Справа № 203/2155/15-ц
Провадження № 2/0203/804/2015
19.05.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Лісіцині М.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ», третя особа без самостійних вимог ТОВ «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК», про захист прав споживачів (стягнення матеріальної та моральної шкоди)
08 квітня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Ньюз Тревел» про захист прав споживача (стягнення матеріальної та моральної шкоди). Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 15 січня 2015 року між нею та відповідачем за участі третьої особи ТОВ «Інтурист Дніпропетровськ» (турагент) було укладено договір на туристичне обслуговування № 01 (виправлено з 02), за яким вона придбала для себе та подруги, ОСОБА_3, туристичний продукт комплекс туристичних послуг туристична поїздка до ОАЕ в період з 20 по 27 січня 2015 року. Заявка №287474 була прийнята відповідачем та виставлено рахунок на оплату. Загальна вартість туристичного продукту згідно п.4.1 вищезазначеного договору становила 32 900,00 гривень. Оплата вартості туристичного продукту в повному розмірі була нею здійснена в день укладання договору. 19 січня 2015 року турагент повідомив мені, що відповідач ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» призупинив відправлення туристів, про що було повідомлення на його офіційному сайті www.newstravel.ua. На адресу відповідача з боку третьої особи була надіслана претензія, однак станом на дату звернення до суду відповідач не розглянув претензії. Розмір збитків, спричинених неналежним виконанням умов договору про надання туристичних послуг з боку відповідача, становить 31 147,35 грн. Крім того, позивач вважає, що через порушення відповідачем його зобовязань було заподіяно маральну шкоду. яку позивачка оцінила в 30 000,00 грн.
Третя особа без самостійних вимог ТОВ «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК» в судове засідання не звилась, надала заяву від 23.04.2015 р. про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі (а.с.а.с. 26 27).
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2015 року між позивачем та відповідачем за участі третьої особи ТОВ «Інтурист Дніпропетровськ» (турагент) було укладено договір на туристичне обслуговування № 01,виправлено з 02 (а.с. а.с. 12 15)
Відповідно до вказаного договору позивачка, діюча від свого імені та в інтересах ОСОБА_3, придбала туристичний продукт комплекс туристичних послуг туристична поїздка до ОАЕ в період з 20 по 27 січня 2015 року (а.с. а.с. 12 15).
При цьому, 17 квітня 2014 року між відповідачем та третьою особою було укладено агентський договір № 0417/25, відповідно до умов якого третя особа зобовязується за дорученням та від імені відповідача, який має ліцензію АЕ № 272569 від 30.10.2013 р. на здійснення туроператорської діяльності, видану Державною туристичною адміністрацією, за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладанню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (а.с.а.с. 5 11).
Договір від 15 січня 2015 року містить вказівку на те, що він укладений відповідно до агентського договору від 17 квітня 2015 року № 0417/25.
На виконання умов агентського договору третьою особою було направлено відповідачу заявку на бронювання замоленого позивачкою туру (а.с. 30)
Заявка №287474 була прийнята відповідачем та виставлено рахунок на оплату (а.с. 29).
Оплата вартості туристичного продукту в повному розмірі була здійснена позивачкою в касу третьої особи, що діяла як турагент, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3 від 16 січня 2015 року (а.с. 16, 31).
Третя особа платіжним дорученням № 9 від 16.01.2015 року перерахувала на адресу відповідача 31 147,35 грн. (а.с. 17).
Решта грошових коштів була утримана третьою стороною на свою користь, за надані послуги, а в подальшому, згідно пояснень позивачки, повернути їй в повному обсязі (а.с. 2).
19 січня 2015 року третя особа повідомила позивачці, що відповідач призупинив відправлення туристів, про що було повідомлення на його офіційному сайті www.newstravel.ua (а.с. 2).
17 січня 2015 року на адресу відповідача з боку третьої особи була надіслана претензія з вимогою про повернення грошових коштів в розмірі 31 147,35 грн., яка була одержана відповідачем 19 січня 2015 року (а.с. а.с. 18 19).
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що третя особа діючи як агент уклала з позивачем договір про надання туристичних послуг від імені відповідача.
Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про туризм» договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону.
Згідно із ч.ч.1, 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до приписів ст. 24 ЗУ «Про туризм» субєкти туристичної діяльності зобовязані, зокрема, надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором, відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю.
Згідно ст. ст. 525, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із частиною п'ятою ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідачем не надано доказів виконання його зобовязань за договором про надання туристичних послуг або повернення одержаних грошових коштів.
У звязку з цим, позовні вимоги про стягнення з відповідача 31 147,35 грн. підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить за наступного.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України серед способів захисту цивільних прав визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно абз. 9 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про туризм» туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору
Так само, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також може відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана, з розміром цього відшкодування.
Суд вважає доведеним факт заподіяння моральної шкоди у звязку з тим, що через дії відповідача позивачка була позбавлена можливості скористатись послугою, що повязана з відпочинком, втратила грошові кошти.
Позивачкою в обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що вона завчасно планувала провести відпустку в Обєднаних Арабських Еміратах, готувалася та чекала цієї події тривалий час, відмова в поїздці стала причиною нервового зриву (а.с. 4).
Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності і справедливості суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3 000, 00 грн.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Як зазначено в п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
Таким чином, у звязку з повним задоволенням позовних вимог майнового характеру та частковим задоволенням вимог про стягнення моральної шкоди (вимоги немайнового характеру) з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимогами майнового характеру в повному обсязі, що становить 311 грн. 47 коп., а з вимогами немайнового характеру в половинному розмірі, що становить 121 грн. 80 коп., а разом 433 грн. 27 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 5, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 15, 16, 22, 525, 530, 901 ЦК України, ст. ст. 20, 24, 25 Закону України «Про туризм», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» про захист прав споживачів (стягнення матеріальної та моральної шкоди) задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі. якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повний текст рішення складено 25.05.2015 року.
Суддя С.В. Єдаменко