Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц-778/818/15 Головуючий у 1 інстанції: Федорець С.В.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2014 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення грошової суми в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» (Далі ПАТ «СК «Юнівес») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_3 про стягнення грошової суми в порядку регресу.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6322981 від 24 грудня 2013 року, застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які керують автомобілем НОМЕР_1 за шкоду, заподіяну третім особам під час ДТП.

03 квітня 2014 в 15 год. 30 хв. у м. Запоріжжя по вул. Чекістів, сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Хонда Цивік р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Згідно постанови судді Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року по справі № 330/837/14-ц, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП автомобілю Хонда Цивік р/н НОМЕР_2 завдано технічних пошкоджень. Розмір шкоди, в результаті його пошкодження при ДТП, підтверджується ремонтною калькуляцією, актом огляду, рахунком і звітом та становить суму у розмірі 25952 гри. 37 коп.

ПАТ «СК «Юнівес», згідно страхового акту ГО-1216/ЗП від 29 липня 2014 pоку, сплатило, відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування у розмірі 24 952 грн. 37 коп.

Враховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнав, що вчинив правопорушення в результаті того, що в автомобілі відмовили гальма і він не мав можливості попередити зіткнення, тому у ПАТ «СК «Юнівес», відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в межах фактично виплаченого страхового відшкодування перейшло право вимоги до ОСОБА_3

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 24952, 37 грн. та судові витрати.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «СК «Юнівес» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не враховано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнав, що вчинив правопорушення в результаті того, що в автомобілі відмовили гальма і він не мав можливості попередити зіткнення і це зафіксовано в постанові Якимівського районного суду Запорізької області від 15.05.2014 року. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «СК «Юнівес» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «СК «Юнівес», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог про стягнення в порядку регресу суми сплаченої на страхове відшкодування.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та правильно вирішив спір.

Відповідно з ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2014 в 15 год. 30 хв. у м. Запоріжжя по вул. Чекістів, сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Хонда Цивік р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Постановою судді Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.21 зв.).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована на підставі поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24 грудня 2013 року № АС/6322981 застрахована в ПАТ «СК «Юнівес» (а.с. 3).

04 квітня 21014 року ОСОБА_3 повідомив ПАТ «СК «Юнівес» про страховий випадок (а.с.5).

На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_6 30 липня 2014 року ПАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату відшкодування у розмірі 24952,37 грн. (а.с.4 зв., 23).

Пунктом "г" ст. 38.1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 4 ст. 60 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив із того, що доводи страхової компанії щодо невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху не підтвердженні належними доказами, а постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року встановлено лише порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вказана постанова не підтверджує факту невідповідності технічного стану автомобіля.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача страхової виплати в порядку регресу, оскільки постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), а саме, за порушення п. 8.7.3.(е,г) Правил дорожнього руху (проїзд на заборонений сигнал світлофору). При цьому технічний стан автомобіля відповідача не був предметом дослідження в даному судовому засідання та з даного питання суд жодних висновків не робив. Зазначення в постанові суду про те, що ОСОБА_3 визнав, що вчинив правопорушення в результаті того, що в автомобілі відмовили гальма і він не мав можливості попередити зіткнення, а тому причиною ДТП стала відмова гальмівної системи автомобіля, не є висновком фахівця (експерта), а лише відображає суб'єктивну думку особи, що не є фахівцем в автотехніці, щодо того як, на її думку, відбувалися обставин події ДТП;

Тому постанова Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2014 року не може бути достатнім доказом, що свідчить про невідповідності технічного стану автомобіля НОМЕР_1, яким керував відповідач, існуючим вимогам Правил дорожнього руху, що стало безпосереднім наслідком спричинення збитків позивачеві.

Для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами п.г) ст. 38.1.1 Закону, обов'язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Враховуючи, що позивачем відповідно до принципу змагальності та обов'язку доказування, передбачених ст. 10 та 60 ЦПК України, не надано суду достатніх доказів та не доведено факту існування в сукупності обставин визначених п.г) ч.1 ст. 38 Закону, а саме: визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПАТ «СК «Юнівес» є правильним.

Докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: