Справа № 680/509/15-ц
№ 2/680/186/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді - Шуригіної О.В.,

при секретарі Фурман Г.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Новоушицьке АТП-16843» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та витрат від інфляції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Новоушицьке АТП 16843» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та витрат від інфляції.

В підтвердження позову посилається на те, що з 25 травня 2010 року по 04 квітня 2014 року працював в ПрАТ «Новоушицьке АТП 16843» на посаді заступника голови правління.

Наказом №9 від 04 квітня 2014 року звільнений із займаної посади за згодою сторін.

При звільненні йому не була виплачена компенсація за невикористані відпустки за період роботи з 25.05.2010 року по 04.04.2014 року.

Рішенням Новоушицького районного суду від 15 квітня 2015 року, яке набрало чинності, на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення з ПрАТ «Новоушицьке АТП 16843» 2079 грн. компенсації за невикористану відпустку, 800 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Посилаючись на ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.116,117 КЗпП України, просить стягнути за період з 05.04.2014 року по 01.05.2015 року середньоденний заробіток - 20,79 грн. за весь час затримки розрахунку, який становить 390 днів та дорівнює 8108,10 грн., а також втрати від інфляції за період з 05.04.2014 року по 01.05.2015 року в сумі 804,53 гривень.

В судовому засіданні позивач, збільшивши вимоги та уточнивши, що період затримки розрахунку становить з квітня 214 року по 2 липня 215 року та інфляційних втрат становить з квітня 2014 року по травень 2015 року, просить стягнути з відповідача 9417,87 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та інфляційні витрати в сумі 1141,32 грн.

Представник відповідача позов не визнала, зазначила, що наказом №5 від 25.05.2009 року голови правління ВАТ «Новоушицьке АТП-16843» ОСОБА_1 призначений заступником голови правління з правом підпису всіх документів та повною матеріальною відповідальністю; відповідно до п.п.5,7.23 Статуту товариства розпоряджався його коштами та майном, керівництво здійснював самостійно; після звільнення з посади 04.04.2014 року володів коштами підприємства, підписуючи прибуткові та видаткові касові ордера 09.04.2014 року; згідно акту передачі штамп та печатку товариства передав 18.04.2014 року, тому мав реальну можливість нарахувати та виплатити собі особисто всі компенсаційні виплати.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного.

Згідно даних трудової книжки позивач працював в ПрАТ «Новоушицьке АТП 16843» з 25 травня 2009 року по 04 квітня 2014 року на посаді заступника голови правління.

Згідно наказу №9 від 04 квітня 2014 року позивач звільнений з ПрАТ «Новоушицьке АТП 16843» на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін.

Рішенням Новоушицького районного суду від 15 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 28 квітня 2015 року, на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення з ПрАТ «Новоушицьке АТП 16843» 2079 грн. компенсації за невикористану відпустку з розрахунку 20,79 гривень середньоденного заробітку, 800 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплати усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення.

Таким чином передбачений ч. 1 ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому вирішальне значення має невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із виплати вищевказаних сум роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Як вбачається з матеріалів справи при звільненні позивача 04 квітня 2014 року йому не було виплачено грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі 2 079 грн. 00 коп. В зв'язку з цим він звернулася з позовом до суду, який рішенням від 15 квітня 2015 року, що набрало законної сили 28 квітня 2015 року, стягнув спірну суму з підприємства. Фактична виплата коштів не відбулась до цього часу, що підтверджують сторони.

Нарахування середнього заробітку проводиться у відповідності з порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУвід 8 лютого 1995 року №100.

Розрахунок середньоденного заробітку, проведений позивачем відповідає вимогам вказаного Порядку. Його розмір - 20,79 грн. також встановлений рішенням суду від 15 квітня 2015 року, яке набрало законної сили.

Час затримки розрахунку за період з 5 квітня 2014 по 2 липня 2015 року становить 453 дні х 20,79 = 9417,87 грн.

Що стосується вимоги про стягнення втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, суд прийшов до наступного.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 2 цього Закону компенсаційні виплати є складовою заробітної плати.

З квітня по грудень 2014 року рівень інфляції становив 19,5%, з січня по травень 2015 року рівень інфляції - 35,4 %, а тому з квітня 2014 року по травень 2015 року включно підлягає виплаті 1141,32 грн. втрат від інфляції.

Посилання відповідача, що компенсаційні виплати за невикористану відпустку позивачу не виплачені з його ж вини, в даному випадку не заслуговують на увагу, оскільки з листа відповідача від 21.07.2014 року №19, адресованого ОСОБА_1, вбачається, що йому нарахована компенсація за невикористану відпустку в сумі 1631,87 грн., проте не буде виплачена в зв»язку з його заборгованістю перед підприємством. Крім того, в судовому порядку з відповідача стягнуто 2079 грн. компенсаційних виплат на користь позивача, рішення суду відповідачем не виконано.

Керуючись ст..2 ,34 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.116,117 КЗпП України, ст. ст.. 10.59,60 88 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Новоушицьке автотранспортне підприємство 16843» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9417,87 гривень та витрати від інфляції в сумі 1141,32 гривень.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Новоушицьке автотранспортне підприємство 16843» на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3