Справа № 534/980/15-ц
Провадження № 2-о/534/54/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребриній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй документа, а саме : договорів дарування будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 від 31.01.1991 р. і 19.05.1992 р., які були засвідчені державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Зайцевою А.Д. у реєстрах № 274 і № 2441 відповідно , посилаючись на те, що в усіх її документах її прізвище зазначене «ОСОБА_1», а в договорах дарування «ОСОБА_1» і вона не має можливості розпоряджатися своїм майном.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду, надійшла заява, в якій вона на своїх вимогах наполягає і просить розглядати справу у її відсутність.

Представники зацікавлених осіб Комсомольської державної нотаріальної контори та виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно паспорта виданого Комсомольським МВ УМВС України в Полтавській області від 01.12.1998 р. заявниця має прізвище ОСОБА_1, ім»я - ОСОБА_1 , по батькові - ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, прізвище після реєстрації шлюбу заявниці «ОСОБА_1» (а.с.4).

Згідно договорів дарування будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 від 31.01.1991 р. і 19.05.1992 р., які були засвідчені державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Зайцевою А.Д. у реєстрах № 274 і № 2441 відповідно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували ОСОБА_1 по ? частині жилого будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

Згідно довідки УАіМ заявниці було відмовлено у вирішенні її питання стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, оскільки були виявлені розбіжності в написанні прізвища в договорах дарування , а саме замість літери «і» помилково написана літера «и», і їй було рекомендовано звернутися до суду , про встановлення юридичного факту (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що при виготовлені договорів дарування від 31.01.1991 р. і 19.05.1992 р. державним нотаріусом Зайцевою А.Д. помилково було вказано прізвище заявниці, як «ОСОБА_1» , тоді як в паспорті та інших документах прізвище заявниці зазначено «ОСОБА_1» .

Оглянувши представлені заявницею докази , суд прийшов до висновку, що помилка в написанні прізвища заявниці в договорах дарування обумовлена неуважністю особи, яка була відповідальна за складання документу .

Суд вважає, що дійсно договори дарування від 31.01.1991 р. і 19.05.1992 р., які були засвідчені державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Зайцевою А.Д. у реєстрах № 274 і № 2441 відповідно належать заявниці . Встановлення даного факту необхідно заявниці для розпорядження своїм майном.

В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5 з подальшими змінами, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " від 31 березня 1995 року №5 з подальшими змінами на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , ім'я , по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з ім'ям , по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки факт належності правовстановлюючих документів договорів дарування від 31.01.1991 р. і 19.05.1992 р., які були засвідчені державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Зайцевою А.Д. у реєстрах № 274 і № 2441 відповідно на ім»я ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає , що заява обґрунтована і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,212- 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1, правовстановлюючих документів: договорів дарування будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 від 31.01.1991 р. і 19.05.1992 р., які були засвідчені державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Зайцевою А.Д. у реєстрах № 274 і № 2441 відповідно, які складені на ім»я ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Т.О.Куц

З оригіналом вірно:

Суддя Т.О.Куц