АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2008/15 Головуючий 1 інст. Остропілець Є.Р.
Справа № 619/3380/14-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кружиліної О.А.,

суддів колегії Кіся П.В.,Макарова Г.О.,

за участю секретарів Сементовської О.М., Шалімової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області

на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року

за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області, Харківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «ГЕЯ», треті особи ОСОБА_4, Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції, відділ Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, запису про його реєстрацію, та витребування земельної ділянки в добросовісного набувача, -

в с т а н о в и л а :

10 липня 2014 року Прокурор Дергачівського району Харківської області звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт від 21.10.2010 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 14.5600 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), виданий ОК «ЖБК «ГЕЯ» та зареєстрований Харківською регіональною філією Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19.

Визнати недійсним запис № 19 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.10.2010 року серії НОМЕР_1, вчинений Харківською регіональною філією Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та витрувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 14.5600 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району.

В обґрунтування позову зазначив, що прокуратурою Дергачівського району Харківської області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства під час відведення земельних ділянок, розташованих на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району, за результатами якої зареєстровано кримінальне провадження № 0000034 від 28.10.2013 року за частиною 3 статті 365, частиною 2 статті 366 КК України (в подальшому перекваліфіковане на частину 2 статті 364, частину 2 статті 366 КК України) за фактом зловживання владою та за фактом службового підроблення посадовими особами Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Згідно з вписаним до державного акту на право власності на земельну ділянку рішенням L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року земельну ділянку площею 14.5600 га, кадастровий номер № НОМЕР_2, безоплатно передано у власність ОК «ЖБК «ГЕЯ» для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно з висновком ПП «Перспектива земля» (ліцензія серії АВ № 519591 від 19.02.2010 року) експертна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана ОК «ЖБК «ГЕЯ» площею 14.5600 га складає 11 745 552,00 грн.

У подальшому ОК «ЖБК «ГЕЯ» отримано в Дергачівському відділі ХРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19 на підставі рішення L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року.

Разом з тим, вищевказане рішення не приймалося Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області на пленарному засіданні 02.10.2009 року на сесії Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Відповідно до протоколу засідання депутатської земельної комісії від 02.10.2009 року Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області та протоколу L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року рішення про передачу у власність земельної ділянки ОК «ЖБК «ГЕЯ» площею 14.5600 га на пленарні засідання сесії не виносилися, рішення сесією не приймались, заяви про передачу у власність земельної ділянки на користь ОК «ЖБК «ГЕЯ» до сільської ради не подавалися та комісією не розглядалися.

В ході проведення перевірки опитана секретар Черскасько- Лозівсьої сільської ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5, та депутати, які були присутні під час проведення L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, а саме ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які також засвідчили факт того, що рішення про передачу у власність земельної ділянки ОК «ЖБК «ГЕЯ» площею 14. 5600 га на пленарні засідання сесії не виносилися, сесією не приймалися, заяви про передачу у власність земельних ділянок громадянами до сільської ради не подавалися та комісією не розглядалися.

Згідно з інформацією Дергачівської РДА встановлено, що висновки про погодження місця розташування вищевказаної земельної ділянки відсутні, земельна ділянка не входить до території с.Черкаська-Лозова та не передбачена як квартал житлової забудови у Генеральному плані с. Черкаська-Лозова.

З огляду на відсутність прийнятого у встановленому законом порядку рішення компетентного органу про передачу земельної ділянки у власність відповідне право власності ОК «ЖБК «ГЕЯ» в силу статті 116 ЗК України не набуте.

Відсутність у ОК «ЖБК «ГЕЯ» права власності на спірну земельну ділянку зумовлює необхідність визнання судом недійсним запису про державну реєстрацію вищевказаного державного акта, оскільки така реєстрація проведена безпідставно.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлена ще одна додаткова ознака підроблення вищевказаного державного акту ОК «ЖБК«ГЕЯ»

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 19.06.2014 року № 25, яка проведена Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України підписи від імені колишнього начальника управління Держкомзему у Дергачівськогму районі Харківської області - ОСОБА_13 на державному акті серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 14.5600 га ( кадастровий номер НОМЕР_2) виконані не ОСОБА_13, а іншою особою.

Встановлення факту підроблення підпису колишнього начальника управління Держкомзему у Дергачівському районі є самостійною підставою для визнання вказаного документу недійсним, оскільки він не підписаний необхідними посадовими особами відповідно до встановленого порядку оформлення державних актів.

Необхідність визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку у випадку встановлення судом, що рішення про передачу земельної ділянки у власність сільською радою не приймалося, випливає зі змісту частини 2 статті 152 ЗК України та правової позиції Верховного суду України (постанова від 20.02.2012 року №6-78 цс-11).

Вказана правова позиція доведена пунктом 2 листа заступника Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм земельного права» від 27.09.2012 року № 10-1391/0/4-12 та в силу статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до інформації Реєстраційної служби Дергачівського РУЮ в Харківській області спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2010 року за ОСОБА_3 В подальшому на підставі договору іпотеки № 1861 від 21.12.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_14, спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 закладена в якості іпотеки на забезпечення договору позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до частини 3 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України віл 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах за позовами власників майна щодо його відчуження за наступними правочинами таке майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України.

Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, як законного власника, не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом виконавчої влади рішення про її передачу в приватну власність.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

За змістом статті 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 цього Кодексу, які дають право витребувати майно від добросовісного набувача.

Необхідність витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння із застосуванням положень статей 387, 388 ЦК України у випадку встановлення судом, що земельна ділянка у встановленому законом порядку не надавалася, рішення сільської ради, означене в державному акті на право власності підроблене, порушено вимоги пункту 12 перехідних положень розділу X ЗК України, оскільки землі знаходяться за межами населеного пункту, тому сільською радою не могли надаватися, у зв'язку з чим незаконно вибули з державної власності, визначено правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова від 26.09.2011 №6-34 цс-11).

У зв'язку з цим, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_3 як добросовісного набувача.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року в задоволенні позову прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області, Харківської обласної державної адміністрації - відмовлено. Заходи забезпечення позову скасовано.

29 січня 2015 року заступником прокурора Харківської області подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову прокурора Дергачівського району Харківської області суд першої інстанції виходив з положень статей 78, 81, 116, 128, 152 ЗК України, статей 21, 55 Конституції України статей 16, 319, 3778 ЦК України; статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; з врахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року; «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року та тих обставин, що право власності має абсолютний характер та є непорушним і держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем недодержання вимог статті 203 ЦК України під час укладання 05.11.2010 року між ОК «ЖБК «ГЕЯ» та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу. Будь-яких належних та допустимих доказів незаконного отримання ОСОБА_3 спірної земельної ділянки позивачем суду не надано.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд відповідно до пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог про часткове задоволення позовних вимог прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦК України виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після отримання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державну реєстрацію.

Частиною 1 статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

З державного акту від 21.10.2010 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку вбачається, що на підставі рішення L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року земельну ділянку площею 14.5600 га, кадастровий номер № НОМЕР_2, безоплатно передано у власність ОК «ЖБК «ГЕЯ» для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ( том а.с. 12,13).

Відповідно до протоколу засідання депутатської земельної комісії від 02.10.2009 року Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області та протоколу L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року рішення про передачу у власність земельної ділянки ОК «ЖБК «ГЕЯ» площею 14.5600 га на пленарні засідання сесії не виносилися, рішення сесією не приймались, заяви про передачу у власність земельної ділянки на користь ОК «ЖБК «ГЕЯ» до сільської ради не подавалися та комісією не розглядалися том 1 а.с. 69 84).

З листа голови районної державної адміністрації зазначено, що спірна земельна ділянка не входить до території населеного пункту с. Черкаська Лозова та не передбачена як квартал житлової забудови у Генеральному плані с. Черкаська Лозова, розробленого у 1975 році ( том 1 а.с. 66-68).

З листа прокурора Дергачівського району вбачається, що в провадженні СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000034 від 28.10.2013 року за фактом вчинення службовими особами Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України ( том 2 а.с. 155,156).

Отже, державний акт на право власності земельну ділянку, виданий органом місцевого самоврядування на підставі неіснуючого рішення про передачу земельної ділянки, тобто без законних на те підстав і спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, як законного власника, не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом виконавчої влади рішення про її передачу в приватну власність.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку не виділялась ОК «ЖБК «ГЕЯ», у звязку з чим державний акт від 21.10.2009 року серії НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку площею 14.5600 га, кадастровий номер № НОМЕР_2 є недійсним.

Відповідно до інформації Реєстраційної служби Дергачівського РУЮ в Харківській області спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2010 року за ОСОБА_3

В подальшому на підставі договору іпотеки № 1861 від 21.12.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_14, спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 закладена в якості іпотеки на забезпечення договору позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Виходячи з положень статей 387, 388 ЦК України спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_3 та поверненню правомірному власнику спірної земельної ділянки територіальній громаді.

Посилання суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року та «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року при вирішенні позовних вимог щодо витребування спірної земельної ділянку від добросовісного набувача ОСОБА_3, є безпідставним, оскільки обставини справи є істотно відмінними .

Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно- значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з комунальної власності у приватну та повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно і шляхом вчинення кримінально карних дій.

Отже, обставини справ «Стретч проти Сполученого Королівства» і «Федоренко проти України» та справа, яка розглядається, істотно різняться, а тому висновки щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства і особи в кожній з цих справ не можуть бути тотожними, а висновок Європейського суду з прав людини про порушення прав заявника у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» не може бути безумовним прецедентом при розгляді справи за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації.

Що стосується позовних вимог щодо визнання недійсним запису № 19 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.10.2010 року серії НОМЕР_1, вчиненого Харківською регіональною філією Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, апеляційний суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають оскільки законом не передбачений такий спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст. ст.116, 122, 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 16, 387, 388 ЦК України ,постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», постановою ВССУ з розгляду кримінальних і цивільних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позовні вимоги прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області, Харківської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт від 21.10.2010 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 14.5600 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), виданий Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «ГЕЯ» та зареєстрований Харківською регіональною філією Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 14.5600 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району.

Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним запису № 19 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.10.2010 року серії НОМЕР_1, вчиненого Харківською регіональною філією Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-