Справа № 379/221/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: Бойка М.Г.,

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Таращанський край» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17.09.2009 року, укладений між ним та ТОВ «Таращанський край». Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн..

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснивши, що позивач в 2009 році отримав Державні акти на право приватної власності на землю на дві земельні ділянки серія ЯД № 916047 та ЯД № 916034 площею 2,2683 га та 0,4739 га відповідно і з цього часу він договорів оренди вказаних земельних ділянок не складав та не підписував.

На прикінці 2014 року він дізнався про існування договору оренди земельної № 57 від 17.09.2009 року, укладеного між ним та ТОВ «Таращанський край», якого він категорично стверджує, що не підписував, а в ньому стоїть підпис його дружини ОСОБА_2, яку він не уповноважував на укладення даного договору.

Проте позивач зазначив, що йому відомо, що починаючи з 2009 року його земельні ділянки використовує відповідач ТОВ «Таращанський край», з яким він на той час перебував в трудових відносинах - працював сторожом на свинофермі, а його дружина ОСОБА_2 зоотехніком. Він також не заперечив того факту, що починаючи з 2009 року ним разом з дружиною та дітьми в рахунок отримання орендної плати за оренду землі на коморі ТОВ «Таращанський край», отримувалось зерно пшениці, ячменю та кукурудзи і ним особисто у відомостях за 2009 рік було поставлено підпис. В даний час ним ініційоване звернення до суду по причині того, що адміністрація відповідача обіцяла забезпечити його роботою по спеціальності - водієм, але не зробила цього, і крім того він бажає укласти договір оренди землі із іншою юридичною особою на більш вигідних умовах.

Представник відповідача позов не визнав та не заперечуючи факту того, що договір від імені позивача підписала його дружина ОСОБА_2, яка на момент укладення договорів оренди земельних ділянок між орендодавцями та ТОВ «Таращанський край» працювала на посаді зоотехніка і брала участь у оформленні даних договорів, просить відмовити у його задоволенні вважаючи, що договір оренди виконувався відповідачем належним чином та в повному обсязі. Жодних претензій, щодо неотримання чи недотримання орендної плати, позивач не заявляв. Все отримане за договором оренди землі (орендна плата) використовувалося в інтересах сім'ї позивача, тому про джерело їх надходження позивач не мыг не знати. До того ж, ним (позивачем) пропущено строк позовної давності, який він просить суд застосувати.

Свідок ОСОБА_2 суду показала, що вищезазначений договір оренди землі був підписаний нею особисто під час оформлення договорів оренди земельних ділянок між орендодавцями та ТОВ «Таращанський край» у вересні 2009 року, оскільки вона в той час працювала на посаді зоотехніка і разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснювала роботу по оформленню вказаних договорів. Також, починаючи з 2009 року нею разом з чоловіком та дітьми в рахунок отримання орендної плати за оренду землі по трьох договорах (її, чоловіка та свекрухи) на коморі ТОВ «Таращанський край», отримувалось зерно пшениці, ячменю та кукурудзи і ним (чоловіком) особисто у відомостях за 2009 рік було поставлено його підпис.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що вона працює комірником в ТОВ «Таращанський край» і у вересні 2009 року вона разом із дружиною позивача ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_4 здійснювали роботу щодо оформлення договір оренди земельних ділянок між орендодавцями та ТОВ «Таращанський край». Починаючи з 2009 року щорічну орендну плату за трьома договорами оренди земельної ділянки від 17.09.2009 року, укладених між позивачем, його дружиною та матір'ю з однієї сторони та ТОВ «Таращанський край» з другої сторони, отримував позивач разом із дружиною та дітьми, і ним (позивачем) особисто у відомостях за 2009 рік на отримання орендної було поставлено його підпис.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що вона працює головним бухгалтером в ТОВ «Таращанський край» і випадків звернень громадян з вимогою розірвати договір не було. Проте, що договір оренди № 57 від 17.09.2009 року підписала дружина позивача ОСОБА_2 особисто вона не бачила, але знає, що щорічну орендну плату він (позивач) отримував разом із дружиною та дітьми і ним (позивачем) особисто у відомостях за 2009 рік на отримання орендної було поставлено його підпис.

Судом встановлено, що 16 лютого 2009 року на ім'я ОСОБА_1 було видано 2 (два) державних акти на право власності на земельні ділянки серія ЯД № 916047 та ЯД № 916034 площею 2,2683 га та 0,4779 га відповідно із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

17 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Таращанський край» було укладено договір оренди земельної ділянки за № 57, в якому зазначено, що «Орендодавець» - ОСОБА_1 передав «Орендарю» - ТОВ «Таращанський край» в строкове платне користування земельні ділянки площею 2,2683 га та 0,4779 га із терміном дії договору 10 років з моменту державної реєстрації вказаного договору, яка проведена 29 вересня 2009 року. Даний договір було належно зареєстровано 29.09.2009 року за №3 у Державному реєстрі земель.

Підпис у договорі оренди від імені позивача ОСОБА_1 виконаний його дружиною ОСОБА_2, проти чого не заперечують сторони у даній справі.

Позивачу було відомо про укладення договору оренди землі та підписання даного договору від його імені його дружиною з часу його укладення, тобто з 17 вересня 2009 року.

З часу укладення договору та проведення його державної реєстрації до звернення із вказаним позовом в суд ОСОБА_1 щорічно отримував орендну плату в розмірі, визначеному п. 2.4 Договору.

Позивач, мотивуючи тим, що ним особисто не підписувався даний договір, тобто було відсутнє його волевиявлення на укладення даного договору, а тому просить визнати його (договір) недійсним.

Указані обставини встановлено з пояснень сторін, показань свідків, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як встановлено судом і визнається сторонами оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 17.09.2009 року ві імен позивач було підписано його дружино ОСОБА_2

Покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 свідчать про те, що позивачу було відомо про укладення договору оренди землі та підписання його від його імені його дружиною з часу його укладення, тобто з 17 вересня 2009 року.

Позивач не заперечив тієї обставини, що з часу укладення договору та проведення його державної реєстрації до звернення із вказаним позовом в суд він щорічно отримував орендну плату в розмірі, визначеному п.2.4 Договору.

Відповідно до ч. 2 ст.65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З врахуванням вказаної норми матеріального права при укладенні договору оренди землі від імені позивача, ОСОБА_2 діяла за згодою свого чоловіка.

Посилання позивача на те, що він звертався до відповідача із заявами про те, що бажає самостійно обробляти належні йому земельні ділянки відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України належними доказами не підтверджені.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення оспорюваного договору оренди землі 17 вересня 2009 року, а відтак його посилання на норми статей 203, 215 ЦК України є безпідставним.

Крім цього, обґрунтованими є посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, як підставу відмови в позові.

Так, відповідно до ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про те, що про порушення свого права відповідно до предмету позовних вимог ОСОБА_1 міг довідатись з часу укладення оспорюваного договору оренди землі, тобто з 17 вересня 2009 року.

Оскільки з позовом в суд позивач звернувся в січні 2015 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності, доказів поважності причин пропуску строку не довів, представник відповідача до винесення рішення подав заяву про застосування позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215, 257, 261, 267, 761, 792 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 124-126, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 13-16 Закону України «Про оренду землі», суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Таращанський край» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особою, що не була присутня у судовому засіданні з дня отримання копії цього рішення, апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ:_________________