АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1894/14-ц Номер провадження 22-ц/786/311/15Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.

суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_2

Представника позивача ОСОБА_3

Представника відповідача Фещенка І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, з урахуванням незаконно утриманої премії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, з урахуванням незаконно утриманої премії відмовлено.

В апеляційному порядку вищевказане рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 згідно наказу №411 від 03.09.2007 року був прийнятий на роботу охоронцем ЗАТ «Кременчуцька кондитерська фабрика» (починаючи з 04.02.2011 року і на даний час - ПАТ Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен»(а.с.9, 103).

Наказом № 71 від 07 травня 2014 року ПАТ ««Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен», було змінено штатний розклад підприємства та скорочено дев»ять посад охоронців (а.с.42-43).

Відповідно до наказу №124-к від 08.05.2014 року, виданого відповідачем, ОСОБА_2 було попереджено про майбутнє скорочення з 14 липня 2014 року з посади охоронця за ст.40 п.1 КЗпП України, про що його повідомлено під розписку 12.05.2014 року (а.с.40-41).

Також судом правильно з»ясовано, що 17.06.2014 року позивачу вручено письмове повідомлення і запропоновано дві вакантні посади, від яких він відмовився, мотивуючи станом здоров»я (а.с.5).

Згідно рішення профспілкового комітету ПАТ «Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен» від 24 червня 2014 року (протокол засідання №9), дано згоду адміністрації підприємства на звільнення з роботи ОСОБА_2 (а.с. 48-51).

Наказом № 207-К від 14.07.2014 року позивача звільнено з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України ( у зв»язку зі скороченням штату працівників) (а.с.4).

Встановивши зазначені вище обставини справи та давши належну оцінку доводам сторін, в тому числі листам оцінки ефективності праці позивача, місцевий суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 не має переважного права на залишення на роботі, так як, у порівнянні з іншими працівниками дільниці охорони, він не мав рівних показників кваліфікації та продуктивності праці, у зв»язку з чим суд правильно відмовив у задоволенні даних позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.97 КЗпП України, премії встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі.

Згідно додатку №6 до Колективного договоруПАТ ««Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен», Положення про преміювання працівників підприємства, протоколів №5 від 05.05.2014 року, №6 від 30.06.2014 року засідань фінансової компанії відповідача розмір преміювання кожного окремого працівника залежить від індивідуального коефіцієнта ефективності праці, що встановлюється на підставі «Положення про встановлення коефіцієнта ефективності праці працівників ПАТ «КрКФ «Рошен». Фактичний розмір премії всім працівникам підприємства, в залежності від фінансово-економічних можливостей підприємства, уточнюється на засіданні фінансової комісії та затверджується наказом Голови правління товариства (а.с.57-60,65-66).

За травень-липень 2014 року, згідно протоколів засідань фінансової комісії товариства, були встановлені та затверджені для всіх підрозділів, відділів, служб планові розміри премії - 20%. Відповідно до наказів ПАТ ««Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен» №63 від 30.04.2014 року «Про затвердження розміру премії на травень 2014 року», № 92 від 02.06.2014 року «Про затвердження розміру премії на червень 2014 року» та №112 від 01.07.2014 року «Про затвердження розміру премії» на липень 2014 року», позивачу ОСОБА_2 за цей період виплачено розміри премій, визначених локальними актами підприємства та діючим на той час законодавством України (а.с. 78-83).

Тому місцевий суд, з урахуванням вищевказаних доказів, дійшов вірного висновку про правильність нарахування ОСОБА_2 розміру премій за період з травня по липень 2014 року.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв»язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при вирішенні спору не застосував приписи ч.2 ст.42 КЗпП України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, згідно вимог частини 1 цієї статті, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникові з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. За умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в ч.2 ст.42 КЗпП України.

25 січня 2012 року, за погодженням з профспілковим комітетом, голова правління ПАТ «Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен» затвердив Положення про визначення коефіцієнта ефективності праці працівників (додаток №6 до колективного договору), згідно умов якого коефіцієнт ефективності праці слугує для оцінки праці робітників і службовців підприємства й порівняння результатів їхньої роботи. Умовний коефіцієнт ефективності праці приймається за одиницю. Облік ефективності праці здійснюється шляхом оформлення листів ефективності праці і видається тільки відносно тих працівників, які мали зауваження відносно виконання ними роботи. Для працівників, які не занесені у лист ефективності праці, коефіцієнт приймається за одиницю. Додатками №1 і №2 визначені критерії і підстави встановлення коефіцієнтів зниження ефективності праці (а.с. 67-68).

Як видно з наданих представником відповідача і належним чином завірених копій листків оцінки, у березні, травні - липні 2014 року ОСОБА_2 мав коефіцієнт ефективності праці 0,8, а у квітні 2014 року - 0,7, тобто менше одиниці. Крім цього, в матеріалах справи наявні доповідні записки і висновки про результати проведення службової перевірки майстром дільниці охорони ОСОБА_5 про те, що позивач 16.03.2014 року та 05.04.2014 року і 31.05.2014 року допускав порушення трудової дисципліни під час виконання своїх трудових обов»язків, хоча до дисциплінарної відповідальності він не притягувався. Також відповідачем надано копії листів оцінки ефективності праці за 2014 рік відносно ОСОБА_6, якого теж звільнено з роботи за ст.40 п.1 КЗпП України. Коефіцієнт праці інших охоронців склав одиницю, тому відносно них вищевказані листи оцінки не складалися.

Посилання у скарзі на порушення відповідачем вимог ст. 49-2 КЗпП України також не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи підтверджується, що у червні 2014 року з боку адміністрації ПАТ «Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен» ОСОБА_2 пропонувалися, відповідно до його кваліфікації, дві вакантні посади, від яких він відмовився з посиланням на стан здоров»я (а.с.5). Даний факт підтвердив позивач в засіданні суду апеляційної інстанції.

Доводи скарги про неповну виплату ОСОБА_2 розміру премії спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (а.с.78-83).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення місцевого суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: