Справа № 182/744/15-ц
Провадження № 2/0182/1250/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

секретаря - Пометій Є.Т.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання спадкового договору.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею та ОСОБА_3 був укладений спадковий договір, посвідчений 23 вересня 2014 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, та зареєстрований у реєстрі за № 1009.

Згідно умов договору відповідач зобов'язалася забезпечувати її згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; щоденним калорійним харчуванням; сплачувати всі витрати, пов'язані з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки; проводити капітальний ремонт житлового будинку з надвірними будівлями; а в разі смерті здійснити комплекс заходів та обрядових дій з її похованням.

Після її смерті ОСОБА_3 набуває право власності на належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м, вартістю 145 449,00 грн.; та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0562 га за цією ж адресою, вартістю 45 583,00 грн.

Однак, після укладення спадкового договору відповідач не передала їй копію договору, тому позивачу не були відомі усі зобов'язання за договором.

Лише у лютому 2015 році за допомогою працівників міліції позивач отримала від ОСОБА_3 копію спадкового договору та дізналася про те, що в порушення умов цього договору відповідачне забезпечувала її ліками, щоденним калорійним харчуванням, не сплачувала витрати, пов'язані з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, не проводила ремонт житлового будинку з надвірними будівлями.

Так, ліки, продукти харчування та оплатувитрат, пов'язаних з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, позивач проводила за власні кошти, які спочатку передавала ОСОБА_3, а згодом стала просити сусідів сплачувати комунальні послуги. Також, у грудні 2014 року на проведення ремонту газової колонки позивач давала ОСОБА_3 особисті гроші.

З кінця 2014 року відповідач почала ображати позивача, позбавляла її права розпоряджатися належним їй майном, чинила перешкоди у спілкуванні з її родичами.

Позивач є людиною похилого віку, хворіє, дуже важко переносить постійні сварки з ОСОБА_3

Враховуючи те, що ОСОБА_3 добровільно розірвати спадковий договір не бажає, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та суду показала, що вона належним чином виконувала умови спадкового договору, а саме, забезпечувала позивача продуктами харчування, які привозила з дому; готувала їй їжу; сплачувала всі витрати, пов'язані з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки; прибирала у житловому будинку ОСОБА_1, працювала в огороді та прала білизну. Також, готувала їжу на поминки сина позивача.

При цьому ОСОБА_3 підтвердила, що гроші на продукти харчування, ліки, оплату комунальних витрат та ремонт газової колонки їй давала ОСОБА_1

Відповідач вважала, що вони з позивачем є однією сім'єю, тому спочатку між ними була домовленість про спільний бюджет, але згодом ОСОБА_1 відмовилася давати їй кошти, їсти їжу, яку готувала відповідач. Також, на думку відповідача, ОСОБА_1 не прописала її в житловому будинку, хоча зобов'язана була це зробити.

ОСОБА_3 просила суд відмовити позивачці в позові, оскільки вона сплатила особисті кошти за підготовку документів та укладання спадкового договору, належним чином виконувала умови за спадковим договором та бажає продовжувати його виконання.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ч. 1 ст. 1306 ЦК України предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Як встановлено судом, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м, належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 червня 1963 року нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 1291, та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 23 квітня 1963 року за реєстровим № 1-1570.

Земельна ділянка площею 0,0562 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 23 листопада 2009 року на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 27 червня 2008 року № 34-27/V (а.с.15).

23 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений спадковий договір, посвідчений 23 вересня 2014 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко Ольгою Володимирівною, та зареєстрований у реєстрі за № 1009 (а.с.4,5).

Відповідно до умов спадкового договору (пункт 9) від 23 вересня 2014 року на ОСОБА_3 були покладені наступні обов'язки: забезпечувати ОСОБА_1 згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; щоденним калорійним харчування; сплачувати всі витрати, пов'язані з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки; проводити капітальний ремонт житлового будинку з надвірними будівлями; а в разі смерті ОСОБА_1 здійснити комплекс заходів та обрядових дій з її похованням.

Відповідно до пункту 10 спадкового договору від 23 вересня 2014 року в разі виконання ОСОБА_3 умов спадкового договору та після смерті відчужувача до ОСОБА_3 переходить право власності на належні ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0562 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив факт добровільного укладення ОСОБА_1 спадкового договору з ОСОБА_3 та на умовах, визначених у спадковому договорі від 23 вересня 2014 року.

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконує належним чином розпорядження ОСОБА_1 та покладені на неї обов'язки за спадковим договором від 23 вересня 2014 року.

Так, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є людиною похилого віку, хворіє та їй потрібна стороння допомога.

ОСОБА_3 до початку березня 2015 року проживала разом з ОСОБА_1, прибирала у житловому будинку позивачці, працювала в огороді та прала білизну. Однак, в порушення п. 9 спадкового договору від 23 вересня 2014 року ОСОБА_3 не забезпечувала ОСОБА_1 за власні кошти лікувальними засобами незалежно від їх вартості, щоденним калорійним харчування, не сплачувала витрати, пов'язані з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, та не робила ремонт житлового будинку.

Під час судового засідання відповідач ОСОБА_3 не спростовувала даний факт та підтвердила, що гроші на продукти харчування, медичні ліки, оплату комунальних витрат та ремонт газової колонки їй давала ОСОБА_1, також, позивач не їла їжу, яку вона готувала для неї, оскільки вважала її дуже гострою.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили той факт, що вони купували ОСОБА_1 продукти харчування та медичні ліки за кошті позивача. ОСОБА_9 возила її до лікарів.

При цьому, свідок ОСОБА_7 показала, що спочатку після укладення з ОСОБА_3 договору ОСОБА_1 давала відповідачу свою пенсію на покупку продуктів харчування. Згодом, оскільки ОСОБА_3 не повертала їй здачу, ОСОБА_11 почала давати їй кошти „під розрахунок", що не сподобалося ОСОБА_3 та між ними почалися сварки. До того ж, ОСОБА_3 не давала ОСОБА_1 договір, який вони уклали між собою, тому позивачу не були відомі обов'язки, які покладені на відповідача за спадковим договором.

Доводи відповідача та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 щодо проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1, прибирання її житлового будинку, догляду за городом позивача, прання білизни, не можуть бути взяти судом до уваги на підтвердження належного виконання відповідачем обов'язків за спадковим договором від 23 вересня 2014 року, оскільки дані обов'язки не передбачені умовами спадкового договору, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останньою суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 розпорядилася своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Інших доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_3 належно виконувала свої обов'язки за спадковим договором від 23 вересня 2014 року, судом не добуто.

З'ясувавши усі обставини по справі, суд приходить висновку, що відповідач ОСОБА_3 не виконувала належним чином розпоряджень позивача та покладені на неї обов'язки за спадковим договором від 23 вересня 2014 року, а саме: не забезпечувала ОСОБА_1 за власні кошти належними лікувальними засобами, щоденним калорійним харчування; не сплачувала витрати, пов'язані з обслуговуванням житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, - у зв'язку з чим суд вбачає достатньо підстав для розірвання спадкового договору від 23 вересня 2014 року та скасування заборони щодо відчуження нерухомого майна, задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,88,209,212,214-215,217-218,224 ЦПК, 1302,1306,1308 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений 23 вересня 2014 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко Ольгою Володимирівною, та зареєстрований у реєстрі за № 1009.

Зняти заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,0562 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь ОСОБА_1 в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:З. С. Шестакова