Провадження 2/331/57/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Запорожжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, МКП «Основаніє», ОСОБА_5, 3-тя особа Запорізька міська рада про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що є мешканцями АДРЕСА_1. В 2014 році вони дізналися, що 23/100 часток квартири були незаконно, без їх згоди, приватизовані. Тому просять визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло - 23/100 часток АДРЕСА_1.

В подальшому позивачі уточнили позов і просять визнати недійсним свідоцтво № 125 про право власності на житло - 23/100 часток АДРЕСА_1, видане виконавчим комітетом Жовтневої районної ради 19.01.1995 року на ім'я ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, представники позивачів на позові наполягають на підставах, викладених в ньому. Пояснили, що дозволу позивачів на реєстрацію ОСОБА_5 в спірній квартирі та її подальшу приватизацію не було, тому порушені вимоги ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що правонаступником виконавчого комітету Жовтневої районної ради була Жовтнева районна адміністрація Запорізької міської ради. Але вона ліквідована в 2011 році. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Жовтневому району не є правонаступником цих юридичних осіб, тому не є належним відповідачем.

Представник МКП «Основаніє» в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що особові рахунки в АДРЕСА_1 були розділені в 1992 році. ОСОБА_5 в квартирі був зареєстрований вже після цього і в подальшому приватизував свою частку комунальної квартири. На теперішній час заява на реєстрацію ОСОБА_5 за цією адресою знищена, оскільки строк її зберігання 5 років.

Представник Запорізької міської ради в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що для приватизації частини АДРЕСА_1 КП ВРЄЖО № 2 було надані всі необхідні документи. Квартира на той час була квартирою спільного заселення і згода інших мешканців квартири на приватизацію її частки не була потрібна. Тому вважає, про приватизація частки квартири проведена відповідно до положень законодавства. До теперішнього часу ніким не доведено та не встановлено, що ОСОБА_5 в квартирі зареєстровано незаконно.

В судові засідання 26 лютого та 12 березня 2015 року ОСОБА_5 не з'явився. Повістки отримав. Про причини неявки суду не повідомив. Інші учасники не заперечують проти розгляду справи за його відсутності.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю цього відповідача.

Вивчивши матеріали справи, надані судові докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги позову не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 2779 серія Б від 20.05.1987 року в АДРЕСА_1 заселилися ОСОБА_6 з родиною -ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2

Згідно з довідками ЦОА № 2 ЄАС від 02.07.2014 року в АДРЕСА_1 з народження зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Розпорядженням Жовтневої районної ради № 125р від 19.01.1995 року в приватну власність ОСОБА_5 передані наступні приміщення комунальної квартири АДРЕСА_1: кімната № 6, площею 10,7 м.кв., підсобні приміщення залишені в загальному користуванні.

Відповідно до свідоцтва № 125, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради 19.01.1995 року ОСОБА_5 на праві власності належить 23/100 часток АДРЕСА_1. Йому передана кімната № 6, площею 10,7 м.кв., підсобні приміщення залишені в загальному користуванні.

Згідно з довідкою про склад сім'ї наймача квартири, в якій мешкають 2 наймача, та займані ними приміщення, АДРЕСА_1 є квартирою спільного заселення сім'ями двох наймачів. ОСОБА_5 в цієї квартирі займає кімнату № 6, площею 10,7 м.кв.

Згідно з актовим записом № 1079 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З відповіді 4 Запорізької державної нотаріальної контори вбачається, після померлого ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася.

З особового рахунку НОМЕР_1 вбачається, що квартиронаймачем кімнати, площею 10,7 м.кв. у АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.1999 року.

З особового рахунку НОМЕР_2 вбачається, що квартиронаймачем двох кімнат, площею 31.8 м.кв. у АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 Особові рахунки розділені на підстави заяви від 27.06.2002 року.

Згідно з довідкою ЦОА № 2 ЄАС від 17.09.2014 року в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 з 1991 року, ОСОБА_2 з 2001 року, ОСОБА_3 з 2010 року та ОСОБА_4 з 2013 року.

З картки прописки вбачається, що ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 зареєстрований з 06.10.1993 року і знятий з реєстрації 24.05.1995 року.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2014 року відмовлено у позові ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_8 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу 23/100 частин АДРЕСА_1.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Законом України N 3981-XII від 22.02.94 року внесені зміни до ч.2 ст.2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", якими виключені положення Закону про те, що не підлягають приватизації… квартири, в яких мешкають два або більше наймачів, при відсутності згоди всіх на приватизацію займаної квартири.

Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Відповідно до ч.2 ст64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Враховуючи, що на час здійснення приватизації ОСОБА_5 23/100 часток АДРЕСА_1, що складалися з кімнати № 6, ця квартира була квартирою спільного заселення та в неї були відкриті окремі особові рахунки, для приватизації ОСОБА_5 частини квартири не була потрібна згода мешканців квартири, які не були членами його сім'ї. Тому приватизація частини квартири ОСОБА_5 відповідала наведеним положенням Законодавства.

Законність поділу особових рахунків, реєстрації ОСОБА_5, в АДРЕСА_1, розпорядження Жовтневої районної ради № 125р від 19.01.1995 року позивачами не оспорюється.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, МКП «Основаніє», ОСОБА_5, 3-тя особа Запорізька міська рада про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мінасов