Ухвала

іменем україни

3 серпня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 7 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 9 липня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Чернігівської області до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_2, треті особи: Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, про визнання наказів та свідоцтва про право власності недійсними, скасування державної реєстрації права власності,

встановив:

У червні 2014 року заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 13 квітня 2009 року вирішено провести зміни меж с. Количівка Чернігівського району Чернігівської області та замовити землевпорядні роботи по розробці проекту землеустрою щодо зміни меж даного населеного пункту за рахунок введення в межі с. Количівка земельних ділянок господарського двору колишньої агрофірми «Авангард» орієнтовною площею 3 га та земель запасу, що знаходяться на території колишнього аеропорту с. Количівка, орієнтовною площею 60 га. Рішенням Іванівської сільської ради від 27 лютого 2013 року вирішено внести зміни до генерального плану с. Количівка та розробити детальний план території перспективного розвитку села, а рішенням цієї ж ради від 18 листопада 2013 року було затверджено зміни до генерального плану с. Количівка. Всупереч ч. 7 ст. 173 ЗК України, ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка згідно генерального плану с. Количівка та детального плану території перспективного розвитку села відноситься до території житлової садибної та блокованої забудови і підлягає включенню в межі зазначеного населеного пункту. Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 5 грудня 2013 року затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2 га (рілля). 20 січня 2014 року ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності. Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 31 жовтня 2013 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чернігівського району орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 5 грудня 2013 року, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Іванівської сільської ради Чернігівського району, визнати свідоцтво про право власності, видане 20 січня 2014 року на ім'я ОСОБА_2, на зазначену земельну ділянку недійсним, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 7 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 9 липня 2015 року, позов заступника прокурора Чернігівської області задоволено. Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 31 жовтня 2013 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чернігівського району орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 5 грудня 2013 року, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Іванівської сільської ради Чернігівського району. Визнано свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку, видане 20 січня 2014 року на ім'я ОСОБА_2, недійсним. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суди, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшли висновку, що спірна земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_2 незаконно, оскільки на час виділення їй у власність цієї земельної ділянки було затверджено зміни до генерального плану с. Количівка, а тому, при виділенні зазначеної земельної ділянки у власність відповідачу повинні були враховуватись інтереси громади с. Количівка, чого зроблено не було.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом заступника прокурора Чернігівської області до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_2, треті особи: Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, про визнання наказів та свідоцтва про право власності недійсними, скасування державної реєстрації права власності за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 7 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 9 липня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук