Номер провадження: 22-ц/785/1589/15
Головуючий у першій інстанції Лепеха В.А.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення Савранського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2011р. по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

встановила:

18 лютого 2009р. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та просило суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 470-А від 13 червня 2007р. у розмірі 99935,21 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, за початковою ціною, яка дорівнює вартості предмета застави.

В обґрунтування позову позивач вказав, що внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, у останнього виникла заборгованість в розмірі 99935,21 доларів США. Оскільки відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась за договором іпотеки відповідати за зобов'язаннями боржника ОСОБА_3, то позивач просив звернути стягнення на нежитлову будівлю, розташовану по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю, розташовану по АДРЕСА_2 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2011р. у задоволені позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави було відмовлено (том 1 а.с.200).

Справа неодноразово розглядалася судом апеляційної інстанції та останній раз ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 08 жовтня 2014р. було скасовано ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2014р. з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 1 а.с.243-246, том 2 а.с.35-37, 96-98, 117-118).

В апеляційній скарзі Публічного Акціонерного Товариства комерційній банк "ПриватБанк" ставиться питання про скасування рішення суду від 17 жовтня 2011р. з ухваленням нового рішення про задоволення позову банку з посиланням на те, що районним судом при ухваленні рішення були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права, суд не повно з'ясував усі обставини по справі (том 1 а.с.202-205).

Справа розглянута в судовому засіданні апеляційної інстанції у відсутності представника ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_2, які були неодноразово повідомлені про слухання справи належним чином, але не з'явилися, та у відсутності третьої особи ОСОБА_3, який був сповіщений про слухання справи за останнім місцем проживання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Тому з урахуванням вказаних вимог ч.3 ст.27 ЦПК України та тривалого часу розгляду вказаної справи, по якій було ухвалено оскаржене рішення суду ще 17 жовтня 2011р., судова колегія дійшла до висновку про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням суду кредитну заборгованість за основним договором вже стягнуто з ОСОБА_3, а тому банк вже використав своє право на звернення до суду за захистом свого порушеного права і спір між тими самими особами, з того самого предмету і з тих самих підстав вже вирішено в іншому судовому провадженні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам ЦК України.

Судом встановлено, що 13 вересня 2007р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитну угоду за № 470А та договір про видачу траншу за № 470А, відповідно до яких останній отримав грошові кошти в розмірі 83000 доларів США строком до 15 вересня 2011р. (том 1 а.с.5-12, 13-16).

19 вересня 2007р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, предметом якого є нежитлова будівля, до складу якої входить: магазин-бар, літ. "А", убиральня літ. "Б", споруди 1-4, літ. "К", загальною площею 216, 5 кв.м, розташована на земельній ділянці площею 333 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Савранської селищної ради Одеської області за № 08 від 27 серпня 2007р. та нежитлова будівля, до складу якої входить: літ. "А" - 831, 8 кв.м, прохідна літ. "Б" - 39, 5 кв.м, споруди 1-6, літ. "І", розташована на земельній ділянці, площею 7300 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Савранської селищної ради Одеської області №5/13 від 28 квітня 2005р. (том 1 а.с.17-21), згідно якого передані відповідачем на виконання зобов'язань, що випливають з кредитної угоди №470 від 13 вересня 2007р.

Пред'являючи позов, ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що у результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04 серпня 2008р. у справі за позовом ЗАТ КБ "ПриватБанк" до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 58766грн.85коп. звернуто стягнення на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" на майно СПД - ФО ОСОБА_3, а саме: мопеди (товар в обігу): Viper - 14 шт., Novigator - 5 шт., Strit - 10 шт., Storm - 3 шт., на суму 11637 доларів США, що в еквіваленті складає 58766грн.85коп., за договором застави товару №470A/Z1 від 13 вересня 2007р. (том 1 а.с.95-99).

Згідно заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2007р. за позовом ЗАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПП "Меблі Б.А.В." про стягнення заборгованості за договором кредиту, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №470А від 13 червня 2007р. у розмірі 438811грн.37коп. (том 1 а.с.116-118).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст.590 ЦК України.

Суд касаційної інстанції, скасував ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2014р. зазначив, що апеляційний суд дійшов до передчасного висновку про те, що договір іпотеки від 19 вересня 2007р. укладено ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 не на забезпечення кредитного договору № 470А між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3, а на забезпечення договору № 470, якого у справі немає (том 2 а.с.96-98, 117-118).

Крім того, суд касаційної інстанції вказав, що скасовуючи попереднє судове рішення апеляційної інстанції, касаційний суд зазначив про необхідність з'ясувати обставини укладення договору іпотеки, розмір заборгованості, спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, проте апеляційний суд у порушенні вимог ст. ст. 214, 315 ЦПК України не виконав ці вказівки.

Судом касаційної інстанції звернуто увагу на те, що суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не дав належної правової оцінки довідці Савранської районної державної нотаріальної контори від 22 квітня 2014р., в якій вказано, що при посвідченні договору іпотеки від 19 вересня 2007р. нотаріус допустив помилку у п. 2 договору, зокрема послався на кредитну угоду № 470 від 13 вересня 2007р. без літ. "А", при цьому нотаріус з матеріалів нотаріальної справи надав копії кредитної угоди № 407-А щодо якої посвідчувався договір іпотеки (т.1 а.с.92).

Також апеляційний суд не перевірив посилання позивача на те, що договір іпотеки укладено на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, зміст, розмір, строк та порядок виконання якого повністю збігається з кредитним договором № 407-А, а, відтак, суд апеляційної інстанції мав з'ясувати, чи не дає це підстави вважати, що саме на забезпечення цього договору було укладено договір іпотеки. Отже, суд апеляційної інстанції у порушення ч. 4 ст.338 ЦПК України не врахував мотивів скасування попереднього рішення апеляційного суду та не встановив дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з кредитного договору та договору іпотеки; належним чином не визначив обсяг відповідальності відповідача перед кредитором, не з'ясував та не перевірив суму заборгованості ОСОБА_3, в межах якої на момент звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати ОСОБА_2 перед позивачем з урахуванням рішень господарського суду Одеської області від 04 серпня 2008р. та Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2008р. й не перевірив їх виконання.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь к справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Після останнього скасування ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2014р., при новому розгляді справи в апеляційній інстанції, судом апеляційної інстанції неодноразово належним чином були повідомлені усі сторони по справі, але вони не з'явилися і не сповістили суд про причини не явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Тому судова колегія, з урахуванням вимог ст. 60 ЦПК України та вимог ч.3 ст.27 ЦПК України, яка зобов'язує сторони добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, з урахуванням неможливості за ініціативою апеляційного суду витребувати інші докази по справі, у зв'язку з чим і неможливості виконати вимоги останньої ухвали касаційної інстанції, з урахуванням того, що фактично сторони, а особливо позивач втратив інтерес до результатів розгляду вказаної справи, дійшла до висновку на підставі наявних у справі доказів, про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2011р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

С.О.Погорєлова