АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4684/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач: Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання добросовісним набувачем автомобіля, визнання права власності на автомобіль, зобов'язання зняти розшук з автомобіля,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 рокупредставник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем автомобіля марки ВАЗ 21063, легковий седан-В, 1989 року випуску, шасі НОМЕР_4 НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, визнати за позивачем право власності на автомобіль та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зняти розшук з автомобіля.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 листопада 2013 року позивач придбав автомобіль НОМЕР_2 у громадянина ОСОБА_3 за 16000 грн., про що ОСОБА_4 склав розписку ОСОБА_1 При цьому сторони договір не укладали, ОСОБА_3 передав позивачу документи на автомобіль та ключі. ОСОБА_4 придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 березня 2013 року.

Проте, 24 жовтня 2014 року під час руху позивача на автомобілі його було зупинено інспектором ДАІ, повідомлено, що автомобіль знаходиться у розшуку та вилучено автомобіль на штрафмайданчик ДАІ.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Крім того, з часу придбання автомобіля він використовував його у власних цілях, зробив ремонт та поліпшення, його зупиняли працівники ДАІ, перевіряли документи, проте будь-яких недоліків чи підроблень як на автомобілі, так і в документах виявлено не було.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що право власності на спірний автомобіль позивач у встановленому порядку не набув, оскільки державна реєстрація транспортного засобу на ім'я позивача не була здійснена.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що 10 листопада 2013 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ-21063, 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Продаж автомобіля вчинено за 16000 грн., які ОСОБА_3 отримав від позивача, що підтверджується розпискою (а.с. 9).

Автомобіль ОСОБА_3 продав на підставі довіреності з правом розпорядження, виданої власником автомобіля - ОСОБА_5 02 березня 2013 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст.334 ЦК України встановлено, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків.

У даному Порядку міститься вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засвоїв, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

Пунктом 42 Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації».

Відповідно до п. 8 зазначених Правил, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль.

Договір купівлі - продажу підлягає обов'язковій державній реєстрації та право власності на автомобіль виникає у набувача з моменту реєстрації транспортного засобу в органах ДАІ.

Разом з тим, при продажу спірного автомобіля позивачу, автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_6 від 20 вересня 2011 року.

З матеріалів справи убачається, що згідно відповіді УДАІ ГУ МВС України в м. Києві №10/288217 від 26 січня 2015 року, спірний автомобіль зареєстровано на громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України та притягнуто до відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 4 роки 6 місяців з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_3.

Тобто, обставина про оплатне вилучення спірного автомобіля існувала до укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розписки про продаж автомобіля.

Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 08 травня 2013 року накладено арешт на належний ОСОБА_5 автомобіль в ході виконавчого провадження з примусового виконання постанови Оболонського районного суду м. Києва №3-5531 від 20 липня 2012 року про оплатне вилучення вказаного автомобіля.

Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві від 07 квітня 2014 року оголошено розшук спірного автомобіля.

Таким чином, вірним є висновок суду про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач у встановленому законом порядку не набув права власності на автомобіль.

Щодо вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на автомобіль, то вона не підлягає задоволенню також із тих підстав, що суд не підміняє собою інші органи влади, які уповноваженні законодавством для здійснення державної реєстрації автомобілів і дані повноваження не входять до компетенції суду.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді