справа № 243/6049/14
провадження № 2/243/54/2015
У Х В А Л А

13 травня 2015 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Дубановській А.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Словянського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 23 січня 2015 року провадження у справі було зупинено у звязку з призначенням по справі судово - медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 07 травня 2015 року було відновлено провадження по справі з метою зясування думки сторін щодоклопотань, заявлених сторонами.

Позивачем ОСОБА_3 було заявлено письмове клопотання про примусовий привід відповідача ОСОБА_4 до експертної установи. З метою розгляду зазначеного письмового клопотання про застосування відносно відповідача примусового приводу для проведення по справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, судом було направлено запит до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського бюро судово-медичної експертизи про надання інформації про стан проведення експертизи та розяснено відповідачу про наслідки неприбуття до експертної установи у назначений час.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 наполягав на задоволенні письмового клопотання позивача про примусовий привід відповідача разом із дитиною до експертної установи для проведення молекулярно-генетичної експертизи, оскільки позивач бажає знати чи є він батьком дитини, у звязку з чим вважає, що незважаючи на визнання відповідачем позову проведення експертизи необхідне.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення клопотання щодо примусового приводу відповідача з дитиною, зазначив, що його довірителька категорично відмовилася їхати з дитиною на проведення експертизи. Зазначив, що вона в даний час з дитиною виїхала з міста, уповноважила його приймати участь у справі у відповідності до угоди з правом визнання позову у повному обсязі. Зазначив, що він їй розяснював правові наслідки визнання позову, однак вона наполягала на тому, що позов визнає. У звязку з цим, вважає недоцільним застосування примусового приводу його довірительки із дитиною до експертної установи.

Суд, вислухавши доводи сторін приходить до наступного.

У відповідності до ст. 146 ЦПК України передбачені наслідки ухилення від участі в експертизі, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.

Позивач звертається до суду із позовом про оспорювання батьківства, і просить виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини.

Виходячи з аналізу норм СК України, глава 12 розділу ІІІ присвячена визначенню походження дитини, де законодавцем зазначається декілька підстав визначення походження дитини. До них відносять визначення походження дитини у шлюбі, процедуру визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі, у добровільному порядку, та спори, або встановлення юридичних фактів щодо походження дитини, які вирішуються судом. Аналізуючи норми ст. 128, 129, 131 СК України та норми ст. 136,-139 СК України, суд приходить до висновку, що у перших випадках йдеться мова про позови про визнання батьківства, материнства, а в других мова про оспорювання батьківства. При цьому законодавець чітко зазначає, у статтях 128, 129, 131 СК України, що вказаний спір має бути саме про визнання батьківства, материнства, а у випадку звернення до суду із оспорюванням батьківства, визначені статтями особи можуть звернутися із позовом про виключення про особу, яка записана батьком, або матірю дитини, таких відомостей з актового запису про народження дитини.

З урахуванням наведеного, аналізуючи норми СК України та норми ЦПК України у їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про примусовий привід відповідача разом із дитиною не може бути задоволено у порядку ст. 146 ЦПК України, оскільки, нормою статті 146 ЦПК України передбачений привід лише у справах про визнання батьківства або материнства, в той час як позивач звертається із позовом про оспорювання батьківства, а по таких категоріях справ примусовий привід відповідача до експертної установи не передбачений.

На підставі викладеного та керуючись ст. 146 ЦПК України, СК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні письмового клопотання позивача ОСОБА_3 про примусовий привід відповідача ОСОБА_4 разом із дитиною ОСОБА_5 до експертної установи для проведення судово- медичної молекулярно-генетичної експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду: ОСОБА_6