Провадження № 2/760/4973/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів та різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження.

Позивач зазначає, що вони на даний час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо.

Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо.

Крім того, позивач просила змінити набуте у шлюбі прізвище «ОСОБА_1» на дошлюбне «ОСОБА_1».

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та просить шлюб розірвати.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 1991 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 21.07.1991 року, актовий запис № 54 (а.с.8). Від цього шлюбу мають двох доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,8).

Встановлено, що сторони на даний час не підтримують шлюбних відносин та спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент винесення рішення досягла повноліття. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю.

За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.07.1991 року, позивачка при реєстрації шлюбу своє прізвище «ОСОБА_1» змінила на прізвище чоловіка - «ОСОБА_1». Отже, враховуючи бажання позивача, слід забезпечити її право на отримання свого дошлюбного прізвища.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Шаргородським відділом ЗАГСУ РВК Вінницької області, актовий запис № 54 від 21.07.1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: