УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської І.М., Дьоміної О.О., Попович О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_7, Акціонерного товариства «Мізет» про визнання незаконним рішення, недійсним договору купівлі-продажу, державних актів на право власності на земельну ділянку, відновлення становища, яке існувало до порушення, за касаційною скаргою представника акціонерного товариства «Мізет» - Задорожного Андрія Миколайовича на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»(далі-Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 03 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_9 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 19200 доларів США на строк до 03 серпня 2017 року із сплатою відсотків. У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та ОСОБА_9 укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передана квартира АДРЕСА_1. Оскільки боржник не виконує умови кредитного договору, станом на 04 грудня 2009 року утворилася заборгованість в розмірі 140 246, 31 грн., Банк просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Банку повноважень, необхідних для здійснення продажу та виселення відповідача.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 15 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У касаційній скарзі Банк порушує питання про скасування рішення апеляційного суду з посиланням на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

При вирішенні позовних вимог Банка судом апеляційної інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано норми матеріального права, що їх регулюють, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Судом апеляційної інстанції вірно було встановлено і зазначено в рішенні суду, що рішенням апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2012 року, квартира, яка передана в іпотеку, витребувана у ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10, а отже ця особа, як власник предмета іпотеки, має право брати участь як співвідповідач, проте банк від відповідного позову до цієї особи не подавав.

Із матеріалів справи встановлено, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу скаргою представника акціонерного товариства «Мізет» - Задорожного Андрія Миколайовича на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Попович О.О. Дьоміна С.П. Штелик