02 березня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді Подорець О.Б.,
за участі секретаря Завгородньої Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, де треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Відділ реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору дарування квартири недійсним та вселення у житлове приміщення,-
У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, де треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Відділ реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору дарування квартири недійсним та вселення у житлове приміщення. В обґрунтування позову зазначив, відповідно до договору дарування від 04 липня 2012 року йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 27 листопада 2013 року він з листа Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського міського УЮ дізнався про виконавче провадження щодо його виселення на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року, яке за його апеляційною скаргою було скасовано. В подальшому позивачу стало відомо про відчуження вищезазначеної квартири, яка належить йому на праві власності, ОСОБА_2 іншим особам.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, його представником ОСОБА_7 надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчить розміщене в газеті «Вісті Придніпров'я» №14 (1609) від 19.02.2015 повідомлення про слухання справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Треті особи до суду не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Статтею 657 ЦК України, встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
За змістом ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає, або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі №1753.
30 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 340.
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2014 року встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 до тепер є ОСОБА_1

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ч. 1 ст.386 ЦК України).

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині недійсності договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 17 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі №1753; договору дарування ВТР №648674 квартири АДРЕСА_1, укладеного 30 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі №340; і як наслідок скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна: , квартира, адреса АДРЕСА_1 від 30.04.2014 року (індексний номер: 12796873), прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, позивач має бути вселеним до квартири АДРЕСА_1, яка є його власністю, що є підставою для реєстрації його в даній квартирі.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зареєструвати позивача як власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, то такі вимоги є передчасними, так як відмови у здійсненні реєстрації позивач не надав. Позовні вимоги про зняття з реєстрації усіх осіб, які впродовж 2013-2015 років були зареєстровані за даною адресою, також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем в порушення ст.ст.10,60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження таких вимог.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, де треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Відділ реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору дарування квартири недійсним та вселення у житлове приміщення - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 17 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі №1753.

Визнати недійсним договір дарування ВТР №648674 квартири АДРЕСА_1, укладений 30 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 340.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна: , квартира, адреса АДРЕСА_1 від 30.04.2014 року (індексний номер: 12796873), прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5

Вселити ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, у квартиру АДРЕСА_1, що є підставою для реєстрації ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.Б.Подорець