БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/46/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Шумяк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзна справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і складається з житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що він не може оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, оскільки у покійної відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі.

Позивач в судове засідання не з'явився, а подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити.

Великозагорівська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області поважного представника в судове засідання не направили, а подали заяву, в якій просять суд справу розглядати в їх відсутність. Позовні вимоги, заявлені позивачем, визнають і не заперечують на їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, був побудований до 1991 року і зареєстрований в погосподарській книзі даного населеного пункту за вищевказаною адресою, що відповідало вимогам діючого на той час законодавства. 13 березня 1990 року виконавчим комітетом Борзнянської районної ради Чернігівської області на дане домоволодіння було видано свідоцтво на право власності на жилий будинок, який належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3. Станом на 15 квітня 1991 року дане господарство мало статус колгоспного двору і в ньому проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з послідуючими змінами - до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили частки в його майні. Розмір часток члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, в тому числі неповнолітніх і непрацездатних. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, виникло у ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях, що становлять відповідно по 1/3 частині. Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину, яка складається в тому числі і з 1/3 частини житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за вищезазначеною адресою, прийняв її син, який є спадкоємцем першої черги за законом, ОСОБА_4, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, що відповідало вимогам ст.ст.529 і 549 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення даних правовідносин. Після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою і на частину спадкового майна, яке складається з права на земельну частку (пай) 22 січня 2004 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщину, яка складалася з 2/3 частин житлового будинку і господасрьких будівель, за адресою АДРЕСА_1 фактично прийняла, але юридично не оформила. ОСОБА_2 при житті: 07 січня 2001 року, зробила заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право, заповідала ОСОБА_1, позивачу по справі. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка, крім іншого майна, складається і з житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в АДРЕСА_1. Спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до заповіту прийняв ОСОБА_1, позивач по справі, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

Оскільки у покійної ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в АДРЕСА_1, що перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе його позов задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1233, 1268 ЦК України, ст.ст.529, 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку і господарсько-побутових будівель, розташованих в АДРЕСА_1, і залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були в судовому засідання під час проголошення рішення, в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва