Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-1829/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,

при секретарі - Вєтошкіній Ю.В.,

за участю:

представника позивача - Поноченюка А.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариство «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2010 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи в ньому свої вимоги наступним чином,

18 січня 2008 року між відповідачем та Банком був укладений договір кредиту № 014/08- 112/74899 на суму 127670 доларів СІЛА строком до 132-х місяці, зі сплатою 13 % річних за його користування.

За час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі, через що на день подання позову до суду за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 143 169, 45 доларів США, тому позивач просив достроково розірвати договір кредиту та стягнути з відповідача дану заборгованість і понесені судові витрати.

Під час розгляду справи позовні вимоги про стягнення заборгованості були збільшені до 156215,62 доларів СЩА, що еквівалентно 1240148,94 грн.

В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов з врахуванням уточнених вимог визнав частково, погодившись із заборгованістю, але просив не стягувати одноразово заборгованість, оскільки має намір її погасити. До того ж додав, що сума кредиту була ним фактично взята для іншої особи, яка суму боргу не може повернути через об'єктивні причини.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що 18 січня 2008 року між Банком та відповідачем був 1 укладений в письмовій формі кредитний договір № 014/08-112/74899 (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови.

Відповідно до п.п. 1.1.1-1.1.6 Договору Банк зобов'язався надати позичальнику, тобто відповідачу, кредит в сумі 127 670 доларів США для придбання житла строком до 132-х місяців, тобто - до 18 січня 2019 року.

Згідно п.п. 3.1, 3.3 та 1.2.1 кредитного Договору позичальник здійснює погашення кредиту та відсотків щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами згідно графіку погашення кредиту, який є додаток № 1 до Договору.

В подальшому, між сторонами були також укладені додаткові угоди від 16 лютого 2009 року про зменшення кредитної ставки до 10 % в період з 16 лютого 2009 року по 15 люте 2010 року, та від 15 травня 2009 року про зменшення на період з 15 травня 2009 року до 14 травня 2010 року розміру щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитедавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір І порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим на 26 листопада 2010 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 156215, 62 доларів США, що еквівалентно 1240148, 94 грн. (по курсу НБУ 1долар США = 7,938700 грн.).

Дана заборгованість складається з наступного:

поточний залишок заборгованості за кредитом в сумі 117183, 29 доларів США, що еквівалентно 930282,98 грн.;

поточна заборгованість за відсотками по кредиту в сумі 349,02 доларів США, що еквівалентно 2770,76 грн.;

прострочена заборгованість за відсотками по кредиту в сумі 15861,32 доларів США, що еквівалентно 125918,26 грн.;

прострочена заборгованість по кредиту в сумі 5308,53 доларів США, що еквівалентно 42142,83 грн.;

пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 17513, 46 доларів США, що еквівалентно 139034,11 грн.

За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі.

Також, ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Беручи до уваги той факт, що відповідач не виконує умови договору в частині вчасного повернення платежів за кредитним договором, тому суд вважає, що укладений між сторонами кредитний договір від 18 січня 2008 року має бути розірваний в судовому порядку, оскільки позивач позбавлений вчасного повернення грошових коштів за Договором, на які він розраховував при його укладенні.

Суд не може прийняти посилання відповідача про те, що сума боргу була ним взята для іншої особи, оскільки відповідно до Договору та інших супутніх документів, які оформлялися при його укладенні, він є боржником і зобов'язаний відповідати за зобов'язаннями. Правовідносини щодо передачі іншій особі грошових коштів, які були ним взяті в борг у Банку, виходять за межі позовних вимог і не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 120 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи, а також 1700 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88,209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості - задовольнити повністю.

Достроково розірвати кредитний договір № 014/08-112/74899 від 18 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції загальну заборгованість за кредитним договором № 014/08-112/74899 від 18 січня 2008 року, що утворилася на 26 листопада 2010 року, в розмірі 156215 (сто п'ятдесят шість тисяч двісті п'ятнадцять) доларів 62 США, що еквівалентно 1240148 (одному мільйону двісті сорока тисячам сто сорока восьми) 94 коп. національної валюти України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції понесені судові витрати: державне мито в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривен та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко