, тому вона кожного дня на спільній кухні бачить мешканців з кв. 39 вказаного будинку, де мешкає позивачка із своєю родиною, чоловіком та дитиною. На підставі цього стверджувала, що ніколи взагалі не бачила відповідача у цьому будинку, тому саме підтвердила факт його непроживання у АДРЕСА_4 в акті житлової організації.

За таких встановлених обставин справи суд дійшов того, що ОСОБА_2 членом родини позивачки не є, був прописаний у АДРЕСА_1 позивачкою, однак ніколи у вказаному житловому приміщенні не мешкав та не мешкає.

Оскільки в добровільному порядку зніматись з реєстраційного обліку з вказаної адреси відповідач не бажає, то порушуються права ОСОБА_1 на користування належним їй нерухомим майном.

Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування АДРЕСА_1, внаслідок чого право власності позивачки підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою 39 в будинку 11 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі Донецької області, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя.

Суддя