Справа № 211/789/15-ц
Провадження № 2/211/850/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Зоріній С.М.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Керуюча компанія "Житлосервіс-КР", ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні часткою в спільній власності та визначення порядку користування майном , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також треті особи, ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9 є рідними дочками позивача, відповідач ОСОБА_3 - онукою, а ОСОБА_6 - дружиною. 05.11.1993 року позивачем та його родиною, дочками та дружиною була приватизавано квартиру АДРЕСА_1. При проведенні приватизації орган приватизації не визначив розмір часток, належних співвласникам в приватизованому майні, тому квартира стала спільною сумісною власністю членів сім*ї ОСОБА_6 та згідно законодавства, частки всіх співвласників є рівними. Всі члени родини ОСОБА_6 на момент приватизації були зареєстровані в вказаній квартирі. З часом родина частково розїхалася та в квартирі стали проживати лише позивач , відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також відповідач ОСОБА_3, дочка ОСОБА_2 Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 98,85 кв. м. і складається з 5 кімнат, в тому числі:1 кімната - 12,7 кв.м., 2 кімната - 12,6 кв.м., 3 кімната - 17,0 кв.м., 4 кімната - 12, 5 кв. м. з балконом, 5 кімната - 12,6 кв.м.. Кімнати є окремими, в квартирі також є приміщення ванної, туалету, кухні та коридорів. Позивач пенсіонер, має пенсійне забезпечення яке витрачає на своє проживання, оскільки асобисто-фінансовий рахунок для сплати комунальних платежів за квартиру відкритий на позивача та всі комунальні послуги по квартирі сплачує він сам, інші члени родини, які є таким иж самими власниками як і він комунальних платежів не сплачують, та добровільно на пропозицію позивача не згодилися вирішити дане питання, оскільки позивачеві дуже обтяжливо сплачувати комунальні платежі не тільки за себе, а й всіх інших співвласників то він звернувся до суду та просить ухвалити рішення яким усунути перешкоди в користуванні ним часткою спільного сумісного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 і визначити порядок користування вказаною нерухомістю, виділивши в користування : позивачеві ОСОБА_1, окрему кімнату площею 17,0 кв.м., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 окремі кімнати площею 12,7 кв.м. та 12,6 кв. м., ОСОБА_4 окрему кімнату площею 12,5 кв.м. з м/з балконом, ОСОБА_5 окрему кімнату площею 12,6 кв.м., залишити в спільному користуванні приміщення ванної кімнати, туалету, кухні та коридорів. За таких умов позивач міг би користуватися окремою кімнатою та сплачувати комунальні послуги тільки за себе, тому він просить також забов*язати комунальні служби м. Кривого Рогу відповідно до рішення суду відкрити окремі особові рахунки для сплати комунальних платежів.

Позивач на судове засідання надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позов, просить розглянути справу без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви з яких вбачається, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог, позов визнають та просять розглядати справу за їх відсутності.

Треті особи надали суду заяви з яких вбачається, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог, позов визнають та просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи "Житлосервіс -КР" до суду не зявилися, причини неявки суду не відомі.

Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також треті особи, ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9 є рідними дочками позивача, відповідач ОСОБА_3 - онукою, а ОСОБА_6 - дружиною. 05.11.1993 року позивачем та його родиною, дочками та дружиною була приватизавано квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 9-11). При проведенні приватизації орган приватизації не визначив розмір часток, належних співвласникам в приватизованому майні, тому квартира стала спільною сумісною власністю членів сім*ї ОСОБА_6 та згідно законодавства, частки всіх співвласників є рівними. Всі члени родини ОСОБА_6 на момент приватизації були зареєстровані в вказаній квартирі. (а.с. 12). З часом родина частково розїхалася та в квартирі стали проживати лише позивач , відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також відповідач ОСОБА_3, дочка ОСОБА_2 Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 98,85 кв. м. і складається з 5 кімнат, в тому числі:1 кімната - 12,7 кв.м., 2 кімната - 12,6 кв.м., 3 кімната - 17,0 кв.м., 4 кімната - 12, 5 кв. м. з балконом, 5 кімната - 12,6 кв.м.. Кімнати є окремими, в квартирі також є приміщення ванної, туалету, кухні та коридорів. (а.с. 8). Позивач пенсіонер, має пенсійне забезпечення яке витрачає на своє проживання, оскільки асобисто-фінансовий рахунок для сплати комунальних платежів за квартиру відкритий на позивача та всі комунальні послуги по квартирі сплачує він сам (а.с. 5). Інші члени родини, які є таким иж самими власниками як і він комунальних платежів не сплачують, та добровільно на пропозицію позивача не згодилися вирішити дане питання, оскільки позивачеві дуже обтяжливо сплачувати комунальні платежі не тільки за себе, а й всіх інших співвласників то він звернувся до суду.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року та Закону № 475/97 - ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який гарантує право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Крім того, ст.391 ЦК України надає власнику квартири право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Згідно Постанови КМУ від 24 січня 2006 р. N 45 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572" п .10. Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Згідно п. 14. Постанови ПВСУ від 22.12.1995р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У разі незгоди громадянина - власника квартири в будинку державного або громадського житлового фонду, в якому частина жилих приміщень передана у приватну власність, з рішенням, що тягне за собою припинення його права власності (про знесення будинку, переобладнання жилого будинку в нежилий), це рішення відповідно до ст. 52 Закону "Про власність" і ст. 172 Житлового кодексу не може бути виконано до вирішення спору судом. При розгляді такого спору вирішуються й питання відшкодування власникові завданих збитків, якщо будуть встановлені законні підстави для прийняття оспорюваного рішення.

Таким чином суд вважає, що позивачеві, чиняться перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належною йому нерухомістю, а також позивачеві необхідно виділити окремий лицевий рахунок для сплати комунальних платежів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.383, 391 ЦК України, Постанови ПВСУ від 22.12.1995р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" , Постанови КМУ від 24 січня 2006 р. N 45 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572", ст.ст.10,35,60,88,157,197,208-210,212-215,224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 часткою спільного сумісного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 і визначити порядок користування вказаною нерухомістю, виділивши в користування : ОСОБА_1, окрему кімнату площею 17,0 кв.м., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 окремі кімнати площею 12,7 кв.м. та 12,6 кв. м., ОСОБА_4 окрему кімнату площею 12,5 кв.м. з м/з балконом, ОСОБА_5 окрему кімнату площею 12,6 кв.м., залишити в спільному користуванні приміщення ванної кімнати, туалету, кухні та коридорів.

Забов*язати комунальні служби м. Кривого Рогу відповідно до рішення суду відкрити окремі особові рахунки для сплати комунальних платежів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

ОСОБА_10