Справа №667/46/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, в натурі, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить виділити у власність ОСОБА_3 в натурі 39/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, виділити у власність ОСОБА_2 в натурі 61/100 частин того ж будинку, зобов'язати ОСОБА_2 за власні кошти відновити систему опалення у кімнатах, позначених у технічному паспорті від 20.07.2009року як ІІІ, 1-2 та 1-3, у будинку АДРЕСА_1, а саме: за власні кошти відновити водонагрівальний котел для опалення, відремонтувати (за потреби - придбати нові) труби опалення тощо, та перевірити належну системи опалення, заповнивши дану систему водою; за власні кошти відновити підключення до зливної ями; судові витрати покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила такі обставини:

Відповідно до рішення народного суду Комсомольського району м. Херсона від 17.06.1985 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та розподіл домоволодіння, проведений реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 в частках 11/20 (55/100) - ОСОБА_5 та 9/20 (45/100) - ОСОБА_6. Вказаним рішенням ОСОБА_6 було виділено з житлового будинку літ. "А" приміщення 1-3, 1-2, ІІІ; туалет літ. "Е"; огорожу та спорудження №1-7.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.10.2009 року, позивачу ОСОБА_3 виділено у власність 39/100 домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, які раніше належали ОСОБА_6; відповідачу ОСОБА_5 виділено у власність 3/50 домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування від 20.12.1993 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 належні дарувальнику 11/20 (55/100) частин житлового будинку з господарчими побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування від 21.08.2012 року, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 належні їй 3/50 частини того ж житлового будинку.

В даний момент відповідач у добровільному порядку не бажає виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Виклавши зміст ст.ст. 355,364 ЦК України, позивач зазначила, що відповідачка знищила систему опалення у кімнатах, позначених у технічному паспорті від 20.07.2009 року як ІІІ, 1-2 та 1-3 будинку АДРЕСА_1 та відрізали належну ОСОБА_3 частину будинку від зливної ями.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідачка не заперечувала проти виділу часток будинку в натурі, але не визнала вимог щодо руйнування нею системи опалення в частині будинку позивачки та обов'язку відновити систему опалення. На обґрунтування своїх заперечень пояснила, що її батьки, які були співвласниками спірного будинку, у 1985 році рішенням суду виділили належні їм частки в будинку в натурі, користувалися належними їм частинами будинку незалежно один від одного. В кожній частині будинку були встановлені самостійні газові системи опалення, водопостачання, електропостачання, на кожного з них були відкриті особові рахунки в організаціях, які надавали ці комунальні послуги. Після смерті у 2003 році батька ОСОБА_6 позивачка за заповітом успадкувала частину належну йому частки в будинку, проте ніколи у будинку не проживала. Відповідачка, отримавши в дар частину будинку, належного матері, проживає в ній. Ті системи опалення, які встановлювалися батьками, фізично зносилися, а тому підлягають ремонту. Відповідачка реконструювала систему опалення в належній їй частині будинку, зокрема замінила водонагрівний котел. Система опалення в частині будинку, належній позивачці, також потребує ремонту, зокрема водонагрівний котел вийшов з ладу і підлягає заміні, але відповідачка не зобов'язана його відновлювати.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.10.2009 року, є власником 39/100частин домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка успадкувала 39/100 частини будинку після ОСОБА_6.

Відповідачка на підставі договорів дарування від 20.12.1993 року (11/20 частини) та 21.08.2012 року (3/50частини) є власником 61/100 частин вказаного житлового будинку.

Майно подароване відповідачці її матір'ю - ОСОБА_5, яка була власником 11/20 частин будинку в натурі на підставі рішення суду від 17 червня 1985 року, а 3/50 отримала у спадок після смеріті ОСОБА_6.

Сторони пояснювали, що спір про виділ частин будинку в натурі вже вирішувався судом, було встановлено, що поділити будинок в натурі відповідно до часток у праві власності на будинок - 39/100 та 61/100 неможливо, сплатити чи отримати компенсацію за частку, яку неможливо виділити в натурі, жодна із сторін не бажає.

Сторони надавали суду для визнання мирову угоду, в якій без висновку експерта, частково зазначили приміщення, які необхідно виділити в натурі позивачці. Суд ухвалою відмовив сторонам у затвердженні мирової угоди.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, але за умови технічної можливості такого виділу.

Судом відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України сторонам роз'яснювалося що спір виник з приводу виділу частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, і для визначення варіантів виділу часток в будинку в натурі необхідно призначити експертизу. Сторонам надавалася можливість (оголошувалася перерва у судовому засіданні) для підготовки клопотання про призначення експертизи, але сторони клопотання про призначення експертизи не заявили.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки сторони не надали належних доказів про можливість виділу часток із майна в натурі, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивачка просила зобов'язати відповідачку за власні кошти відновити систему опалення у належній їй частині будинку, а саме: водонагрівний котел для опалення, відремонтувати труби опалення тощо, перевірити належну роботу системи опалення, заповнивши дану систему водою, за власні кошти відновити підключення до зливної ями, посилаючись на те, що відповідачка "знищила систему опалення, відрізала частину від зливної ями".

Проте доказів знищення майна відповідачкою суду не надано, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись ст.ст.10,11.60,179,209,212 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 322, 364 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про виділення частки із майна, що перебуває у спільній власності, в натурі, зобов'язання вчинити дії.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.