№ 201/6453/13 ц
провадження 4-с/201/24/2015
УХВАЛА

30 червня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови виконавчого провадження і зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» 30 травня 2013 року звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення збитків та судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2013 року позовну заяву задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» збитки (заборгованість) в сумі 7226 грн. 36 коп. і судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., а всього 7455 грн. 76 коп.

Вказане рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2013 року оскаржене не було, набрало законної сили і підлягає виконанню.

06 листопада 2013 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» отримав в Жовтневому районному суді виконавчий лист по вказаній справі, строк його предявлення до виконання було встановлено один рік, але лист надійшов до виконавчої служби в квітні 2014 року і 20 травня 2014 року державний виконавець Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу через відсутність ідентифікаційного персонального коду боржника ОСОБА_2. Представник ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» звернувся до Жовтневовго ВДВС з цим питанням і просив скасувати вказану постанову, але відповіді не отримав. Вважає вказане протиправним і 20 квітня 2015 року звернувся до суду зі скаргою на дії вказаного державного виконавця. Вважає таку діяльність протиправною, просив визнати її такою та скасувати вказану постанову, зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження, задовольнивши скаргу.

Державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав повністю, не погодився з викладеними в скарзі обставинами, оскільки за відсутності вказаного коду по закону виконавець зобовязаний відмовляти у відкритті виконавчого провадження і заперечував проти задоволення скарги.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної зацікавленої особи.

Вислухавши пояснення державного виконавця, зясувавши думку сторін та учасників спору, перевіривши матеріали скарги і цивільної справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає скаргу обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» 30 травня 2013 року звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення збитків та судових витрат. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2013 року позовну заяву задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» збитки (заборгованість) в сумі 7226 грн. 36 коп. і судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., а всього 7455 грн. 76 коп.. Вказане рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2013 року оскаржене не було, набрало законної сили і підлягає виконанню.

06 листопада 2013 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» отримав в Жовтневому районному суді виконавчий лист по вказаній справі, строк його предявлення до виконання було встановлено один рік, але лист надійшов до виконавчої служби в квітні 2014 року і 20 травня 2014 року державний виконавець Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу через відсутність ідентифікаційного персонального коду боржника ОСОБА_2. Представник ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» звернувся до Жовтневовго ВДВС з цим питанням і просив скасувати вказану постанову, але відповіді не отримав. Вважає вказане протиправним і 20 квітня 2015 року звернувся до суду зі скаргою на дії вказаного державного виконавця.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

20 травня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп. (з судовим збором 7455 грн. 76 коп.), виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго».

Зазначена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена неправомірно, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її прав чи свобод.

17 квітня 2015 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» дізналося про наявність оскаржуваної постанови. Того ж дня його представник звернувся до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, була подана заява про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, в якій було зазначено про надання можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження і отримання постанови, цього ж дня вказана спірна постанова була офіційно отримана у виконавчій службі, раніше представник заявника будь яких постанов про відкриття виконавчого провадження чи відмову в цьому не отримував, відповідно до ч. 5 ст. 70 ЦПК України встановлений ст. 385 ЦПК України строк для звернення до суду не пропущений.

Щодо суті скарги. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, зокрема виконавчі листи з виконання судових рішень, можуть бути предявлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

06 листопада 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго». 20 травня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що зроблена відмітка у виконавчому листі.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від ЗО грудня 1997 року N 1396/97, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо убезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до наступного висновку: частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

В зв'язку з чим вищезазначена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена неправомірно та з порушенням закону, а отже підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право вернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У вищезазначеному виконавчому листі стягувачем є ПАТ «ДТЕК «Дніпрооленерго», а боржником визначений ОСОБА_2. Інших учасників виконавчого провадження немає.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями. встановленими статтею 386 ЦПК України. Статтею 386 ЦПК України визначено вичерпний перелік осіб, за участю яких суд розглядає скаргу, а саме: за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються, присутність інших учасників виконавчого провадження законом не передбачена, в звязку з чим суд не має правових підстав для залишення скарги без розгляду або повернення її заявнику через не залучення до розгляду скарги інших учасників виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржують ся.

Відповідно до п. 4 Постанови № 6 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» на підставі статі 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої осадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. З Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, в тому числі, такі виконавчі документи виконавчі листи судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на і території України.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Статтею 32 Закону № 606 визначені заходи примусового виконання рішень, серед яких, зокрема: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Частиною 4 статті 31 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З аналізу вищезазначеного суд робить висновок про те, що на виконання вказаного рішення районного суду державний виконавець повинен дотримуватися вимог законодавства про виконавчу службу, виконавче провадження та інш., перевіряти правильність виконавчих документів межах своїх повноважень (описки та інш.), дотримуватися вимог про строки предявлення виконавчих документів до виконання і в цьому сенсі начальником Жовтневого ВДВС і державним виконавцем зроблене не все, що потрібно робити згідно вказаної Інструкції та Закону, державний виконавець неправомірно не прийняв до провадження виконавчий лист від ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» та не відкрив виконавче провадження, а начальник ВДВС не здійснював відповідний контроль за цим.

Згідно матеріалів цивільної справи, виконавчого провадження і матеріалів скарги вбачається протиправність дій державного виконавця Коломойцева К.В. по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не може суд прийняти до уваги не погодження державного виконавця зі скаргою, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим скаргу задовольнити і визнати дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 по винесенню постанови від 20 травня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» неправомірними, скасувати вказану постанову державного виконавця та зобовязати державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп. (це без судового збору, який стягується окремо), виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго».

Таким чином суд вважає, що обставини скарги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про виконавчу службу», ст. ст. 3, 5, 6, 7, 11, 18, 19, 25, 26, 27, 31, 32, 45, 52, 63, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 383 388, 210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 по винесенню постанови від 20 травня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 по винесенню постанови від 20 травня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго».

Зобовязати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 201/6453/2013 ц про стягнення з ОСОБА_2 7226 грн. 36 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2013 року за заявою ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго».

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -