Справа № 2-1289/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 серпня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Цісельській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 22.10.2014 року звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490050598 від 08.11.2007 року в розмірі 98773,28 грн. та судовий збір.

Вимоги обґрунтовував тим, що 08.11.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №490050598, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 44844,16 доларів США зі сплатою 13 % за користування кредитними коштами.

Однак у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 987773,28 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши одночасно з позовною заявою заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, право на яку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 08.11.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №490050598, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 44844,16 доларів США, еквівалент за курсом НБУ на дату розрахунку складав 62322,34 грн., зі сплатою 13 % за користування кредитними коштами.

Відповідно до умов Кредитного договору позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору.

Разом з тим, в порушення умов договору у передбачені строки позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилась заборгованість, яка станом на 08.09.2014 року становить 64050,37 грн., яка складається із: 62322,34 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 1728,03 грн. - заборгованість по відсотках.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Боржник відповідно до ст.625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також встановлені договором або законом річні проценти від простроченої суми.

Таким чином, виходячи з тих обставин, що відповідач порушив умови кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, а саме стягнення заборгованості в розмірі 64050,37 грн.

Щодо стягнення пені в розмірі 34722,90 грн., то згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 вважав, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч.2 ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

Отже, враховуючи, що розмір пені є значно високим по відношенню до розміру заборгованості за тілом кредиту, при цьому відповідач не звільняється від плати за користування грошовими коштами по кредитному договору у вигляді відсотків, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання, суд, не нівелюючи при цьому значення неустойки як одного із засобів цивільно-правової відповідальності, тобто санкції за порушення зобов'язань, вбачає підстави для зменшення розміру пені за прострочення погашення кредиту - до 4722,90 грн.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №490050598 від 08.11.2007 року в розмірі 64050,37 грн. та пеня в розмірі 4722,90 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 987,73 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 509, 629, 611, 638, 1050,1054 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму заборгованості за Кредитним договором №490050598 від 08.11.2007 року станом на 08.09.2014 року в розмірі 64050,37 грн., 4722,90 грн. пені та судовий збір у розмірі 987,73 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: