Справа № 466/7154/14 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/2248/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді: Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено повністю. Вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в користь держави в розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач, просить таке скасувати, ухвалити нове - по суті вимог, чи змінити дане рішення, присудивши стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В апеляційній скарзі зазначає що рішення є незаконним. Мотивує тим, що судом не враховано його заперечення проти позову, де зазначено про матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатної матері, інваліда І групи. Вважає безпідставним посилання позивачки на те, що ОСОБА_4 потребує коштів на навчання та додатковий розвиток.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_5 в підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення позивача ОСОБА_3, яка таку заперечила, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26.02.2009 року ухвалено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 300, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 потребує коштів на своє утримання, на навчання та додатковий розвиток.

Однак, з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів колегія суддів не погоджується, виходячи з такого.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятку випадків передбачених ст. 184 СК України.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просила збільшити стягувані аліменти на дитину до розміру 1/3 частини від всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Таку вимогу обґрунтовувала тим, на момент винесення рішення про стягнення аліментів синові виповнилось два роки, зараз такому сім років, він навчається у школі, потреби його змінилися та збільшилися, внаслідок чого позивачці необхідно витрачати більше коштів на утримання сина. Зазначає, що відповідач влаштувався на роботу в ДЛГП «Галсілліс», має офіційний дохід, внаслідок чого його матеріальний стан змінився.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив про те, що після розірвання шлюбу із позивачкою, перебуває в цивільному шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_7, від проживання з якою у них народилось двоє дітей - син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, які перебувають на його утриманні. Дану обставину підтверджує доданими до заперечення копіями свідоцтв про народження (а.с.12,13). Крім того, згідно з копією довідки від 13.11.2014 року (а.с. 14), такий проживає разом із ОСОБА_7 та двома дітьми зі своєю матір`ю ОСОБА_10, яка є інвалідом першої групи. Інвалідність матері підтверджена також доданою до матеріалів справи копією пенсійного посвідчення (а.с.15).

Оскаржуючи дане рішення, ОСОБА_2 зазначив про дані обставини і в апеляційній скарзі.

Визначаючи змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом першої інстанції не враховано дані обставини справи.

Судом взято до уваги лише потребу сина ОСОБА_6 в коштах на утримання, навчання та додатковий розвиток, однак не надано оцінку матеріальному стану та зміні сімейного стану відповідача. Тому, визначення розміру аліментів у вищевказаній сумі є завищеним.

Відтак, рішення суду в цій частині, з урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин, які свідчать про наявність підстав до збільшення стягуваних аліментів, слід змінити та визначити розмір аліментів в ? частину всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду як таке, що ухвалене з дотриманням вимог чинного законодавства, слід залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 грудня 2014 року змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів.

Розмір стягуваних за рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26.02.2009 року аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 300, 00 грн. змінити на ? частину всіх видів доходів ОСОБА_2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженим в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.