Справа № 158/488/15-ц Провадження № 22-ц/773/1030/15 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: 24 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А. ,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прилуцький» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за користування житлом з апеляційною скаргою позивача Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прилуцький» на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Прилуцький» звернувся в суд зі збільшеними під час розгляду справи позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за користування житлом посилаючись на те, що відповідач проживає у квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу у справі. Вказану квартиру відповідачу було надано у зв'язку із направленням її на роботу у колгосп ім. 30 років Жовтня у 1986 році на умовах оренди (найму) цього приміщення, за яке відповідач сплачував спершу колгоспу, а згодом його правонаступнику - позивачу, орендну плату, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили. З лютого 2008 року відповідач в порушення вимог ч. 3 ст. 815 ЦК України перестала сплачувати орендну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 01 січня 2015 року становить 4150 грн. Просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за житло станом на 01 травня 2015 року у розмірі 4350 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 травня 20125 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, просили відмовити у її задоволенні оскільки відсутні будь-які підстави для стягнення оплати за житло.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обгрунтованність судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що СГВК «Прилуцький» на праві спільної часткової власності належить 1/2 житлового будинку у вигляді окремої квартири з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, яка фактично перебуває у користуванні відповідача - ОСОБА_2 з 1986 року де остання є зареєстрованою та постійно проживає. Рішеннями загальних зборів від 6 лютого 2008 року та №4 від 27 грудня 2013 року визначено проведення оплати ОСОБА_2 за користування житлом в сумі 50 грн. щомісячно, відповідач за користування житловим приміщенням провела оплату у визначеному розмірі в лютому 2008 року, договір найму житлового приміщення у визначеній законодавством письмовій формі позивачем до позовної заяви не доданий. (а.с.4-14,17-18,52-55,57).

Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Нормою ст. 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом ст. ст. 815, 820 ЦК України, ст. 162 ЖК України встановлено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

За змістом статей 58,62,63 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється згідно з договором найму жилого приміщення. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вимог матеріального права, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи відмовив у задоволені позову з тих підстав, що позивачем всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не доведено факт укладення письмового договору найму між сторонами як це вимагає ч.1 ст.811 ЦК України.

Однак такі висновки суду першої інстанції в цій частині, як вважає колегія суддів, спростовуються матеріалами справи де із довідки (а.с.52) від 18 вересня 2007 року вбачається, що ОСОБА_2 є квартиронаймачем спірного жилого приміщення та сплачує квартплату за його користування. Дані обставини також стверджуються судовими рішеннями від 8 листопада 2007 року та 16 жовтня 2013 року, які набрали законної сили, щодо вказаного нерухомого майна право власності на яке відповідач просила визнати за нею в судовому порядку. (а.с.7, 10-13).

Отже безспірно встановлено судом, що сільськогосподарським підприємством працівнику ОСОБА_2 надано для постійного проживання в 1986 році окреме ізольоване житлове приміщення у вигляді окремої квартири, було погоджено розмір та строки внесення квартирної плати, така оплата останньою регулярно проводилася до березня 2008 року, тому в даному випадку має місце договір найму жилого приміщення.

Заборгованість за користування житлом позивач визначив в сумі 4350 грн. виходячи з розрахунку 50 грн. за місяць користування спірним жилим приміщенням, відповідач при розгляді справи заяви про застосування строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України суду не подавав. (а.с.17-18, 38, 57).Тому колегія суддів приходить до висновку про стягнення такої заборгованості за 62 місяці, що становить 3100 грн., та судових витрат згідно ч.1 ст.88 ЦПК України в сумі 365 грн. 40 коп. у вигляді судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду - 243 грн.60 коп. та 121 грн. 80 коп. за подання апеляційної скарги (а.с.1, 66).

Не підлягають до задоволення вимоги представника позивача про стягнення 1500 грн. витрат, понесених за надання правової допомоги, оскільки відшкодування таких витрат відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України передбачено адвокату або іншому фахівцю в галузі права. В даному випадку докази про те, що особа є адвокатом або фахівцем в галузі права відсутні, сам договір укладений з фізичною особою-підприємцем (а.с.2,19).

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Прилуцький" задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 травня 2015 року в даній справі скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Прилуцький" 3100 (три тисячі сто) грн. заборгованості за користування житлом, 365 ( триста шістдесят п"ять) грн. 40 коп. судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, всього 3465 ( три тисячі чотириста шістдесят п"ять) грн.40 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді