Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/836/15 Головуючий у 1 інстанції: Курач І.В.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Дашковська А.В.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (далі - КП "ПКВ" ЕМР) звернувся до суду з вказаним позовом який обґрунтовували тим, що відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №167 від 29.05.2013 року виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у житловому фонді м. Енергодар визначено КП "ПКВ" ЕМР.

28.08.2007 року між відповідачами та КП "ПКВ" ЕМР був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати споживачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 зобов'язалася здійснювати оплату цих послуг у строки та у встановленому розмірі.

КП "ПКВ" ЕМР свої зобов'язання виконує в повному обсязі. Відповідачі з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року оплату за надані послуги здійснювали не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3 458 грн. 26 коп., яку позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також стягнути витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП "ПКВ" ЕМР заборгованість за надані послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року в розмірі 3 458 грн. 26 коп. та сплачені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до судового засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлені у відповідності до ст.ст.. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки ( а.с.217, 218).

Причини неявки в судове засідання вони не повідомили, будь - яких письмових клопотань від них не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст..ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, квартира не приватизована (а.с.5).

Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради №63 від 17.03.2011 року визначено КП "ПКВ" ЕМР виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, з ремонту приміщень, будинків, споруд (а.с.10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №167 від 29.05.2013 року КП "ПКВ" ЕМР визначено виконавцем житлово-комунальних послуг: з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд; з централізованого опалення; з централізованого постачання холодної та гарячої води; з централізованого водовідведення (а.с.11).

Згідно з рішенням Енергодарської міської ради №16 від 04.10.2013 року затверджено перелік майна, яке знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Енергодара та закріплене на балансі комунальних підприємств, до складу якого входить будинок АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП "ПКВ" ЕМР ( Довідка КП "ПКВ" ЕМР від 20.01.2014 року з 21.03.2011 року (а.с.15).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі свої зобов'язання, щодо оплати за отримані послуги не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість по наданню послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за квартирою №6 в будинку АДРЕСА_1, яка станом на 01.04.2014 року складає 3 458 грн. 26 коп. (а.с.7, 69-72).

Розрахунок заборгованості позивачем виконано у відповідності до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №314 від 16.10.2008 року "Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення" та розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків і споруд, прибудинкової території жилого будинку комунальної форми власності по АДРЕСА_1, затвердженого директором КП "ПКВ" ЕМР (а.с.38, 61-64).

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

28.08.2007 року між КП "ПКВ" ЕМР та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за яким виконавець зобов'язується надавати споживачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій АДРЕСА_1, а споживач здійснює оплату послуг не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (а.с.8-9).

Заперечуючи проти позову, відповідачі зазначали, що оскільки умови договору від 28.08.2007 року не були приведені позивачем у відповідність до ст.. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", тому він на теперішній час є нечинним.

Проте, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Неукладення договору про надання житлово-комунальних послуг між відповідачами та КП "ПКВ" ЕМР не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення із них заборгованості за такі послуги.

Крім того, обов'язком сплатити надані й спожиті послуги випливає також з положення ч. 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов'язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст.19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Твердження апелянтів про те, що фактично послуги по утриманню будинку та прибудинкової території КП "ПКВ" ЕМР надавалися не в повному обсязі та неналежної якості є безпідставними.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів ( ст.. 57 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст. 18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів.

Проте, відповідачі не надали складених та підписаних у встановленому законом порядку актів-претензій щодо неналежного надання позивачем послуг по утриманню будинку та прибудинкової території у будинку АДРЕСА_1, а також нездійснення утилізації побутових відходів за цією ж адресою, хоча це є їх обов'язком відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Посилання апелянтів на те, що довідка про нарахування бухгалтерією плати за послуги за затвердженими тарифами, без урахування факту та обсягів фактичного їх надання, не є належними доказами по справі та не доводять надання цих послуг позивачем, є неприйнятними.

Так, нормами Житлового кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом не надана оцінка наданим відповідачами доказам здійснення позивачем послуг не в повному обсязі та неналежної якості та показанням свідків, спростовуються фактичними обставинами справи.

Так, у рішенні суду надана правова оцінка такому доказу як листування між сторонами щодо неналежного технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації та містяться відповідні висновки щодо цих обставин.

Показання свідків про надання позивачем послуг не в повному обсязі та неналежної якості, не можуть бути достатніми та безспірними доказами у розумінні ст.. 58, 59 ЦПК України та ст.. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Твердження апелянтів про те, що за період з березня по червень 2011 року ними здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги попередньому виконавцю послуг, а саме ТОВ "Союз-10" не підтверджені письмовими доказами.

Так, судовою колегією в судовому засіданні було запропоновано відповідачу ОСОБА_4 та її представнику надати такі докази.

Однак, відповідач ОСОБА_4 та її представник відмовились та пояснили, що письмові докази про оплату житлово-комунальних послуг ТОВ "Союз-10" за період з березня по червень 2011 року вони надати не можуть через їх відсутність.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у порушення статей 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не в повному обсязі сплачували кошти за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються із вимогами закону та правовим позиціями Верховного Суду України (постанови від 10 жовтня 2012 року № 6-110цс12 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59цс13).

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З огляду на викладене та враховуючи положення ст.. 88 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, стягнувши суму судового збору з кожного відповідача окремо у рівних частках ( 243грн. 60 коп. /3= 81грн.20 коп.)

В решті судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року у цій справі в частині стягнення судового збору змінити та стягнути ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП "ПКВ" ЕМР судовий збір у розмірі по 81 грн. 20 коп. з кожного.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

.