РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

при секретареві - Дякович О.О.

з участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю

встановив:

В серпні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої вказав, що 17.07.2012 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності КСП «Мрія» с. Немиринці Городоцького району. В серпні 2015 року заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у вчиненні нотаріальної дії, а саме заведення спадкової справи було відмовлено, оскільки у заявника відсутні документи, що підтверджують місце відкриття спадщини, у звязку з чим рекомендував звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в заяві, також вказав, що із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звертався, оскільки йому не було відомо про наявність спадкового майна, лише нещодавно родичі віднайшли сертифікат на земельну частку (пай), що належав матері, у звязку з чим просить встановити факт проживання спадкодавця ОСОБА_4 разом із ним на час відкриття спадщини.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що заявник є його рідним братом. Їхня мати за життя була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, де мала власний будинок. Останні роки мати проживала у заявника. Також ОСОБА_1 вказав, що на спадкове майно не претендує, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

17 липня 2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БВ №237881. В свідоцтві про смерт зазначено місце смерті м. Хмельницький.

Заявник ОСОБА_1 є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯС № 589610.

Згідно акту б/н від 19.06.2015 року, посвідченого Житлово-експлуатаційною конторою № 6 зазначено, що ОСОБА_3 проживала тривалий час без реєстрації в м. Хмельницький, вул. Перемоги,10Б-71.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили що ОСОБА_3 проживала у свого сина ОСОБА_1 близько двох років.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст. ст. 256, 257 ЦПК України справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, розглядаються в судовому порядку, а також встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів, чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти.

Ці справи розглядаються судами по заявах громадян за місцем їх проживання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Частина 1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 листом від 20.08.2015р. № 391/01-16 відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_3, оскільки у заявника відсутні документи на підтвердження місця відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Як вбачається з пояснення заявника, заінтересованої особи, спадкодавець ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкове майно, земельна частка (пай), також знаходиться в с. Немиринці Городоцького району.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розд. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Наказ Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем нотаріусу.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

У пп. 4.14 п.4 гл.10 розд. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено обовязок нотаріуса перевірити факт прийняття спадщини у встановлений законом спосіб.

Проте як вбачається з матеріалів справи, спадкова справа після смерті спадкодавця не заведена, відмова нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадшину не надавалась, а факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, заявником не доведено, поза як в наданому акті ЖЕК № 6 зазначено що ОСОБА_3 тривалий час проживала без реєстрації за вказаною адресою, без зазначення періоду проживання та проживання саме на час відкриття спадщини, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 210, 212, 215, ч.1 пункту 1 статті 256, 258, 259 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: