У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді: Оніпко О.В., суддів : Василевича В.С., Хилевича С.В.,

секретар Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення з актового запису №266 від 13.06.2006 року про народження ОСОБА_4 відомостей про ОСОБА_1 як батька дитини відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 вважає його незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не досліджено всебічно, повно та обєктивно обставин справи та наявних у ній доказів, не взято до уваги показів свідків з боку позивача, натомість надано перевагу поясненням відповідачки та її єдиному свідку. Просить оскаржуване рішення скасувати , ухвалити нове, яким зобовязати відділ ДРАЦС Кузнецовського РУЮ внести зміни в книгу реєстрації народжень : - актовий запис №266, від 13.06.2006 р., про народження ОСОБА_4, виключивши з актового запису про народження дитини в графі «батько» - ОСОБА_1.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Кузнецовського МУЮ у Рівненській області про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

У заяві зазначав, що з 22.02.2008 року він з відповідачкою ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кузнецовського міського суду від 26.09.2014 р. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 йому повідомила, що він не є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що він не знав на час подання ним з відповідачкою у жовтні 2008 р. заяви до відділу РАЦС, у якій ними було вказано, що він є батьком дитини. Посилаючись на ст.136 СК України, просив позов задовольнити.

______________________________________________________________________________________

Головуючий суддя 1 інстанції: Демчини Т.Ю.

Провадження № 22-ц787/1125/2015 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1. у відповідачки ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4, запис про батька якого у Книзі реєстрації народжень проведено на підставі ч.1 ст. 135 СК України за прізвищем матері "ОСОБА_3", а ім'я та по-батькові батька дитини записано за її вказівкою (а.с.23,45).

22 лютого 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

16 жовтня 2008 року, ОСОБА_1 разом з відповідачкою, в порядку вимог ст. 125, 126 СК України, звернулися у Відділ ДРАЦС реєстраційної служби Кузнецовського МУЮ у Рівненській області із заявою про визнання свого батьківства відносно дитини - ОСОБА_4, на підставі якої було внесено зміни в актовий запис про народження дитини, а саме : прізвище дитини було змінено на «ОСОБА_4», по батькові на «ОСОБА_4», батьком дитини записано позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, також змінено прізвище матері дитини - на ОСОБА_4 на підставі актового запису про шлюб №29 від 22.02.2008 р. ( а.с.44).

Як вказує позивач, підставою для його звернення у жовтні 2008 р. до органу ДРАЦС із спільною заявою з відповідачкою, стало повідомлення ОСОБА_3 про те, що він є батьком дитини внаслідок їх дошлюбного звязку у 2005 році. Проте, після ухвалення рішення Кузнецовським міським судом від 26.09.2014 р. про розірвання шлюбу між сторонами, він дізнався від ОСОБА_3, що не є батьком цієї дитини, що і стало підставою для предявлення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не довів, що у момент реєстрації його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненої за заявою позивача відповідно до ст. 126 СК України, він не був обізнаний про

те, що не являється біологічним батьком цієї дитини, а тому у відповідності до ч.5 ст. 136 СК України, ОСОБА_1 не має права оспорювати батьківство

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно з роз»ясненнями п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

За змістом ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегією суддів встановлено, що як позивач , так і відповідачка, під час розгляду справи не заперечували, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. н. Вказаний факт останні визнали у судовому засіданні та не просили для з'ясування цього питання призначати судово-генетичну експертизу. З огляду на положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню.

Однак всупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ОСОБА_1 не надав суду достовірних та беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме того, що 16 жовтня 2008 року, тобто в момент написання ним заяви про визнання свого батьківства щодо дитини та реєстрації себе батьком дитини, не знав, що він не є біологічним батьком дитини.

Згідно з поясненнями відповідачки, свідка ОСОБА_7, до народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1., між сторонами були відсутні будь-які стосунки, оскільки вони познайомилися лише влітку 2007 року. Вказану обставину ОСОБА_1 не спростовано.

Крім того, враховуючи інші досліджені судом обставини та особисті пояснення самого позивача, судом достовірно встановлено, що останній був відсутній в Україні з весни 2005 року по 2006 рік, тобто, саме в період, який охоплює, як період до зачаття дитини, так і більшість періоду вагітності ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції щодо критичної оцінки показань позивача, допитаного судом у якості свідка про те, що він не припускав, що не може бути біологічним батьком дитини та дізнався про це від відповідачки лише після розірвання шлюбу між сторонами, а також щодо оцінки пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які є зацікавленими у вирішенні справи на користь позивача особами, крім того, вони повністю спростовуються встановленими судом обставинами у справі та дослідженими доказами.

У зв»язку з наведеним, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у ОСОБА_1 встановленого законом права та підстав, як в особи, яка записана батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для задоволення позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків, наведених місцевим судом у рішенні, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :