Справа №751/3056/15-ц
Провадження №2/751/729/15
Рішення

Іменем України

24 квітня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Михайлова І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про визнання права забудовника та права власності на будівельні матеріали і обладнання в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею права забудовника на житловий будинок № 26, що розташований в м. Чернігові по вул. Сиренєвій в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року; визнати за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року, а саме на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд (житлового будинку А2, гаража (а2-1), сарая (а3-1), сарая (а4-1), навіса (а5-1), теплиці (Б-1), убиральні (В-1), загальною вартістю 665426 грн., що розташовані за адресою м. Чернігів, вул. Сиренєва, 26. Свої вимоги мотивує тим, що 11 травня 2014 року помер її чоловік, ОСОБА_5, про що 12 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 1394 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського МУЮ. Пояснює, що 25 березня 1981 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів за № 136 її чоловікові було виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по вул. Сиренєва, 26, площею 450 кв.м. 31 березня 1981 року був складений акт про відвід земельної ділянки в натурі, а 01 червня 1981 року був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності. Проект будівництва було узгоджено 23 квітня 1981 року; 2 червня 1981 року було отримано дозвіл за № 299 на виконання робіт на вищевказаній земельній ділянці. Зазначає, що у 1984 році на відведеній в установленому законом порядку ділянці був збудований двоповерховий житловий будинок загальною площею 141,8 м.кв., житловою площею 61,6 м.кв. (позначений на плані в технічному паспорті літерою А2) та надвірні будівлі: гараж (а2-1), сарай (а3-1), сарай (а4-1), навіс (а5-1), теплиця (Б-1), убиральня (В-1). Зазначає також, що згідно інформаційної довідки Чернігівського МБТІ від 22.12.2014 року за № 25321 право власності на дане нерухоме майно за вищевказаною адресою не зареєстроване, самовільно збудованих будівель та переобладнань немає; дані про прийняття в експлуатацію житлового будинку відсутні. Вказує, що оскільки її чоловік не залишив заповіту, то вона та її дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є спадкоємицями першої черги спадкування за законом. Стверджує, що її доньки в межах 6-місячного строку від прийняття спадщини відмовились приймати свою частину спадщини на її користь. Пояснює також, що у встановленому порядку вона звернулась до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, проте в процесі оформлення документів виявилося, що оскільки право власності на житловий будинок не зареєстроване, їй потрібно звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі положень ст.ст. 375, 376, 1218, 1299, 1268 ЦК України просить визнати за нею права забудовника та права власності на будівельні матеріали і обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою м. Чернігів, вул. Сиренєва, 26, після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, через канцелярію суду надали заяви, в яких зазначають, що позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення. Додатково зазначають, що розгляд справи просять провести за їхньої відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду від нього не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність представника відповідача ОСОБА_2 міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду з Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори надійшла заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності їх представника. При вирішенні спору поклались на розсуд суду.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 31 серпня 1974 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про смерть, 11 травня 2014 року ОСОБА_5 помер, про що 12 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 1394 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, спадковим майном у тому числі є двоповерховий житловий будинок загальною площею 141,8 м.кв., житловою площею 61,6 м.кв. (позначений на плані в технічному паспорті літерою А2) та надвірні будівлі: гараж (а2-1), сарай (а3-1), сарай (а4-1), навіс (а5-1), теплиця (Б-1), убиральня (В-1). (а.с. 21-23).

Земельна ділянка по вул. Сиренєвій, 26 в м. Чернігові була виділена ОСОБА_5 на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 25 березня 1981 року № 136 для індивідуального будівництва житлового будинку, що підтверджується копією витягу зазначеного рішення (а.с. 15).

Вартість спадкового нерухомого майна на момент смерті становить 665426 грн. (а.с. 24).

Оскільки ОСОБА_5 не залишив заповіту, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом є його дружина ОСОБА_1, оскільки 24 жовтня 2014 року доньки спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли та відмовились від спадщини на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 (а.с. 36).

Згідно інформаційної довідки Чернігівського МБТІ від 22.12.2014 року за № 25321 станом на 31.12.2012 року право власності на обєкти нерухомості по вул. Сиренєвій, № 26 в м. Чернігові не зареєстровано. Самовільно збудованих будівель та переобладнань немає (а.с. 43 на звороті).

Постановою державного нотаріуса Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 11 березня 2015 року № 1021/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями № 26, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Сиренєвій, оскільки право власності на зазначений будинок з надвірними будівлями не зареєстровано (а.с. 43 на звороті - 44).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України передбачено, що, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 права забудовника на житловий будинок № 26, що розташований в м. Чернігові по вул. Сиренєвій в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року, а саме на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд (житлового будинку А2, гаража (а2-1), сарая (а3-1), сарая (а4-1), навіса (а5-1), теплиці (Б-1), убиральні (В-1), загальною вартістю 665426 грн., що розташовані за адресою м. Чернігів, вул. Сиренєва, 26.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 181, 183, 316, 328, 376, 381, 1216, 1218, 1235, 1268, 1299 ЦК України, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права забудовника на житловий будинок №26, що розташований в м. Чернігові по вул. Сиренєвій в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5, що помер 11 травня 2014 року, а саме на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд (житлового будинку А2, гаража (а2-1), сарая (а3-1), сарая (а4-1), навіса (а5-1), теплиці (Б-1), убиральні (В-1), загальною вартістю 665426 гривень, що розташовані за адресою м. Чернігів, вул. Сиренєва, 26.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко