№ 4-с-88-15
(№ 760-7533-15-ц)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30. 09. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Бобровник О. В.

при секретарі: Яковенко Н. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Відділ Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в особі начальника Костенко Л. І. та державного виконавця Фартушиної Юлії Анатоліївни - про визнання незаконною бездіяльності начальника та державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання здійснити примусове виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою про визнання незаконною бездіяльності начальника та державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання здійснити примусове виконання рішення суду, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Відділ Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в особі начальника Костенко Л. І. та державного виконавця Фартушиної Юлії Анатоліївни.

Скаржник мотивувала свої вимоги тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження у ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва - з червня 2013 року по даний час у виконавчому провадженні державним виконавцем Фартушною Ю.А. не було проведено належного обсягу виконавчих дій з метою виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 аліментів внаслідок бездіяльності державного виконавця та порушення нею положень Закону України «Про виконавче провадження», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 року № 512/5 та Інструкції про проведення виконавчих дій (Наказ Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5).

Начальником ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва - Костенко Л.І. не здійсненого належного контролю за проведенням виконавчих дій Фартушною Ю.А. у провадженні та не прийнято жодних заходів дисциплінарного впливу на виконавця за скаргою ОСОБА_1, поданою 20.03.2015 року через канцелярію ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, чим також порушено положення ст. 82-86 ЗУ "Про виконавче провадження".

Також начальником відділу не прийнято постанови про задоволення чи відхилення скарги ОСОБА_1 на порушення тієї ж норми закону.

Таким чином у виконавчому провадженні про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сфомувалась значна заборгованість.

ОСОБА_1 зазначає, що злісне ухилення працівників ВДВС Солом'янського РУЮ м. Кива від виконання своїх службових обов'язків порушує її права, як стягувача у виконавчому провадженні, в зв'язку з чим скаржник просила суд:

- визнати незаконною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - Костенко Л.І. щодо ухилення від здійснення контролю за своєчасністю та правильністю проведення виконавчих дій щодо виконання рішення у справі № 2-2737/10 та невиконання свого службового обов'язку щодо прийняття постанови за результатами розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця Фартушної Ю.А. від 20.03.2015 року;

- визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, в особі державного виконавця Фартушної Ю.А., з виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.08.2010 року у справі № 2-2737/10;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції здійснити примусове виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.08.2010 року у справі № 2-2737/10.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій також зазначила, що подану скаргу підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення скарги.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.

Начальник Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - Костенко Л. І. та державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - Фартушина Ю. А. в судове засідання не з'явлись, своїх представників до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Солом'янського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2-2737/10 від 19.10.2010 року у справі за № 2-2737/10, виданий Солом'янським районним судом м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення аліментів.

Рішенням у справі № 2-2737/10 від 26.08.2010 року Солом'янським районним судом м. Києва присуджено до стягнення з ОСОБА_3 кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 05.05.2010 року, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку.

Відповідно до листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, 27 травня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 19.10.2010 року у справі № 2-2737/10 у зв'язку з переданням виконавчого провадження із відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві до відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з підстави наявності у матеріалах виконавчого провадження інформації про постійне робоче місце боржника - ТОВ «Храмова варта» (м. Київ, вул. Коперніка, 16-Б, кв. 48), яке знаходиться у Шевченківському районі м. Києва. Також вказаним листом було повідомлено про направлення до бухгалтерії ТОВ «Храмова варта» постанови про стягнення аліментів із заробітної плати боржника, відповідно до якої передбачається стягнення: 25 % поточних аліментів та 25 % в рахунок погашення боргу, який станом на 01.05.2011 року становив 6782, 16 грн.

Судом встановлено, що 01.06.2013 року виконавче провадження було передано до ВДВС Солом'янського РУЮ у м Києва за місцем проживання боржника.

Скаржник при зверненні до суду зазначала, що з моменту повторного відкриття виконавчого провадження і до березня 2015 року їй, як стягувачу, не надходило жодної інформації про хід виконання виконавчого провадження.

Вбачається, що 21 січня 2015 року ОСОБА_1 було направлено заяву до Солом'янського ВДВС м. Києва на ім'я державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавчий лист від 19.10.2010 року за № 2- 2737/10 - Фартушної Ю. А.

Встановлено, що відповіді на свою заяву від 21.01.2015 року у строк, передбачений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» - 1 місяць, ОСОБА_1 отримано не було.

Вбачається, що державним виконавцем було надано відповідь на вищезазначене звернення лише після подання ОСОБА_1 скарги до начальника ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві - Костенко Л.І. від 20 березня 2015 року.

Так, відповідь на звернення ОСОБА_1 було надано 27.03.2015 року, тобто більше ніж через 2 місяці з моменту звернення, що є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний: 1) вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; 2) здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Вбачається, що внаслідок порушення Фартушною Ю.А. своїх службових повноважень ОСОБА_1 була вимушена особисто звернутися до державного виконавця. Таке звернення відбулося 18 березня 2015 року, у ході якого ОСОБА_1 було повідомлено, що за ОСОБА_3 не значиться ніяких доходів згідно до відповідей на запити, надані органами Пенсійного фонду України та Державною податковою службою України від 25.11.2014 року. Також у матеріалах виконавчого провадження міститься наказ ТОВ «Максимум-Клуб» про звільнення боржника за власним бажанням від 02.09.2014 року. При цьому державним виконавцем не повідомлено жодних підстав, внаслідок яких із заробітної плати ОСОБА_3 не стягувались кошти під час його роботи у ТОВ «Максимум-Клуб», до моменту його звільнення, що є також проявом бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Вбачається, що про звільнення боржника з ТОВ «Максимум-Клуб» на підставі наказу № 20/к від 02.09.2014 року, державному виконавцю стало відомо ще у вересні 2014 року, однак лише після подання ОСОБА_1 скарги від 20.03.2015 року Фартушна Ю.А. направила свою вимогу-зобов'язання до головного бухгалтера ТОВ «Максимум- Клуб» про надання відомостей про заробітну плату ОСОБА_3 за весь період роботи у даному підприємстві, а також про здійснені відрахування із заробітної плати боржника від 25.03.2015 року.

Судом встановлено, що на момент первісного звернення ОСОБА_1 до державного виконавця Фартушної Ю.А. із заявою від 21.01.2015 року з проханням надати інформацію щодо проведених виконавчих дій у провадженні з моменту його повторного відкриття, у виконавчому провадженні було проведено 4 виконавчі дії, а саме: 1) 10.06.2013 року направлено запити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та до Відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ № 9 у м. Києві; 2) 25.11.2014 року здійснено запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України. Жодної іншої інформації щодо належного боржнику майна на праві власності чи щодо доходів, які він отримує, державним виконавцем витребувано не було.

Таким чином державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва - Фартушною Ю.А. були порушені положення частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів поданої скарги вбачається, що державним виконавцем на особистому прийомі ОСОБА_1 було повідомлено про те, що до кінця дня 19 березня 2015 року ОСОБА_1 буде надіслано електронну версію довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за несплаченими аліментами на адресу електронної пошти. Однак, як стверджує ОСОБА_1, що таку довідку було витребувано нею ще заявою від 21.01.2015 року, але ні в термін 1 місяць, як встановлено ЗУ «Про звернення громадян», ні до кінця дня 19 березня 2015 року довідки-розрахунку Фартушна Ю.А. не надіслала за контактними даними ОСОБА_1, тим самим, державний виконавець позбавляла ОСОБА_1 її права на судовий захист у порядку звернення із позовною заявою до суду про стягнення пені за заборгованістю, яка сформувалась через несплату ОСОБА_3 аліментів.

Частиною 4 ст. 74 Закону встановлено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику за заявою сторін виконавчого провадження.

Судом встановлено, що довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за несплаченими аліментами за період з червня 2013 по лютий 2015 років було надано Фартушною Ю.А. 20 березня 2015 року.

При цьому, як вбачається, державним виконавцем було допущено неточності при проведенні розрахунку, так як за довідкою неможливо встановити яка сума є основою для нарахування аліментів: заробітна плата боржника чи середня заробітна плата для місцевості (в розрахунку вказано, що основа - заробітна плата, але, як відомо, боржник припинив трудові відносини з ТОВ «Максимум-Клуб» у вересні 2014 року, більше того жодних відрахувань із заробітної плати не надходило, що підтверджується вимогою-зобов'язанням державного виконавця від 25.03.2015 року. Крім того Фартушна Ю.А. зазначає у довідці-розрахунку, що боржником було сплачено аліменти за 5 місяців 2013 року та у жовтні 2014 року, що не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 10 ст. 74 Закону, за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Обов'язком державного виконавця при наявності заборгованості за аліментами, яка перевищує 6 місяців, тобто має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, є направлення стягувачу повідомлення із зазначенням суми заборгованості про його право звернутися до правоохоронних органів із заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Вбачається, що до моменту звернення ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця від 20.03.2015 року, повідомлення про її право як стягувача звернутися до правоохоронних органів із заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 164 КК України, Фартушна Ю.А. також ОСОБА_1 не направляла, чим порушила положення Закону України «Про виконавче провадження». Таке повідомлення датується 1 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Також вбачається, що 1 квітня 2014 року у відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 20.03.2015 року Фартушна Ю.А. надала лист-відповідь, а також копії матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що державним виконавцем, на виконання вимог ОСОБА_1 було проведено такі виконавчі дії: 1) направлено вимогу до ДПС України, ВРЕР ДАІ № 9, УДАІ ГУМВС України в Київській області, KM БТІ, відділу технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства України, відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб Солом'янського району ГУЮ PC у м. Києві, ГУ ДМС у м. Києві, відділу ДРАЦС ГУЮ PC у м. Києві про надання інформації з приводу майнового та цивільного стану боржника; 2) винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.03.2015 року; 3) направлено подання до Солом'янського районного суду м. Києва про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 від 26.03.2015 року.

У зазначеному вище листі-відповіді на скаргу від 01.04.2015 року державний виконавець зазначає, що 24.03.2015 року на адресу ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві надійшла відповідь ДПС України про те, що ОСОБА_3 на обліку в органах ДПС України не перебуває, однак така інформація не узгоджується з матеріалами виконавчого провадження.

Так, згідно до відповіді ДПС України № від 24.03.2015 року на запит від 23.03.2015 року про джерела отримання доходів боржників, ОСОБА_3 отримував доходи за останній звітний період з двох джерел: 1) Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (ідентифікаційний номер: 20602681) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Максимум-Клуб» (ідентифікаційний номер: 31458105).

У випадку відсутності порушень державним виконавцем своїх службових повноважень та своєчасного встановлення наявності у боржника джерел доходів та винесення постанови державного виконавця про стягнення аліментів з даних доходів, існувала можливість уникнути порушень законодавства на стадії виконання рішення суду.

Однак внаслідок бездіяльності державного виконавця Фартушної Ю.А. рішення суду не виконується та станом на 01.03.2015 року заборгованість ОСОБА_3 за аліментами складає 46 967,25 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч. З ст. 82 Закону).

Частиною 8 ст. 82 Закону визначено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Вбачається, що начальником ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, КостенкоЛ. І., не було прийнято постанови за результатами розгляду скарги на бездіяльність державного виконавцявід 20.03.2015 року, оскільки лист-відповідь на скаргу державним виконавцем Фартушної Ю.А. є неналежною формою реагування на порушення законодавства про виконавче провадження.

Згідно зч. 1 та 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Вбачається, що начальником ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві не дотримано положення ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» в частині здійснення контролю за законністю (своєчасністю, правильністю, повнотою) дій державного виконавця Фартушної Ю.А.

Як визначено ч. 4 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

За ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

З огляду на викладене вище вбачається, що вимоги скаржника є обґрунтованими та доведеними, а тому подана скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 31, 68, 74, 82, 83, 86 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 57-60, 209-210, 386-388ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - Костенко Л.І. щодо ухилення від здійснення контролю за своєчасністю та правильністю проведення виконавчих дій щодо виконання рішення у справі № 2-2737/10 та невиконання свого службового обов'язку щодо прийняття постанови за результатами розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця Фартушної Ю.А. від 20.03.2015 року.

Визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, в особі державного виконавця Фартушної Ю.А., з виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.08.2010 року у справі № 2-2737/10.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції здійснити примусове виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.08.2010 року у справі № 2-2737/10.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: