справа № 2/489/1104/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, після смерті матері - ОСОБА_4 (до реєстрації шлюбу - ОСОБА_4), померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

У обґрунтування вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_6 склав заповіт від 18.07.1997 за яким все належне йому майно, у тому числі і належну на праві власності частку в квартирі АДРЕСА_1, заповів ОСОБА_4, матері позивача.

ОСОБА_4, яка є громадянкою Великобританії та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_4, прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. Проте, в оформленні спадкових прав Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою було відмовлено через розбіжності у прізвищі померлого та спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (ОСОБА_4) померла і єдиною спадкоємицею першої черги за законом є її дочка позивач - ОСОБА_2, яка прийняла спадщину в установлений законом строк шляхом подачі письмової заяви до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори. Однак, в оформленні спадщини їй відмовлено через розбіжності у прізвищі спадкодавця ОСОБА_6 та місце відкриття спадщини, яким на думку державного нотаріуса є Велика Британія, Лондон, де померла ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання представників не направили, до суду надали письмові заяви про розгляд справи за відсутності їх представників та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2), після смерті якого за заявою ОСОБА_4 (ОСОБА_4) Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 492/2011 рік.

Із спадкової справи вбачається, що за життя ОСОБА_6 склав заповіт від 18.07.1997, який зареєстрований в реєстрі за № 5-16, відповідно до якого зробив на користь ОСОБА_4 розпорядження на випадок своєї смерті на все належне йому майно, у т.ч. і на частку квартири АДРЕСА_1.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 належить право власності на 1/2 частини вказаної квартири на підставі Свідоцтва про право власності від 05.04.1994, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1868, та ? частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1994,зареєстрованого в реєстрі за № 2-1869.

Іншим співвласником квартири (1/4 частки) була ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, та спадщина після якої спадщина прийнята її сином ОСОБА_12, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.02.2015.

Згідно спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6, спадщина була прийнята ОСОБА_4 (ОСОБА_4). Інші спадкоємці відсутні.

Проте, через розбіжності у прізвищі спадкодавця у заповіті (Янишевський) та свідоцтві про смерть ОСОБА_4 в оформленні спадщини було відмовлено постановою державного нотаріуса від 20.09.2013.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_2. Родинні відносини якої із спадкодавцем, як дочкою і матір'ю, підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, яке є у матеріалах спадкової справи № 249/2014.

Із матеріалів спадкової справи № 249/2014, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину.

З цих матеріалів також вбачається, що в оформленні спадщини ОСОБА_2 відмовлено постановою державного нотаріуса від 05.08.2014.

Як на підставу відмови в оформленні спадщини державним нотаріусом вказано, що місцем відкриття спадщини є Велика Британія, де на момент смерті була зареєстрована і проживала спадкодавець (АДРЕСА_2), про що свідчить свідоцтво про смерть, а також не оформлення нею спадкових прав на частку квартири після смерті ОСОБА_6 і наявності розбіжностей в його прізвищі.

У ході розгляду справи встановлено, що усунення розбіжностей у прізвищі ОСОБА_6 позивач здійснила в судовому порядку, що підтвердила рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2015, яким встановлено факт, що заповіт від 18.07.1997 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_14, зареєстрований в реєстрі за № 1590, складений ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

З метою отримання роз'яснень щодо правомірності відмови в оформленні спадщини 28.10.2014 позивач звернулася до Міністерства юстиції України, на що отримала відповідь Головного управління юстиції у Миколаївської області від 26.11.2014 за № Л-818/9/08.1-05 в якій, з посиланням положення Закону України «Про міжнародне приватне право» та відсутність між Україною та Великою Британією договір про правову допомогу, роз'яснено право на звернення до суду за місцем знаходження нерухомого майна з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із частиною першою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За положеннями статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору щодо спадкування прав на майно, яке знаходиться за кордоном, або за участю іноземця, необхідно з'ясовувати, чи існує договір про правову допомогу з цією країною, і чи в цьому договорі не передбачені інші правила щодо спадкування, ніж в українському законодавстві. У разі розбіжностей застосовуються норми міжнародного договору. Право на успадкування нерухомого майна, згідно зі статтею 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», регулюється законодавством країни, на території якої знаходиться це майно.

Як вбачається із листа Головного управління юстиції у Миколаївській області від 26.11.2014 № Л-818/9/08.1-05 та встановлено судом між Україною та Великою Британією відсутній договір про правову допомогу.

За вимогами пункту 1.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно із статтею 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Таким чином, спадкування позивачем ? частки квартири АДРЕСА_1 повинно відбуватися на підставі законодавства України за місцезнаходженням такого майна.

Відповідно до підпунктів 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено судом за життя спадкодавець спадкові права на спірну частку квартири не оформила у зв'язку із смертю.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з наведених норм матеріального права та встановлених обставин, враховуючи неможливість оформлення позивачем, яка є єдиним спадкоємцем після смерті матері, в досудовому порядку спадкових прав на нерухоме майно, яке заходиться на території підсудній Ленінському районному суду м.Миколаєва, суд вважає позов обґрунтованим, а відтак вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на ? частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,0 кв.м та житловою - 29,80 кв.м, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (до реєстрації шлюбу - ОСОБА_4).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 12.03.2015.