Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 08.08.2013 року обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР12080128 від 08.05.2006 року ОСОБА_1 08.05.2006 року отримав кредит у розмірі 2 104 грн. 44 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач в свою чергу порушив умови договору, чим спричинив заборгованість по договору і станом на 02.07.2013 року заборгованість становить 25 079 грн. 21 коп. яка складається з: заборгованість за кредитом 1 622 грн. 87 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 7 782 грн. 99 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 14 002 грн. 91 коп., а також штрафи: штраф фіксована частини 500 грн., штраф процентна складова 1170 грн. 44 коп. Відповідач добровільно відмовляється виконувати умови договору, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 25 079 грн. 21 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 250 грн. 79 коп.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, від представника позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позов з клопотанням про застосування строку позовної давності та про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України).

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України).

Судом встановлено, що 08.05.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № DNH4KP12080128, шляхом заповнення та підписанням заяви позичальника від 08.05.2006 року, відповідно до якої, відповідач, підписавши дану заяву погодився на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2104 грн. 44 коп. строком на 12 місяців по 08.05.2007 року включно, відсоткова ставка 2,09 % в місяць, ціль кредитування: купівля ТНС та сплата комісії банку та компанії, технологія кредитування: Просто Кредит.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця позичальник повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 200,45 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов, що підтверджується копією заяви позичальника (а.с. 4-5).

Однак, відповідачем порушено умови договору, чим спричинено заборгованість.

Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 3), станом на 02.07.2013 року відповідач має заборгованість в розмірі 25 079 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1622 грн. 87 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 7782 грн. 99 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 14 002 грн. 91 коп., штраф фіксована частина 500 грн. та штраф процентна складова 1170 грн. 44 коп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит в обумовленій сумі, але умови договору порушив.

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Представник відповідача надав до суду заперечення в яких завив клопотання про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до заяви позичальника договір діяв до 08.05.2007 року, тобто строк позовної давності сплинув 09.05.2010 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як передбачено ч. 5 цієї статті, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Будь-яких дій відповідач не вчиняв щодо визнання заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3), з якого вбачається, що відповідач перестав вносити будь-які кошти щодо погашення кредиту з 29.08.2006 року, так як остання оплата була ним здійснена 21.08.2006 року.

Згідно приписів ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позивачем приєднано то позовної заяви умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) відповідно до якого п. 1.7.31 встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за Договором тривалістю 50 років.

Однак, суд не приймає до уваги дані Умови, оскільки, відповідно до заяви позичальника № DNH4КР12080128 від 08.05.2006 року, яка була підписана відповідачем, технологія кредитування «Просто кредит», а не («Розстрочка») (Стандарт), також, відповідно до даних умов зазначено найменування позивача - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», а не Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що свідчить про те, що дані правила були винесені лише після 17.07.2009 року, тобто після зміни найменування юридичної особи, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 30), а договір між позивачем та відповідачем було укладено 08.05.2006 року.

Отже, на момент укладення договору № DNH4KP12080128 від 08.05.2006 року діяли інші умови та правила з якими і був ознайомлений відповідач, підтвердження того, що відповідач був ознайомлений з новими правилами, і що правила з якими він ознайомлювався підлягали зміні, до суду надано не було.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 261, 264, 267, 509, 526, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212 215, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4