Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

з участю Костюковича С.І., Курганської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Рівненського міського суду від 11 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною незавершеного будівництвом житлового будинку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 в вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні частиною будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва житлового будинку що знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом надання йому вільного доступу до будинку та зобовязанням ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні належною йому ? частиною незавершеного будівництва.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 11 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено та усунуто йому перешкоди в користуванні частиною будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом надання йому вільного доступу до збудованого, але не введеного в експлуатацію будинку та зобовязано ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні належною йому ? частиною незавершеного будівництва.

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 11 листопада 2014 року залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_3 адвокатом Костюковичем Сергієм Івановичем подано апеляційну скаргу, в якій він покликався на його незаконність та необгрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати заочне рішення Рівненського міського суду від 11 листопада 2014 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною незавершеного будівництва житлового будинку відмовити.

В апеляційній скарзі вказував, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.319, 321, 331, 391 ЦК України внаслідок чого прийнято незаконне судове рішення.

__________________________________________________________________________________________________________

Справа 569/14340/14-ц Головуючий у 1-й інст. Рогозін С.В.

Провадження №22-ц/787/1176/2015р. Доповідач Боймиструк С.В.

Стверджував, що судом першої інстанції при задоволенні позову ОСОБА_4 не враховано, що оскаржуваним рішенням суд фактично зобовязав відповідача надати позивачу доступ до збудованого, але не введеного в експлуатацію будинку та не чинити перешкод у користуванні належною позивачу ? частиною будинку. Тобто позивач має право власності на ідеальну частку не поіменованих будівельних матеріалів і утворених ними конструктивних елементів, а оскаржуваним рішенням суд зобовязав відповідача надати позивачу доступ до збудованого будинку, і не чинити перешкод у користуванні частиною будинку, хоча будинку, як обєкта цивільних прав, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки не існує, і частка в натурі не виділена, внаслідок чого частини будинку як обєкта цивільних прав не існує також.

Вказував, що вимагаючи надати вільний доступ до вищезазначеного обєкта, якого юридично не існує, питання про допуск до чужої земельної ділянки, питання про обмеження права власності та користування належною відповідачу на праві особистої приватної власності земельної ділянки не поставлено і не вирішувалось судом, без чого вирішення питання про усунення позивачу перешкод у користуванні належним йому на земельній ділянці відповідача майном, суперечить нормам ст.ст. 319, 321 ЦК України та положенням про право користування чужою земельною ділянкою, а тому є неможливим.

Крім того вказував, що він жодним належним чином не був повідомлений про судове засідання 28.04.2015 року в якому розглядалась заява відповідача про перегляд заочного рішення і стверджував, що матеріали справи не містять доказів протилежного.

Зауважував, що порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи.

Представник ОСОБА_3 адвокат Костюкович С.І. подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат Курганська О.В. просила подану апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та усуваючи йому перешкоди в користуванні 1/2 частиною незавершеного будівництва, шляхом надання вільного доступу та зобовязання ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в цьому, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача прав користування та розпорядження належним йому майном.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Рівненського міського суду від 17 вересня 2013 року в справі № 2-6915/11, за ОСОБА_4 визнано право приватної власності на ? ідеальну частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів незавершеного будівництва житлового будинку готовністю 93% розташованого на земельній ділянці площею 0,0615 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Вважаючи своє право на користування належним йому майном порушеним та не маючи доступу до належної йому половини незакінченого будівництва будинку в АДРЕСА_1, ОСОБА_4 звернувся до суду за захистом порушеного права.

Вирішуючи спір місцевий суд посилався на норми матеріального права, що визначають права власника майна.

В даному випадку сторони в справі є співвласниками незавершеного будівництва спірного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки сторони не досягли згоди про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, яким є незавершене будівництво житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, то виниклий спір має вирішуватись в судовому порядку, а спосіб захисту порушеного права має бути обраний такий, що реально може його захистити.

Обраний ОСОБА_4 спосіб захисту порушеного права, а саме: припинення дії яка порушує право передбачена п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України, однак без вирішення питань поділу спільного майна та виділу належної стороні частини незавершеного будівництва в натурі, а також земельної ділянки, на якій знаходиться незавершена будівля, захистити порушене право позивача неможливо.

В даній справі про усунення перешкод в користуванні спільним майном, вимоги про поділ цього майна та земельної ділянки на якій воно розташоване, ОСОБА_4 не заявлялись та не обґрунтовувались відповідними нормами права, висновками експертизи про можливість такого поділу та іншими доказами.

Отже, висновок місцевого суду про усунення ОСОБА_4 перешкод в користуванні майном, що є у спільній частковій власності та покладення зобовязань на ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні цим майном, є передчасним.

Позивач не є власником конкретної, реально виділеної в натурі, частини незавершеного будинку та частини земельної ділянки на якій вона розташована, а як співвласники сторони в справі згоди в здійсненні права спільної часткової власності не досягли.

За таких обставин, оскільки місцевим судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно не може залишатись чинним, підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1, ст.307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 11 листопада 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні ? частиною незавершеного будівництвом житлового будинку відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: