Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2448/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Коноваленка Євгенія Леонідовича - представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» про визнання договору таким, що припинив свою дію, визнання напису на будівлі вивіскою та стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

25.07.2011 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» (далі - КП «Київреклама») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 03 травня 2007 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір про право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкта зовнішньої реклами № 2358/ТК. Відповідно до умов договору відповідачці виставлені відповідні рахунки-фактури на загальну суму 29 748 грн 80 коп., які на порушення умов договору відповідачка не оплатила і свої зобов'язання не виконала, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 35 645 грн 90 коп., яку КП «Київреклама» просило стягнути з ОСОБА_4

В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги за період з 01.08.201 по 01.01.2012 з розрахунком 3% річних та інфляційних витрат та просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 40773,20 грн., з яких основний борг - 33965,32 грн., пеня 620,23 грн., три відсотки річних - 1578,03 грн., інфляційне збільшення - 4609,62 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 подала зустрічний позов про визнання договору №2358/ТК від 03.05.2007 таким, що припинив свою дію 24.05.2009, визнання напису на будівлі «ІНФОРМАЦІЯ_1» вивіскою та стягнути з позивача зайво сплачені кошти у розмірі 1569,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що представлений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки в ньому зазначені суми, які не узгоджуються з договором та додатком до нього. Вказувала, що 24.04.2009 нею було направлено лист позивачу про розірвання договору, оскільки місце для реклами по АДРЕСА_1 не перебуває у комунальній власності. Згідно довідки КП «Ватутінськінвестбуд» від 06.07.2012 №1251 розпорядженням Деснянської РДА в м. Києві від 01.07.2003 №697 ліве крило будівлі, де розташована піцерія «ІНФОРМАЦІЯ_1» належить ОСОБА_4 Вважає відмову відповідача у розірванні договору безпідставною, а сам договір необхідно вважати припиненим з 24.05.2009. Окрім того, згідно додаткової угоди №1 від 03.05.2007 до основного договору, плата за розміщення об'єкту зовнішньої реклами складає 400 грн.на місяць, інших додаткових угод щодо зміни розміру оплати вона не підписувала, а тому виставлені рахунки призвели до сплати зайвих коштів у розмірі 1569,20 грн. До того ж зазначала, що вивіска піцерія «ІНФОРМАЦІЯ_1» за своїми характеристиками має всі ознаки вивіски та не потребує дозволу та договору з позивачем.

Справа неодноразово розглядалась судами.

Останнім рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» про визнання договору таким, що припинив свою дію, визнання напису на будівлі вивіскою та стягнення коштів відмовлено.

Представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» Коноваленко Є.Л. не погодившись із рішенням суду в частині відмови позивачу у задоволенні позовних вимог подала на нього апеляційну скаргу, просила скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог за основним позовом. Зокрема зазначала, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення,

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог сторонами не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не є предметом апеляційної перевірки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог КП «Київреклама» про стягнення заборгованості суд першої інстанції виходив з того, що сторона позивача не довела ті обставини на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 03 травня 2007 р. між КП «Київреклама» та ОСОБА_4 було укладено договір №2358/ГК на право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення об'єкту зовнішньої реклами. Позивачу КП «Київреклама» було видано дозвіл №14189-07 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_1 строком дії з 03.05.2007 по 01.01.2012.

Відповідно до п.4.5 Договору плата за право тимчасового користування місцем сплачується розповсюджувачем зовнішньої реклами щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів, зазначених у рахунку - фактурі, наданої робочим органом, на поточний рахунок останнього.

Додатковою угодою №1 до основного договору від 03.05.2007 встановлена базова плата за право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення об'єкту зовнішньої реклами по АДРЕСА_1 в розмірі 400 грн.(безПДВ) з датою кінця строку дії 01.01.2012.

КП «Київреклама» надав довідку про стан розрахунків ОСОБА_4 перед позивачем за рахунками-фактурами за пріоритет та тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів, які встановлені за період з 01.07.2008 по 19.07.2011 станом на 21.07.2011р.

Відповідно до умов договору КП «Київреклама» були виставлені відповідні рахунки- фактури на загальну суму 29 748,80 грн.

Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_4 перед КП «Київреклама» за договором від 03 травня 2007 р. №2358/ТК станом на 21 липня 2011 склала 35 645,90 грн., з яких основний борг - 29 748,80 грн., інфляційне збільшення - 4048,95 грн., пеня 620,23 грн., 3% річних 0 1227,92 грн.

Окрім цього, КП «Київреклама» виставив рахунки-фактури за період з 01.08.2011 по 01.01.2012 на загальну суму 4216,52 грн., внаслідок чого загальна сума заборгованості збільшилася до 40773,20 грн., з яких основний борг - 33 965,32 грн., пеня - 620,23 грн., три відсотки річних - 1578,03 грн., інфляційне збільшення - 4609,62 грн.

Стаття 338 ЦПК України (Глава 2.Касаційне провадження) визначає підстави для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд. Відповідно до ч.4 цієї норми висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

При скасуванні рішення першої та апеляційної інстанцій, касаційним судом зазначено, що стягуючи заборгованість з відповідачки, судами залишено поза увагою, що відповідно до п. 7 договору, якщо під час виконання умов цього договору розповсюджувач зовнішньої реклами виявить бажання достроково припинити термін його дії, останній зобов'язується письмово не пізніше за місяць запланованої дати повідомити про це робочий орган.

24 квітня 2009 року ОСОБА_4 направила лист на ім'я директора КП «Київреклама» з проханням розірвати договір від 03 травня 2007 року, оскільки місце для реклами по АДРЕСА_1 не перебуває у комунальній власності, на що позивач відповів відмовою (а.с. 144-145).

Згідно з довідкою КП «Ватутінськінвестбуд» від 06 липня 2012 року № 1251 розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 липня 2003 року № 697 ліве крило будівлі по АДРЕСА_1, де розташована піцерія «ІНФОРМАЦІЯ_1», належить ОСОБА_4 (а.с. 146). Із матеріалів справи вбачається, що зовнішня реклама ОСОБА_4 розміщена на вказаній будівлі.

На виконання вимог ст. 338 ЦПК України та з урахуванням висновків і мотивів викладених в ухвалі касаційного суду, судом першої інстанції встановлено та не оспорювалось сторонами справи, що 24 квітня 2009 р. ОСОБА_4 направила лист директору КП «Київреклама» щодо розірвання договору від 03 травня 2007 р., оскільки місце для реклами по АДРЕСА_1 не перебуває у комунальній власності. На зазначене звернення КП «Київреклама» листом №196-8158/КР від 02.12.2009 повідомила ОСОБА_4, в якому зазначило, що частина нежитлового будинку АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади Деснянського району м. Києва, а частина перебуває у приватній власності.

З довідки КП «Ватутінськінвестбуд» від 06 липня 2012 р. №10-2336 убачається, що загальна площа 116,8 кв.м, яку займає піцерія «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 була виключена з балансу КП «Ватутінськінвестбуд» на підставі розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації №697 від 01 липня 2003 року. Частина будівлі, де розташована піцерія, яка займає приміщення окремо від основної будівлі (ліве крило) не знаходиться на балансі КП «Ватутінськінвестбуд». Фасадна частина належить піцерії, а саме співвласнику ОСОБА_4

Згідно свідоцтву про право власності від 07.06.2012 піцерія загальною площею 116,8 кв.м, розташована по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Із матеріалів справи убачається, що зовнішня реклама ОСОБА_4 розміщена на вказаній будівлі.

Відповідно до п.7 Договору, строк дії договору визначається по кожному місцю розташування ОЗР окремо у додатках, які є невід'ємною частиною договору. Строк дії цього договору може бути продовжено шляхом укладання Додаткової угоди та внесення змін до додатків. Якщо під час виконання умов цього договору розповсюджувач зовнішньої реклами виявить бажання достроково припинити термін його дії, останній зобов'язується письмово не пізніше за місяць запланованої дати повідомити про це робочий орган.

П.7.6 Договору передбачено, що дія цього договору в частині одного виданого місця припиняється в тому числі внаслідок зміни власника місця розташування ОЗР.

П.9.1 Договору визначено, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться письмовою згодою сторін шляхом укладання додаткових угод, які стають невід'ємною частиною договору.

Як убачається з матеріалів справи відповідач діяла у відповідності до виписаних сторнами умов договору.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги КП «Київреклама» не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він на підставі протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 03.05.2007 №1 має дозвіл №14189-07 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_1 строком дії з 03.05.2007 по 01.01.2012 та ним укладено договір від 03.05.2007 №2358/ТК на право тимчасового користуванням місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог по стягненню заборгованості з відповідача не може бути прийнято до уваги, оскільки місце, де розміщена реклама не перебуває у комунальній власності з 01 липня 2003 р., про що свідчать відповідні докази, які стороною позивача не спростовані.

А відповідно до п.п. 4, 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів. Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Коноваленка Євгенія Леонідовича - представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: