18 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Стариківської сільської ради Глухівського району, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно;
за позовом третьої особи, яка пред'явила самостійні вимоги - ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Стариківської сільської ради Глухівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Сумської області від 1 жовтня 2014 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Стариківської сільської ради Глухівського району, третя особа -
ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є рідною племінницею і спадкоємицею за законом дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_7, яка на день смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкала з ним у житловому будинку АДРЕСА_1 та фактично прийняла спадщину свого чоловіка, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після смерті ОСОБА_7 вона одноособово прийняла її спадщину, а, відтак, і спадщину її чоловіка, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, а свої спадкові права щодо належної
ОСОБА_6 земельної ділянки площею 3,93 га своєчасно не оформила у зв'язку з тим, що на час оформлення прийняття спадщини ОСОБА_7 у неї не було державного акта на цю земельну ділянку.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) площею 3,93 га вартістю 39 419 грн станом на 4 серпня 2008 року, що розташована на території Стариківської сільської ради Глухівського району Сумської області, яка на підставі державного акта від 28 листопада 2002 року належить ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
У жовтні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, Стариківської сільської ради Глухівського району Сумської області та просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини її рідного брата - ОСОБА_6, визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 в порядку спадкування своєї частки після смерті батьків та право власності на іншу 1/2 частку зазначеного будинку, грошові вклади на ім'я ОСОБА_6 та належну йому земельну ділянку (пай) в порядку спадкування спадщини останнього.
Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково та визнано за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Визначено

ОСОБА_5 додатковий строк у три місяці, після набрання даним рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Справа розглядалась судом неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду від 01 жовтня 2014 року рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2013 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на

Ѕ частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в будинковолодінні АДРЕСА_1 залишено без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку (пай) площею 3,93 га в межах, згідно з планом, розташовану на території Стариківської сільської ради Глухівського району Сумської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на підставі державного акта серії НОМЕР_1, виданого Стариківською сільською радою 28 листопада 2002 року, спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та про визнання права власності на Ѕ частину будинку по АДРЕСА_1 як на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_6

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду Сумської області від 01 жовтня 2014 року та залишити в силі рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від

05 лютого 2013 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції послався на безпідставність її вимог. Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що факт прийняття нею разом з померлим ОСОБА_6 спадщини після своїх батьків доведений, тому є підстави для визнання за нею права власності на Ѕ частку спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата

ОСОБА_6 нею пропущений з поважних причин, тому поновив це право, визначивши їй додатковий строк для подання відповідної заяви.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог та того, що остання є спадкоємцем за правом представлення. Крім того, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із неповажності наведених підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини та безпідставності заявлених позовних вимог.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла

ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10, які мешкали в будинку АДРЕСА_1 та були батьками ОСОБА_5 і її померлого брата ОСОБА_6 На момент смерті батьків ОСОБА_6 проживав разом з ними в житловому будинку за вищевказаною адресою, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. На момент його смерті разом з ним у тому ж будинку проживала його дружина - ОСОБА_7, з якою він одружився 1 лютого 1977 року, яка була рідною тіткою ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. За життя ОСОБА_6 згідно з державним актом про право власності на землю був власником земельної ділянки площею 3,93 га, яка розташована на території Стариківської сільської ради Глухівського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також грошових вкладів, відкритих на рахунках Державного ощадного банку України. Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не відкривалась, заповіт відсутній.

Також судом установлено, що за життя ОСОБА_7 відповідно до державного акта про право власності на землю була власником земельної ділянки площею 3,93 га, яка розташована на території Стариківської сільської ради Глухівського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошових вкладів, відкритих на рахунках Державного ощадного банку.

29 липня 2009 року Глухівською райдержнотконторою була заведена спадкова справа і відповідно до заяви ОСОБА_4 їй у порядку ч. 3 ст. 1266 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844372/ed_2013_01_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, як племінниці померлої тітки - ОСОБА_7, батько якої ОСОБА_11 помер раніше тітки, тобто в порядку спадкування за правом представлення, 24 лютого 2010 року були видані свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,93 га, яка розташована на території Стариківської сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала померлій ОСОБА_7 на підставі державного акта про право власності на землю та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, що належали померлій ОСОБА_7 і померлому ОСОБА_6, спадкоємцем якого була ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Крім того на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, правовстановлюючі документи відсутні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку, оскільки такий узгоджується із матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 1 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Стариківської сільської ради Глухівського району, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно, за позовом третьої особи, яка пред'явила самостійні вимоги - ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Стариківської сільської ради Глухівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.М. Ситнік