АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2813/15 Головуючий 1 інстанції - Зяброва О.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.

за участю секретаря - Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2,

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, Харківська міська рада, про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Вирішено усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_2 з даної квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що позивач не є власником квартири, тому не має права вимагати усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що у квартиір АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказаний факт не оспорюється сторонами, підтверджується довідкою дільниці № 50 КП «Жилкомсервіс» від 29.08.2014р. № 1470.

Із довідки управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 25.03.2015 року № 3351, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована, будинок прийнятий у комунальну власність територіальної громади м. Харкова.

Задовольняючи позовні вимоги в частині виселення відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 займає спірну квартиру без належної правової підстави, без згоди позивача, чим порушує його права.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 91 Житлового кодексу України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім*ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім*ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також іншій осіб.

Наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ст. 98 ЖК України).

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом першої інстанції встановлено, не оспорюється відповідачем, що ОСОБА_3 не надавав своєї згоди на вселення у спірну квартиру ОСОБА_2

Оскільки відповідач займає спірну квартиру без належних правових підстав, його проживання у вказаній квартирі порушує права позивача, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Не спростовують висновків суду доводи відповідача про те, що позивач був відсутній за місцем реєстрації, тому його думку, щодо вселення було з*ясувати неможливо.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -