АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/159/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Кізюн О.Ю., Переверзєвої Н.І.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фірми «Хмельницькбуд» про стягнення збитків, завданих розірванням договору та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом вказавши, що 30 березня 2010 року між нею та ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» був укладений договір № 7/1-28 дольової участі в будівництві авто паркінгу на 30 місць постійного зберігання автомобілів по АДРЕСА_1. Згідно умов договору, публічне акціонерне товариство зобов'язалось до кінця жовтня 2010 року збудувати даний авто паркінг, прийняти його в експлуатацію та передати ОСОБА_1 бокс НОМЕР_1 загальною площею 20,44 кв.м. вартістю 108 635, 00 грн., а ОСОБА_1 мала перерахувати перший внесок в сумі 30 635,00 грн. та оплачувати чергові платежі згідно календарного графіка договору. На виконання пункту 4.1 даного договору дольовик внесла п'ять чергових платежів і станом на 01.11.2010 року сума внесених коштів склала 88 635,00 грн. Оскільки ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» не виконало свого зобов'язання, не завершивши будівництво у прогнозовані строки, тому ОСОБА_1 припинила подальше внесення кошті на будівництво авто паркінгу.

ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» закінчило будівництво авто паркінгу по АДРЕСА_1 у 2013 році та здано його в експлуатацію 01.07.2013 року. Проте, фірмою забудовником змінено без узгодження із ОСОБА_1 проектно-

кошторисну документацію та побудовано індивідуальні одноповерхові гаражі на 22 автомобіля. Оскільки, ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» не виконало свого зобов'язання, визначеного договором дольової участі в будівництві № 7/1-28 від 30.03.2010 року та не

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Логінова С.М. Провадження 22ц/792/159/15

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 20

передано ОСОБА_1 визначеного договором бокс НОМЕР_1 загальною площею 20,44 м. кв., тому 07.10.2013 року між сторонами було укладено договір про розірвання договору дольової участі в будівництві.

ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» в термін з 22.10.2013 по 31.10.2013 року повернув внесені ОСОБА_1 кошти в сумі 88 635,00 грн. без відшкодування завданих збитків через не виконання зобов'язання. Тому позивачка звернулася до суду і просила стягнути з ПАТ «Фірми «Хмельницькбуд» на її користь пеню в сумі 14 684 грн. 19 коп., інфляційні втрати в сумі 7 613 грн. 13 коп., три проценти річних в сумі 8 585 грн. 68 коп.

У жовтні 2014 року ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулося в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з неї пені в сумі 1 861 грн.90 коп., штрафу в сумі 8 863 грн.50 коп., три відсотки річних в сумі 1 158 грн.90 коп. та стягнути 200, 00 грн. інфляційних витрат. В обґрунтування вимог вказало, що ОСОБА_1 постійно порушувались строки внесення грошових коштів, що є порушенням виконання зобов'язання.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фірми «Хмельницькбуд» про стягнення збитків, завданих розірванням договору.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову публічного акціонерного товариства «Фірми «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаним рішенням подала апеляційну скаргу, вважає його незаконним, необґрунтованим, тому просить скасувати його, ухвалити нове рішення, яким задоволити її позовні вимоги щодо стягнення збитків з ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» завданих їй розірванням договору № 7/1-28 від 30.03.2010 року, зокрема, пені в сумі 14 684 грн.19 коп., інфляційних витрат в сумі 7 613 грн.13 коп. та три проценти річних в сумі 8 585 грн. 68 коп. Зазначає, що в рішенні суду не враховано, що позовні вимоги пов'язані не з неналежним виконанням умов договору № 7/1-28 від 30.03.2010 року, а з відшкодуванням збитків завданих розірванням договору через істотне порушення фірмою забудовником умов договору і тому відшкодування збитків є заходом відповідальності. Апелянт вважає, що даний договір дольової участі є угодою про послугу та за своїм характером подібна до положень ЦК України про будівельний підряд. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» було змінено проектно-кошторисну документацію на будівництво авто паркінгу, що призвело до зміни характеру робіт, оскільки, замість авто паркінгу на 30 автомобілів в два поверхи було збудовано індивідуальні одноповерхові гаражі на 22 автомобілі, без узгодження із ОСОБА_1 Апелянт вказує, що всупереч п.2.5 договору № 7/1-28 фірма забудовника не звернулася до неї щодо повної сплати коштів за бокс НОМЕР_1 та їх не було запропоновано підписати акт приймання-передачі вказаного боксу. Окрім того, ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» порушило строки будівництва на 20 місяців, що теж є істотним порушенням вказаного договору.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.ч. 1,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визначений судом недійсним.

Ч.2 ст.653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Судом встановлено, що 30.03.2010 року між ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_1 було укладено договір № 7/1-28 дольової участі в будівництві, згідно до п. 1.1 якого предметом договору є спільна діяльність щодо будівництва авто паркінгу на 30 місць постійного зберігання автомобілів по АДРЕСА_1. Основою спільної діяльності по будівництву авто паркінгу було забезпечення фінансування дольовиком будівництва на повну суму вартості одного бокса НОМЕР_1 загальною площею 20,44 кв. м., у складі авто паркінгу на 30 місць постійного зберігання автомобілів по вище вказаній адресі.

Загальна вартість договору складала 108 635, 00 грн. ОСОБА_1 (дольовик) зобов'язалася внести дану суму в терміни та сумах визначених календарним графіком, який є невід'ємною частиною даного договору, з перерахунком першого внеску в сумі 30 635, 00 грн., протягом 10 днів з дня підписання зазначеного договору (а.с. 4-5).

ОСОБА_1 внесла п'ять платежів на рахунок ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд», що станом на 01.11.2010 року складало суму в 88 635,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 43 від 16.06.2010 року, № 56 від 13.07.2010 року, № 61 від 28.07.2010 року, № 85 від 07.10.2010 року та № 90 від 29.10.2010 року (а.с. 9,10).

Оскільки Фірма забудовника свої зобов'язання не виконала та не закінчила будівництво авто паркінгу до кінця жовтня 2010 року, тому відповідно до пункту 4.2 договору дольової участі у будівництві ОСОБА_1 припинила подальше внесення коштів на будівництво.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.10.2013 року між ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_1 було укладено угоду про розірвання договору дольової участі в будівництві № 7/1-28 від 30.03.2010 року, згідної якої публічне акціонерне товариство (Замовник) зобов'язалось повернути ОСОБА_1 внесену суму інвестиції на будівництво гаража в сумі 88 635,00 грн.в строк до 30.11.2013 року.

Пунктом 3 даної угоди передбачено, що після виконання Замовником умови повернення коштів, зобов'язання Замовника вважається виконаними і Сторони не будуть мати претензій одна до одної щодо порядку виконання умов договору дольової участі в будівництві № 7/1-28 від 30.03.2010 року (а.с. 8).

Згідно виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що в період з 22.10.2013 року по 31.10.2013 року, ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» повернуло їй кошти в сумі 88 635,00 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що між сторонами 30 березня 2010 року було укладено договір № 7/1-28 дольової участі на будівництво авто паркінгу на 30 місць постійного зберігання автомобілів по АДРЕСА_1, пунктами якого передбачалося стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних за не своєчасне виконання умов даного договору. Проте, 07.10.2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» уклали договір про розірвання договору дольової участі в будівництві авто паркінгу та домовились, що після повернення коштів ОСОБА_1, сторони не будуть мати претензій одна до одної.

Тому, вимоги апелянта про стягнення на її користь збитків, завданих розірванням договору, не підлягають задоволенню, оскільки вони суперечать домовленості сторін, яка є чинною, ніким не оспорювана та не скасована.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову та зустрічного позову з підстав необґрунтованості та безпідставності.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги, вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич