Справа 688/2230/15-ц
№ 2/688/654/15
Рішення

Іменем України

20 липня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Козачук С.В.

секретаря Гаврилової Н.К.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною власністю та стягнення грошової компенсації,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є власником 4/6 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 09.12.2010 року. Власником 2/6 частин вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 року. Згідно з технічним паспортом, спірна квартира є двокімнатною, житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 47,8 кв.м. Оскільки відповідачка чинить перешкоди у користуванні квартирою і вони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, просить суд встановити порядок користування квартирою, виділивши їй у користування житлову кімнату, площею 15,4 кв.м., а відповідачу житлову кімнату, площею 11,5 кв.м. разом з лоджією. В загальному користуванні просить залишити кухню, розміром 7,5 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 7,6 кв.м. та вбудовану шафу 0,6 кв.м. Крім того, просить суд стягнути з відповідачки на її користь за відступ від ідеальної частки грошову компенсацію у розмірі 30 775 грн. 51 коп. та суму сплаченого судового збору.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте, подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та за участю представника ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому. Просила судові витрати у виді судового збору з відповідача на користь позивача не стягувати, про що подала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково, заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення з неї грошової компенсації за відступ від ідеальних часток та судового збору на користь позивача. Крім того, суду пояснила, що саме такий порядок користування квартирою, який просить встановити позивач, склався між ними зараз, вона більше трьох років користується кімнатою площею 11,5 кв.м. разом з лоджією, яка є невіддільною від цієї кімнати, а відповідачка користується більшою кімнатою площею 15,4 кв.м., адже це відповідає її частці у квартирі, що є більшою в порівнянні з її, інші ж приміщення є в їх спільному користуванні. Такий порядок користування квартирою її влаштовує, проти нього вона не заперечує. Більше того, саме такий порядок користування квартирою був між попередніми співвласниками квартири та його продовжують використовувати вони із позивачем. Стверджує, що перешкод у користуванні квартирою для позивача не чинить.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, суд приходить до висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування квартирою кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на квартиру. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2.

Як вбачається з договору дарування частини квартири від 09 грудня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_3 прийняла в дар 4/6 частини квартири АДРЕСА_1 і відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 20.12.2010 року є власником вказаних 4/6 частин даної квартири.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем 2/6 частин вищезгаданої квартири і відповідно до витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2010 року є власником вказаних 2/6 частин даної квартири.

Спірна квартира є двокімнатною, розташована на третьому поверсі девятиповерхового будинку та складається із двох житлових кімнат площею 15,4 кв.м. та 11,5 кв.м., лодії 1,4 кв.м., кухні 7,5 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., коридору 7,6 кв.м. та вбудованої шафи 0,6 кв.м. Таким чином, житлова площа квартири складає 26,9 кв.м., загальна площа 47,8 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України суд приходить до висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку (квартири), що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

В даному конкретному випадку позивач з посиланням на положення ст. 358 ЦК України звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, і просить суд при встановленні порядку користування квартирою, виділити їй кімнату площею 15,4 кв.м., інші приміщення залишити в спільному користуванні, оскільки відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні належною їм на праві часткової власності квартирою.

Судом встановлено, що спірна квартира, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, є неподільною, адже розташована на третьому поверсі багатоповерхового будинку. Отже, з врахуванням фактичного планування квартири, вимог державних будівельних норм, відсутності технічної можливості виділу частки або поділу квартири відповідно до часток, можливо лише встановити порядок користування нею.

Позивач ОСОБА_3 не ставить вимогу про виплату грошової компенсації з припиненням її права у спільній частковій власності, а просить встановити лише порядок користування спірною квартирою та виплатити грошову компенсацію за відступ від ідеальних часток за користування квартирою без припинення права власності на її 4/6 частини квартири. Що підтверджено поясненнями представника позивача ОСОБА_1, наданими у судовому засіданні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13, яка в силу ст. 360-7 ч.1 абз. 2 ЦПК України є обовязковою для суду першої інстанції при вирішенні вказаного спору, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення грошової компенсації за відступ від ідеальних часток за користування квартирою слід відмовити, оскільки встановлення порядку користування квартирою не змінить розмір часток у праві спільної власності сторін, а позовну вимогу в частині встановлення порядку користування квартирою задовольнити, оскільки сторонами в судовому засіданні підтверджено, що саме такий порядок користування спірною квартирою, який просить встановити позивач, склався між ними протягом багатьох років.

А тому, керуючись ст.ст. 183, 317, 321, 356, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року, ст.ст. 10, 11, 60, 212 215, 218, 294 ЦПК України ЦПК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною власністю та стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування квартирою № 248 в будинку № 14 по проспекту Миру в м.Шепетівка Хмельницької області, що на праві спільної часткової власності належить сторонам, а саме:

1) у користування ОСОБА_3, що є власником 4/6 частин даної квартири на підставі договору дарування від 09.12.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, виділити житлову кімнату площею 15,4 кв.м.;

2) у користування ОСОБА_2, що є власником 2/6 частин даної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, виділити житлову кімнату, площею 11,5 кв.м. з виходом на лоджію, площею 1,4 кв.м.

Допоміжні приміщення: кухню, розміром 7,5 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 7,6 кв.м. та вбудовану шафу 0,6 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників квартири.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.В. Козачук