Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2015 Справа №607/18268/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, треті сторони : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на частину квартири та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Тернопільської міської ради, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, треті сторони : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/6 частину квартири НОМЕР_1 загальною площею 44.3 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 та зобов»язати Реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції зареєструвати речове право - право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області відмовлено у державній реєстрації права спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 у зв»язку із розбіжностями у загальній площі вказаної квартири у свідоцтві про право власності на житло, де вказано площу 44.1 кв.м. та у технічному паспорті де вказано площу 44.3, а також по різному у вказаних документах зазначено її прізвище, а саме у свідоцтві про право власності вказано - « ОСОБА_1», а у технічному паспорті на квартиру - «ОСОБА_1». Зазначена розбіжність у загальній площі вказаної квартири виникла за рахунок демонтажу кладової, що спричинило до збільшення загальної площі квартири.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Просив здійснювати розгляд справи у його відсутності про що подав заяву.

Представники відповідачів та треті особи в судове засідання не з"явилися з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи.

Із свідоцтва про право власності на житло від 08.08.1995 р. виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження від 28.07.1995 р. №11078 вбачається, що квартира НОМЕР_1 загальною площею 44.1 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1.

27.11.2013 року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» видано технічний паспорт на квартиру НОМЕР_1 загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 24.7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 та у якому одним із замовників цього технічного паспорта значиться ОСОБА_1.

Довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 27.11.2013 року №310 стверджується, що загальна площа квартири АДРЕСА_1, за рахунок демонтажу кладової, збільшилася на 0.2 кв.м. та становить 44.3 кв.м., в тому числі житлова площа становить 24.7 кв.м.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на створене нерухоме майно виникає з моменту закінчення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншого особою.

Згідно ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до Цивільного кодексу України, самобудом є будь-яка будівля, на яку немає документів про право власності або дозволу на будівництво, а також якщо саме будівництво відбувається без отримання дозвільних документів.

Самобудом вважають нерухомість, яка побудована або будується в даний момент: на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; без належного дозволу чи правильно затвердженого проекту; з істотними порушеннями норм і правил.

Існують списки будов і змін, що не вважаються самобудами, тобто немає необхідності в їх узаконенні. Для квартир це: перепланування, які пов'язані із збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок площ коридорів і допоміжних приміщень шляхом демонтажу перегородок, якщо вони не є капітальними (несучими) стінами, а також не зачіпають несучі конструкції, опори, балки; встановлення дверей або вікна у внутрішніх некапітальних стінах, а також їх закладання; встановлення перегородок в підсобних приміщеннях; демонтаж або установка шаф, антресолей, комор; демонтаж камінів, грубок, печей (без перекриття вентиляційних шахт, димоходів); зменшення площ за рахунок утеплення або обробки стін; перестановка інженерного і сантехнічного обладнання в межах призначених приміщень; засклення балконів і лоджій, за винятком будинків, які занесені до Державного реєстру пам'яток України.

За таких обставин, з оглядну на те, що проведене перепланування квартири НОМЕР_1 загальною площею 44.1 кв.м. в будинку АДРЕСА_2, яке пов'язане із збільшенням загальної площі за рахунок демонтажу кладової здійсненої співвласниками квартири не суперечить нормам цивільного законодавства, державним будівельним нормам і не порушує права третіх осіб; з огляду на те, що будь яких дефектів, деформацій конструкцій квартири після демонтажу не виявлено та приміщення квартири придатне до подальшої експлуатації, що стверджується технічним паспортом від 27.11.2013 року, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1/6 частину вказаної квартири є підставними та підлягають до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири НОМЕР_1 загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 24.7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2.

Конституцією України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п.37 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 17.10.2013 № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, враховуючи те, що однією із підстав реєстрації речових прав на нерухомість є таке, що набрало законної сили рішення суду про визнання права власності на майно, тому рішення суду буде достатньою підставою для подальшої реєстрації такого речового права - права власності на 1/6 частину квартири НОМЕР_1 загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 24.7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 уповноваженим органом, а тому вимога позивача в частині зобов»язання Реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції зареєструвати речове право - право власності на вказану частину квартири є передчасною і тому її слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, ст.328, ст.319, ч.2 ст. 331, ст.392,ч.2 ст.383 Цивільного кодексу України, Конституцією України, Постановою КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 17.10.2013 № 868, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири НОМЕР_1 загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 24.7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Дзюбич В.Л.