Справа № 463/3899/15 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/7270/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Левика Я.А., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_7, який помер 25.08.2013р. і за правом представлення після смерті за його бабцею ОСОБА_8, яка померла 24.02.2014р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що після смерті його батька ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається з ? частки, що належала йому на праві спільної сумісної власності квартири за адресою: м.Львів, вул. Дж.Вашингтона,13/79. Померлий ОСОБА_7 заповіту не залишив, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Крім цього, як йому стало відомо 24.02.2014 року померла його бабця ОСОБА_8, яка є матірю померлого ОСОБА_7, і якій належало на праві спільної сумісної власності ? частки квартири за адресою: м.Львів, вул. Дж.Вашингтона,13/79. Зазначає, що його бабця померла після смерті свого сина батька позивача, а отже, ОСОБА_7 має право на спадкування за своєю матірю, якщо б був живий на час відкриття спадщини після її смерті. У встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини позивач не мав можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки батьки були розлучені, позивач проживав з матірю, з батьком не спілкувався, а відтак йому не було відомо про факт смерті батька. Крім цього, він навчався, з 10.08.2012 року по даний час працює та проживає у м.Києві, у м.Львові буває рідко, що не давало змоги часто провідувати батька. Про смерть батька дізнався лише у червні 2015 року, зателефонувавши до відповідача ОСОБА_4. Посилаючись на те, строк для подання заяви про прийняття спадщини він з пропустив поважних причин, просив задовольнити його позов.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Клопотання про відкладення розгляду справи відхилено як безпідставне.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 2013р. помер ОСОБА_7 у віці 49 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 І-СТ № 399860 від 27 червня 2015р., виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с. 6).

Спадкодавець заповіту не залишив, тому спадщина відкрилася за законом відповідно до ст.. 1258 ЦК України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для надання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Строк на прийняття спадщини сплив 25 лютого 2014р.

Позивач є рідним сином спадкодавця та належить до спадкоємців першої черги.

Судом встановлено, що позивач не прийняв спадщину у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не прийняв спадщину в порядку, передбаченому ст.. 1269 ЦК України шляхом подання заяви нотаріусу в межах шестимісячного строку про прийняття спадщини.

Згідно положень ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадини, він вважається таки, що не прийняв її.

Згідно розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на час вчинення цих дій.

Незнання спадкоємцем про смерть спадкодавця до таких поважних причин не відносяться.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 у наданні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що у спадкоємця ОСОБА_2 не було перешкод для подання такої заяви.

Позивач у справі молода людина 1990р.народження, має вищу освіту, працює і проживає в м. Києві, тому в силу віку, освіти, статусу мав реальну можливість подати заяву про прийняття спадщини у спосіб, передбачений законом шляхом звернення до будь-якого нотаріуса за місцем свого проживання.

Окрім того Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 дозволяє надсилати заяви по прийняття спадщини поштою, проте він цим не скористався.

Позивач в обґрунтування причин пропуску строку посилається на психологічні перепони, повязані з тим, що після розлучення батьків він не спілкувався з батьком тривалий час, що було для нього травмою, бажав відновити відносини, однак не встиг це зробити до його смерті, які вважає непереборною силою.

Колегія суддів вважає, що вказані причини пропуску строку не можна визнати поважними.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: Я.А. Левик

ОСОБА_10