Справа № 761/8913/15-ц
Провадження № 6/761/391/2015
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попів Р. І. про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2015 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилучення паспортного документа ОСОБА_2.

Подання обґрунтовував тим, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України знаходиться виконавче провадження № 46184818, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1404/2010, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 доларів США. Боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, а тому державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Державний виконавець та у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Стягувач та боржник у судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2010 року Московським районним судом м. Харкова стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 доларів США.

11 серпня 2010 року Московським районним судом м. Харкова на підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист № 2-1404/2010.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №46184818 від 26 січня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1404/2010, виданого 11 серпня 2010 року Московським районним судом м. Харкова.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

На підставі викладеного державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням, однак, суд не може погодитись з проханням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України з наступних підстав.

Відповідно до 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець зазначив, що боржник ухиляється від покладеного на нього обов'язку виконання рішення суду, проте жодного доказу на підтвердження цього не надав.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від виконання. У зв'язку з викладеним, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань, про що вказує державний виконавець в поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків, адже таке невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, важкої хвороби тощо.

Крім того, варто зазначити, що державним виконавцем у якості доказів отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником надано список рекомендованих відправлень, проте із зазначеного реєстру жодним чином не вбачається який саме документ направлявся боржником, а також не є доказом його отримання, у зв'язку з чим у суду є сумніви з приводу обізнаності останнього щодо існування такого виконавчого провадження та його обов'язку виконати зобов'язання по зазначеному виконавчому листу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів подання державним виконавцем оформлено запит від 13 лютого 2015 №2-424/13-3 до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Департаменту ДАІ МВС України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспортів, Державної авіаційної служби України, Державної служби інтелектуальної власності, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Державної інспекції сільського господарства України, Головного управління Держкомзему у Харківській області з метою належному боржникові майна.

Проте, до матеріалів подання не додані відповіді зазначених органів, а тому суд приходить до висновку, що звернення державного виконавця із проханням обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон з вилученням паспортного документу є передчасним та необґрунтованим.

Варто також зазначити, що державний виконавець у судове засідання не з`явився, матеріали подання не підтвердив та не надав у судовому засіданні доказів на необхідність обмеження боржника у праві виїзду за межі України, хоча у відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України подання про обмеження у праві виїзду за межі України розглядається за участі державного виконавця.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За викладених обставин суд вважає, що подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попів Р. І. про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: