БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/569/15-ц
Провадження № 2/497/252/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Суйчимезова Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розділ майна подружжя: нерухомості - житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташовані у с.Залізничне Болградського району Одеської області, вул.Кірова,149, та рухомого майна побутового вжитку і мотоциклу - за списком з 50-ти найменувань, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.10.2014року.

В обгрунтування своїх вимог позивач стверджувала у позові, що в березні2014 року вона з відповідачем, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, спільно придбали житловий будинок, який оформлено на відповідача, а також спільно набули певне майно побутового вжитку і мотоцикл, які відповідач добровільно не бажає розділити.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснивши, що в них з відповідачем складні стосунки, з-за чого вони не можуть вирішити це питання у досудовому порядку.

Відповідач у судовому засіданні погодився з позовними вимогами позивача, визнав їх в повному обсязі, і, також посилаючись на складні особисті стосунки з позивачем пояснив, що мирову угоду в них невдається укласти, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що, оскільки їхні спільні з позивачем діти залишаються з позивачкою, він нічого взагалі не бажає ділити - бажає залишити усе колишній дружині - позивачці, шлюб з якою вже розірвано; лише бажає забрати деякі чоловічі речі та змушений був продати мотоблок, щоб погасити деякі борги.

Вислухавши сторони, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Згідно матеріалів та відомостей, наданих суду, між сторонами 12.11.1999року було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.10.2014року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей - синів ОСОБА_3, 07.02.2004р.н. та Олександра, 29.08.2005р.н.(а.с.12,13).

В період шлюбу сторони набули спільне майно: житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташовані у с.Залізничне Болградського району Одеської області по вул.Кірова,149, та певне рухоме майно побутового вжитку і мотоцикл - за списком, наданим позивачем, що складається з 50-ти найменувань: 1. телевізор «SAMSUNG», який позивач оцінила в 1200грн., 2. кухня з мийкою -1850грн., 3.газова плита « Гефест» -1500грн., 4.холодильник -1700грн., 5.мікрохвильова піч -300грн., 6.стіл розкладний (колір ольха) -250грн., 7.килим коричневого кольору -250грн., 8.вішалка (біла) -80грн., 9.пральна машина-автомат -3500грн., 10. стіл і 2 шт.табуретки -50грн., 11. стіл письмовий -140грн., 12. 4 шт. табурета (ольха) -550грн., 13. 2 ліжка саморобні -150грн., 14. килим (у дитячій) -100грн., 15.тюль 7м. -250грн., 16. карниз 3,5м. -80грн., 17.килим (у дитячій на стіні) - 250 грн., 18. ліжко двухспальне -1300 грн., 19.полиця для книг -50 грн., 20. гардероб (колір горіх) -700грн., 21. диван зелений -150грн., 22. камін масляний -150грн., 23. пральна машина "Донбасс" - 450грн., 24. покривало коричневе -100грн., 25. покривало на тахту -200грн., 26. кавомолка -50грн., 27. мотоцикл -5000грн., 28.мотоблок (оранжевого кольору) -7500грн., 29.ДКУ (млин) -1200грн., 30. зварювальний апарат -250грн., 31. болгарки 2 шт. -200грн., 32. дриль -200грн., 33. велосипед (зелений) -140грн., 34. сокира -3шт. -150грн., 35. молот - 4шт. -200грн., 36. пилка 2 шт.-200грн., 37. комод (колір ольха) -350грн., 38. тумба під телевізор (колір горіх) -340грн., 39. килим (малюнок квадрати) -500грн., 40. доріжка (коричнева) -80грн., 41. матрац (коричневий) -90грн., 42. ковдра вовняна -200грн., 43. ліжко -150грн., 44. тюль 5м. -150грн., 45. стільці залізні м'які 2 шт. -250грн., 46. жалюзі 2шт. -280грн., 47. тюнер до антени і супутникова антена -1600грн., 48. ковдра (з Іраку) -150грн., 49. покривало на диван -100грн., 50. лампи настольні -2шт. -200грн., а всього, на суму 34830грн.

Право власності сторін на житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташовані у с.Залізничне Болградського району Одеської області по вул.Кірова,149, підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння, що був укладений 22.03.2004року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, посвідчений Державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №1452 та зареєстрований КП Болградське БТІ 24.03.2004року за №282 (а.с.32-33).

Згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 20.10.2014року шлюб між сторонами було зареєстровано 12.11.1999року і розірвано 31.10.2014року - у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу (а.с.14).

Згідно вимог ст.60 чинного СК України 2010року та ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю від 20.06.1969року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку; кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, важається такою, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач підтвердив, що вказане позивачем майно є спільне майно подружжя - спільне майно його та позивача, що було набуте ними у шлюбі і не заперечував проти його розділу відповідно до вимог позову, які підтримала у судовому засіданні позивач.

Пункт 24 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 (далі - Постанова) роз'яснює, що до складу майна, що підлягає поділу у справах про розділ майна подружжя, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Як роз'яснено у п.1 Постанови, При розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України (254к/96-ВР), норм СК (2947-14), Цивільного процесуального кодексу України (1618-15), (далі ЦПК), Закону України від 23 червня 2005р. N2709-IV (2709-15) "Про міжнародне приватне право" та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно зі ст.11 СК (2947-14) при вирішенні спору суд за заявою заінтересованої сторони, може врахувати місцевий звичай, а також звичай національної меншини, до якої належать сторони або одна з них, якщо вони не суперечать вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. П.19 Постанови регламентує, що, вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Аналогічні вимоги містить і ст.68 СК України.

За змістом ч.1,2,4 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Право власності, відповідно до ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1ст.214 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а ч.1 зазначеної статті передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а ст.217 цього ж кодексу закріплює, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Аналогічні роз'яснення містяться і в п.9 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. №9.

Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст.214 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підставами припинення права власності є юридичні факти (певні обставини), з якими закон пов'язує ліквідацію права власності взагалі або перехід його до іншої особи. При цьому одні й ті ж самі юридичні факти можуть одночасно бути підставами припинення права власності у однієї особи й підставами виникнення права власності у іншої. Наприклад, договір купівлі-продажу є підставою припинення права власності у продавця і підставою виникнення права власності у покупця. Відповідно до ст.346 ЦК право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмова власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі, тощо; перелік не є вичерпним: згідно з ч.2ст.346 ЦК право власності може бути припинене також н інших випадках, встановлених законом. Залежно від значення волі власника усі підстави припинення права власності можна розділити на 2 групи: 1) припинення права власності з волі власника; 2) припинення права власності незалежно від волі власника.

На твердження позивача, нерухоме майно - домоволодіння, що розташоване у с.Залізничне Болградського району Одеської області по вул.Кірова,149, є таким, що набуте у період шлюбу між ним, позивачем, і відповідачем і є спільним майном подружжя, що не заперечує відповідач і відповідає вимогам чиннолго Законодавства України.

Тому вимога позову про визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с.Залізничне Болградського району Одеської області, вул.Кірова,149 і припиннення, на підставі ст.346 ЦК України, ст.69 СК України, права власності відповідача ОСОБА_2 на 1 / 2 частину цього домоволодіння, за відсутністю бажання сторін укласти мирову угоду, суд визнає як обгрунтовану, таку, що відповідає вимогам закону (є законною), і підлягає задоволенню.

Крім того, є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню і вимога позову про розділ іншого, вказаного у позові, рухомого майна, що складає предмети побуту, і мотоциклу, оскільки суду не надано доказів на відсутність цього майна, а відповідач підтвердив наявність цього майна у спільному володінні його і позивача, не заперечуючи проти поділу цього майна саме у такий спосіб, що був запропонований позивачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.60-70 СК України, 1-16,203,316-319, 325,328,346-348,355-357, 368, 369, 372 ЦК України, ст.ст. 1-11,60,131, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя - задовольнити в повному обсязі.

Розділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с.Залізничне Болградського району Одеської області, вул.Кірова,149.

- припинити, на підставі ст.346 ЦК України, ст.69 СК України, право власності ОСОБА_2 на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с.Залізничне Болградського району Одеської області, вул.Кірова,149;

- виділити у власність позивачу ОСОБА_1:

1. телевізор «SAMSUNG» вартістю 1200грн.

2. кухня (+ мийка) - 1850 грн.

3. газова плита « Гефест» - 1500 грн.

4. холодильник - 1700 грн.

5. мікрохвильова піч - 300грн.

6. стіл розкладний (колір ольха) - 250 грн.

7. килим коричневого кольору - 250 грн.

8. вішалка (біла) - 80грн.

9. пральна машина автомат - 3 500 грн.

10. стіл і 2 шт.табуретки - 50 грн.

11. стіл письмовий - 140 грн.

12. 4 шт. табурета (ольха) - 550 грн.

13. 2 ліжка саморобні - 150 грн.

14. килим (у дитячій) - 100 грн.

15. тюль 7м. - 250 грн.

16. карниз 3.5м. - 80 грн.

17. килим (у дитячій на стіні) - 250 грн.

18. ліжко двухспальне - 1 300 грн.

19. полиця для книг - 50 грн.

20. гардероб ( колір горіх) - 700 грн.

21. диван зелений -150 грн.

22. камін масляний -150 грн.

23. пральна машина "Донбасс" - 450грн.

24. покривало коричневе - 100 грн.

25. покривало на тахту - 200 грн.

26. кавомолка - 50 грн., а всього, на суму 15350грн.;

- виділити у власність відповідачу ОСОБА_2:

27. мотоцикл - 5 000 грн.

28. мотоблок (оранжевого кольору) - 7500 грн.

29. ДКУ ( млин) - 1 200 грн.

30. зварювальний апарат - 250 грн.

31. болгарки 2 шт. - 200 грн.

32 дриль - 200 грн.

33. велосипед (зелений) - 140 грн.

34. сокира 3 шт. - 150 грн.

35. молот 4 шт. - 200 грн.

36. пилка 2 шт. - 200 грн.

37. комод (колір ольха) - 350 грн.

38. тумба під телевізор ( колір горіх) - 340 грн.

39. килим (малюнок квадрати) - 500 грн.

40. доріжка (коричнева) - 80 грн.

41. матрац (коричневий) - 90 грн.

42. ковдра вовняна - 200 грн.

43. ліжко - 150 грн.

44. тюль 5м. - 150 грн.

45. стільці залізні м'які 2 шт. - 250 грн.

46. жалюзі 2 шт. - 280 грн.

47. тюнер до антени і супутникова антена - 1 600 грн.

48. ковдра (з Іраку) - 150 грн.

49. покривало на диван - 100 грн.

50. лампи настольні 2 шт. - 200 грн., а всього, на суму 19480грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова