Справа №489/7351/14-ц 29.01.2015 29.01.2015 29.01.2015
Провадження №22-ц/784/280/15 Суддя першої інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 30 Суддя-доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 подав у суд позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач вказував, що проживає в квартирі АДРЕСА_1. 9 липня 2014 року він з допомогою залученого фахівця встановлював на фасаді вказаного будинку над вікном своєї квартири супутникову антену. При цьому сусідка ОСОБА_4, яка проживає в квартирі № 3, почала в провокативній формі висловлювати своє обурення його діями і погрожувала пошкодити антену або зняти її. В той час, коли позивач знаходився в квартирі з указаним фахівцем, його повідомили, що відповідачка навмисно пошкодила його антену.

Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачки 1085 грн. витрат на ремонт антени та 800 грн. на компенсацію моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права просив вказане рішення суду першої інстанції скасувати, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши надані сторонами докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, статтями 1166, 1167 ЦК України передбачено, що майнова і моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 11 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1, а відповідачка - в квартирі № 3 того ж будинку. Між ними тривалий час існують неприязні стосунки.

9 липня 2014 року позивач, за допомогою залученого фахівця, понад вікном своєї квартири встановив на фасадній стіні вказаного будинку супутникову антену з трьома приймальними головками TVIN. Під час названих робіт між позивачем та чоловіком відповідачки виникла сварка з приводу встановлення антени.

Близько 17 години того ж дня антену було пошкоджено, чим позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1085 грн., що підтверджено рахунком від 15 жовтня 2014 року про вартість відновлювального ремонту.

Для з'ясування обставин справи місцевим судом за клопотанням сторін були допитані свідки. Так, ОСОБА_6 (спеціаліст по установці антени), підтвердив, що вона була установлена близько 17 години 9 липня 2014 року. При цьому сусід позивача (а не сусідка) висловлював невдоволення і погрожував позивачу. В той час, як цей свідок і позивач знаходились в квартирі останнього, антена була значно пошкоджена., але хто це зробив він не бачив. ОСОБА_7 (сусідка), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (співробітниці відповідачки), показали що ОСОБА_4 перебувала в той день на роботі в Пологовому будинку № 1 до 18 години. Це підтверджено і табелем обліку її робочого часу.

Правильно оцінивши зазначені докази місцевий суд дійшов вірного висновку, що покази свідка ОСОБА_10 (співмешканки позивача, яка підтвердила вину відповідачки), необхідно відноситись критично.

Оскільки інших доказів на підтвердження того, що шкоду йому заподіяла відповідачка, позивач суду на надав, то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив йому в позові за недоведеністю позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів, не спростовують указаних висновків місцевого суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: