УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Гвоздика П.О., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди.

Посилався на те, що 19 липня 2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа за судовим наказом Господарського суду Сумської області № 14/196-09 від 12 липня 2011 року про стягнення з нього заборгованості за оренду в розмірі 67 729 грн 37 коп. Постановою державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 28 березня 2012 року було накладено арешт на кошти боржника, в тому числі і на рахунок, що відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак, незважаючи на зазначену постанову, відповідачем були списані з його рахунку кошти в розмірі 10 016 грн 70 коп. Позивач вважає такі дії ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконними та просив стягнути з нього зазначені кошти, 24 % річних за 22 місяця користування, що складає 4 800 грн, інфляційні нарахування в розмірі 1 683 грн 30 коп., 3 % річних за 2 роки в розмірі 600 грн та моральну шкоду, яку він оцінює в 17 500 грн, а всього 34 600 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання коштів з рахунку позивача в розмірі 10 016 грн 70 коп. незаконними. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 10 016 грн 70 коп., як безпідставно списані та 3 % річних в розмірі 600 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 09 липня 2015 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та інфляційних витрат та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 у ПАТ КБ «ПриватБанк» був відкритий розрахунковий рахунок НОМЕР_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2005 року було стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та аліменти в розмірі ј частини доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення судом було видано два виконавчих листи № 2-1191 від 04 березня 2005 року.

Оскільки ОСОБА_4 в добровільному порядку не виконував судове рішення, постановою державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 07 вересня 2006 року накладений арешт на кошти боржника в сумі 16 428 грн 28 коп., що знаходилися на його рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановою державного виконавця Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції від 26 червня 2007 року було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1191 від 04 березня 2005 року, у зв'язку з оголошенням ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2007 року розшуку малолітньої дитини ОСОБА_7.

В подальшому, постановою державного виконавця від 18 грудня 2014 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1191 від 04 березня 2005 року, а ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2015 року виконавчий лист № 2-1191 від 04 березня 2005 року визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, постановою державного виконавця від 19 липня 2011 року було відкрито виконавче провадження ВП № 28112928 з виконання наказу № 14/196/09, виданого Господарським судом Сумської області 12 липня 2011 року про стягнення з ФОП ОСОБА_4 заборгованості на користь КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» в розмірі 67 729 грн 37 коп.

Під час здійснення виконавчих дій постановою державного виконавця від 28 березня 2012 року накладено арешт на кошти боржника на рахунку, відкритому в ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах суми 66 813 грн. Вказана постанова отримана ПАТ КБ «ПриватБанк» 17 квітня 2012 року.

На запит ВДВС Сумського міського управління юстиції від 28 травня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив державного виконавця про те, що на рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_1 перебувають кошти в розмірі 10 016 грн 70 коп., а на рахунку НОМЕР_2 кошти в розмірі 03 грн 38 коп.

13 листопада 2012 року на адресу Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла платіжна вимога про перерахування з рахунку ОСОБА_4 на депозитний рахунок ВДВС Сумського міського управління юстиції коштів у розмірі 66 813 грн в порядку примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 14/169-09. ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахував кошти в розмірі 10 016 грн 70 коп., в межах наявної арештованої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно з п. 1.39 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» списання примусове - списання коштів, що здійснюється

стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.п. 10.1 , 10.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий,орган державної податкової служби. Якщо під час дії документа про арешт коштів до банку протягом операційного дня надійшли інші документи про арешт коштів, то він виконує їх у порядку надходження згідно з пунктом 10.6 цієї глави.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, встановивши, що при отриманні постанов державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника та списання їх на підставі примусового виконання судового рішення, банк правомірно виконав вимоги державного виконавця. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Гвоздик П.О., Євграфова Є.П.