РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Запорізької дирекції АТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3», треті особи ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Базовий азовський рибопереробний комплекс», відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання права власності на майно, зняття арешту з майна,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де вказала, що 20. 07. 2007 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Базовий азовський рибопереробний комплекс» - надалі «БАРК» у виконання договору міни передано у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_1 комплекс обладнання з шести верстатів, а саме машину для очищення від луски PSM 20, 2007 р. випуску, машину обезголовлюючу HS -10 2007 р. випуску, філетировочну машину FR -150 2007 р випуску, верстат S -200 Т для заточки та правки з охолодженням 2007 р. випуску, розпилюючу та глазуровочну машину GLM 400 2007 р. випуску, а ОСОБА_4 та ОСОБА_1 передали взамін «БАРКУ» товаро матеріальні цінності на суму вартості цих шести верстатів сандвіч панелі, компресора 3 шт., вентилятори 2 шт., двері холодильника 9 шт., охолоджувач повітря 5 шт., ангар, сушку, трансформаторну підстанцію. Вартість договору міни відповідає вартості комплекту обладнання із шести верстатів, а саме 1 997 980, 00 грн.

На підставі цього договору міни, а також протоколу зборів засновників ТОВ «БАРК» від 20. 07. 2007 року, накладної № 10 від 22. 07. 2007 року, акту прийняття передачі основних засобів від 22. 07. 2007 року у неї, ОСОБА_5, виникло право власності на це майно.

Проте їй стало відомо, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_6 від 07. 03. 2012 року накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «БАРК» в межах суми боргу 2 114 181, 59 грн. перед ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3», а також оголошено заборону на відчуження цього майна.

До акту опису майна увійшло належне їй на право власності вище вказане майно комплект обладнання з шести верстатів на суму 1 997 980 грн.

На тій підставі, що вона ще у 2007 році набула право власності на це майно, просить визнати за нею право власності на нього, зняти арешт з обладнання з шести верстатів, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 07. 03. 2012 року при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 10. 12. 2009 року Бердянським міськрайонним судом.

В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю ОСОБА_4 підтримав позов і пояснив, що дійсно, вищевказане майно належить його дружині ОСОБА_1, яка, як одна із засновників ТОВ «БАРК», у 2007 році уклала з підприємством договір міни і придбала його у власність, а потім передала їх «БАРКУ» в оперативне управління, тому при укладанні кредитного договору з ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» цей комплект обладнання показали як майно «БАРКА».

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Запорізької дирекції АТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» за довіреністю ОСОБА_7 позов не визнав і пояснив, що при укладанні кредитного договору між Банком та ТОВ «БАРК» від 03. 04. 2007 року на суму 2 459 900 грн. одночасно було укладено і договір застави основних засобів ТОВ «БАРК», до якого увійшов комплект з шести верстатів, який є предметом даного спору. ОСОБА_4, як засновник «БАРКУ» не вказав на те, що це майно є власністю його та його дружини, і під майно підприємства був наданий кредит. Навпаки, у договорі було чітко зазначено, що майно належить підприємству на підставі сальдової відомості 109, карточки рахунку, що підтверджено витягом з Державного реєстру обтяжуваного майна.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав і пояснив, що він, як чоловік ОСОБА_4 н. І., підтверджує, що комплект обладнання з шести верстатів є власністю їх сім»ї, з яких 50% належить і йому, на підставі договору міни, в подальшому устаткування передано в управління «БАРКу», а тепер його хоче реалізувати ОСОБА_2 у погашення кредитного договору з «БАРКом».

Представник третьої особи ТОВ «БАРК» за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечує.

Представник третьої особи ВДВС Бердянського МРУЮ за довіреністю ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечує проти позову на тих підставах, що при складанні ОСОБА_3 опису та арешту майна від 10. 07. 2012 року майно прийняв під заставу директор ТОВ «БАРК» ОСОБА_4, який не заявив про те, що описане майно належить його сім»ї, зокрема, його дружині, це питання постало тільки в процесі реалізації цього майна на торгах, процес яких триває у теперішній час.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини виникли на підставі укладеного між ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Запорізької дирекції АТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ТОВ «Базовий азовський рибопереробний комплекс» 03 квітня 2007 року кредитного договору на суму 2459900, 0 грн., а також договору застави основних засобів ТОВ «БАРК», який забезпечував вимоги заставодержателя за кредитним договором.

На підставі договору застави ТОВ «БАРК» поручилося за виконання кредитного договору належним йому на підставі оборотно сальдової відомості по рахунку 109 майном, а саме - машиною для очищення від луски PSM 20, 2007 р. випуску, машиною обезголовлюючою HS -10 2007 р. випуску, філетировочною машиною FR -150 2007 р випуску, верстатом S -200 Т для заточки та правки з охолодженням 2007 р. випуску, розпилюючою та глазуровочною машиною GLM 400 2007 р. випуску, всього на суму 1 726 000 грн. (п.1.3 договору).

В подальшому на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду від 25. 02. 2009 року за позовом ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ТОВ «БАРК», ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 10. 12. 2009 року Бердянським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

07. 03. 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_9 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження.

10. 07. 2012 року складено ОСОБА_3 опису і арешту майна, за яким накладено арешт на майно ТОВ «БАРК, а саме - на машину для очищення від луски PSM 20, 2007 р. випуску, машину обезголовлюючу HS -10 2007 р. випуску, філетировочну машину FR -150 2007 р випуску, верстат S -200 Т для заточки та правки з охолодженням 2007 р. випуску, розпилюючу та глазуровочну машину GLM 400 2007 р. випуску, це майно прийняв на відповідальне зберігання директор ТОВ «БАРК» ОСОБА_4, ні від кого з учасників виконавчих дій заяв та клопотань не надійшло, про що засвідчено їх підписами.

16. 12. 2014 року ОСОБА_1 заявила про свої права на вказане устаткування, посилаючись на наявність укладеного між нею і її чоловіком з одного боку та ТОВ «БАРК» з іншого боку договором міни 20. 07. 2007 року, предметом якого і став комплект обладнання з шести верстатів.

Суд критично відноситься до тих доказів, які вона надала на підтвердження наявності у неї права власності на майно, - протоколу зборів засновників ТОВ «БАРК» від 20. 07. 2007 року, накладної № 10 від 22. 07. 2007 року, актом прийняття передачі основних засобів від 22. 07. 2007 року, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, приналежність вказаного майна станом на 2012 рік, на момент укладання кредитного договору, саме ТОВ «БАРК», підтверджено належними доказами, які були долучені до кредитного договору, а саме підписаного керівником підприємства, головним бухгалтером та головним інженером переліку обладнання, що надається в у заставу ТОВ «БАРК», оборотно сальдовою відомістю по рахунку:109 основним засобів ТОВ «БАРК», підписаного керівником «БАРК» ОСОБА_4 та головним бухгалтером, карточкою рахунку:109 за 01. 01. 07- 31. 12. 2009 року, з яких вбачається, що вказане устаткування знаходилося на балансі ТОВ «БАРК» і являлося його власністю.

Ця ж обставина підтверджена Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 29. 02. 2012 року.

Таким чином судом безумовно встановлено, що спірне майно на момент укладання кредитного і заставного договорів між ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» і ТОВ «БАРК»у 2007 році належало ТОВ «БАРК», тому суд не може прийняти до уваги надану позивачкою бухгалтерську довідку ТОВ «БАРК» за 20. 03. 2015 року про наявність помилки у складанні первинних бухгалтерських документах за 2007 рік.

До того ж суд зважає на той факт, що за вимогами ст. 60, 63, 70 СК України майно, придбане у період перебування дружини та чоловіка у шлюбі, належить кожному у рівних частках, тобто частка позивачки має складати 1/2, і вона не може просити визнати за собою право власності на все майно, що міститься у акті опису та арешту, підстав для визнання за нею права власності на усе майно не виклала взагалі, враховуючи, що передавалося воно за документами їй та її чоловіку, засновникам ТОВ «БАРК».

Крім того, якщо вона вважала себе належним власником майна на підставі договору міни, на наявність якого вона посилається, не було необхідності визнавати за нею право власності на нього у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 60, 63,70 СК України, ст. ст. 10, 59, 60, 212- 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_10