УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

27 липня 2015 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва В.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах : Добропільського виробничого управління водопроводно-каналізаціного господарства про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1,26.12.1982р.н.,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник КП«Компанія «Вода Донбасу» в інтересах : Добропільського виробничого управління водопроводно-каналізаціного господарства звернувся до суду із зазначеною заявою.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Як вбачається із заяви, заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржників суми заборгованості, що виникла у період з 01.10.2011р. по 01.07.2015р.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.11.2011 року № 14 наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) , яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України ).

Із змісту заяви та наданих матеріалів вбачається пропуск строку позовної давності, який відповідно до ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах: Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства у прийняті заяви про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Розяснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Корнєєва

27.07.2015