Справа № 476/1182/14-ц
Провадження № 2/476/15/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2015 року Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі головуючого - судді Раєвич Т.М.

при секретарі Минаєвій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець Єланецького району Миколаївської області цивільну справу за позовом ПСП "Відродження" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ФГ "Переверьзєв О.В." про визнання недійсними договорів оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ФГ "Переверьзєв О.В." про визнання недійсними договорів оренди землі, посилаючись на наступне.

В 2005 році між ПСП "Відродження" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 було укладено договора оренди належних їм земельних ділянок, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Дані договора було укладено:

- з ОСОБА_1 03.10.2005 року на земельну ділянку площею 5,89 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 030551, виданого 27.12.2002 року. Даний договір зареєстровано у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії "Центр ДЗК" 18.10.2005 року за номером 58);

- з ОСОБА_2 25.05.2005 року на земельну ділянку площею 6,30 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 027324, виданого 05.04.2004 року. Даний договір зареєстровано у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК" 23.05.2005 року за номером 137);

- з ОСОБА_5 03.10.2005 року на земельну ділянку площею 5,88 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 030552, виданого 27.01.2003 року. Даний договір зареєстровано у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК" 18.10.2005 року за номером 61).

Умовами договорів було погоджено срок їх дії: договора було укладено на 5 (п'ять) років. Крім того, умовами договорів оренди було погоджено розмір орендної плати: 1,5% від вартості земельної ділянки. В подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди до даних договорів, якими вносилися зміни до п.8 та п.9 договорів: щодо продовження строку дії договорів оренди на 5 років, в результаті чого загальний строк за договором становив 10 років, та щодо збільшення розміру орендної плати до 3% від вартості земельних ділянок.

Однак, в період дії даних договорів надійшли заяви від відповідачів з вимогою про повернення їм земельних ділянок в зв'язку з закінченням строку дії укладених договорів оренди, який, на їхню думку, закінчився 09.06.2014 року, оскільки, вони бажали самостійно обробляти земельні ділянки. Крім того, голова ФГ "Переверьзєв О.В." надав копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2014 року, з яких вбачалося, що в червні 2014 року було зареєстровано договора оренди земельних ділянок відповідачів між останніми та ФГ "Переверьзєв О.В." строком на 5 років. При цьому ОСОБА_4 висловив намір обробляти ділянки згідно з договорами та посіяти озимі культури восени 2014 року.

Вважає, що договора оренди, укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ФГ "Переверьзєв О.В." є недійсними, оскільки стосовно земельних ділянок, що належать відповідачам, вже було зареєстровано право оренди за ПСП "Відродження", а тому, право оренди ФГ "Переверьзєв О.В." на них не могло бути зареєстроване до того часу, поки не закінчився б строк дії попередніх договорів оренди.

А тому, такі договора оренди, зареєстровані 10.06.2014 року та 13.06.2014 року, на підставі яких в ФГ "Переверьзєв О.В." виникло право оренди, суперечать вимогам діючого законодавства та не були спрямовані з боку відповідачів на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України.

В зв'язку з цим просив суд визнати недійсними договора оренди, укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ФГ "Переверьзєв О.В." та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача, згідно договору, ОСОБА_6, позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ФГ "Переверьзєв О.В." за угодою ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, суду пояснив, що ФГ "Переверьзєв О.В" уклало договори оренди землі та зареєструвало їх в реєстраційній службі Єланецького РУЮ Миколаївської області 10.06.2014 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 терміном на 5 років після закінчення дії попередніх договорів оренди, належних відповідачам земельних ділянок. Для реєстрації даних договорів оренди до реєстраційної служби було подано необхідний пакет документів. Встановивши факт відсутності підстав для відмови в державній реєстрації, реєстратор вчинив дії щодо реєстрації договорів оренди. Факт того, що підстав для відмови в проведенні реєстраційних дій не було, підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 02.06.2014 року щодо земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та витягом від 13.06.2014 року щодо земельної ділянки ОСОБА_5, де в графі "Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки" зазначено, що відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки не встановлено. Стосовно твердження представника позивача про те, що укладені з позивачем договора оренди належних їм земельних ділянок діють до 2015 року пояснив наступне. Договора оренди між відповідачами та позивачем було укладено в 2005 році терміном на 5 років. До закінчення терміну дії договорів укладено додаткові угоди про внесення змін до п.п. 8 та 9 даних договорів оренди, в зв'язку з чим продовжено термін дії договору оренди на п'ять років та збільшено розмір орендної плати. Дані угоди пройшли державну реєстрацію 09.06.2009 року. Вважає, що дані додаткові угоди набирають чинності як і договора оренди землі з моменту їх державної реєстрації, та зважаючи на те, що державна реєстрація додаткових угод проведена 09.06.2009 року, а термін договору оренди земельної ділянки продовжено на п'ять років, то строк дії договору оренди закінчується через п'ять років з моменту реєстрації додаткової угоди, тобто 09.06.2014 року. Крім того, в додаткових угодах на момент їх підписання рукописно було внесено виправлення щодо продовження строку оренди з 10 років на 5 років та не не містилося рукописного тексту з приводу деталізації дати закінчення договору, про що свідчить підписи навпроти фрази "5 років", а вже поверх підпису дописано включно до якого періоду. Також факт того, що жодної деталізації терміну дії договору в додатковій угоді не було на момент подання даних угод на реєстрацію підтверджується відсутністю такої деталізації в книзі реєстрацій договорів оренди, що призвело до того, що державний кадастровий реєстратор відділу Держземагентства в Єланецькому районі Миколаївської області підготував відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки де зазначив, що обмежень у використанні спірних земельних ділянок не зареєстровано. В зв'язку з цим вважає, що підстав для задоволення позову по підставам, які в ньому вказані у суду не має, а тому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В ході розгляду даної було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачка по справі ОСОБА_5 померла. Із наданої на запит суду інформації було встановлено, що правонаступником померлої є її син - ОСОБА_3, за заявою якого 10.07.2014 року заведено спадкову справу № 88/2014 щодо майна померлої ОСОБА_5, до складу якого належить земельна ділянка, площею 5,88 га.

За нормами ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, смерть фізичної особи - наймодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено у самому договорі.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.01.2015 року по даній справі в якості відповідача було залучено правонаступника померлої ОСОБА_5 її сина - ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав повністю, суду пояснив, що строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між його померлою матір'ю ОСОБА_5 та ПСП "Відродження" закінчився в червні 2014 року. Даний строк рахується з моменту реєстрації додаткової угоди до даного договору, тобто, з 09.06.2009 року, якою внесено зміни до останього, згідно яких продовжено термін дії договору оренди на п'ять років. А відтак, вона 09.06.2009 року правомірно уклала договір оренди з ФГ "Переверьзєв О.В." По цим підставам просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. А відтак, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Статею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Зобов'язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судлом недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між позивачем ПСП "Відродження" та відповідачами по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 було укладено договора оренди належних їм земельних ділянок, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, а саме:

- з ОСОБА_1 03.10.2005 року на земельну ділянку площею 5,89 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 030551, виданого 27.12.2002 року. Даний договір зареєстровано у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії "Центр ДЗК" 18.10.2005 року за номером 58);

- з ОСОБА_2 25.05.2005 року на земельну ділянку площею 6,30 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 027324, виданого 05.04.2004 року. Даний договір зареєстровано у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК" 23.05.2005 року за номером 137);

- з ОСОБА_5 03.10.2005 року на земельну ділянку площею 5,88 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 030552, виданого 27.01.2003 року. Даний договір зареєстровано у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК" 18.10.2005 року за номером 61).

Умовами договорів було погоджено строк їх дії. Відповідно до п.8 даних договорів вони були укладені строком на п'ять років. На підставі вказаних договорів та на їх виконання відповідачі передали ПСП "Відродження" належні їм земельні ділянки, що підтверджується копіями актів прийому-передачі земельних ділянок, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.ст. 652, 653 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни договору зобов'язання змінюються з моменту досягнення домовленості.

Відповідно до п.3.6 договорів оренди, які були укладені між ПСП "Відродження" та відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 передбачена можливість зміни умов договору оренди у письмовій формі та за згодою сторін.

В судовому засіданні встановлено, що, не порушуючи умови вище вказаних договорів, 09.06.2009 року до даних договорів оренди, за згодою сторін, додатковими угодами, були внесені зміни, в тому числі і до п.8. Даними змінами продовжено строк дії договорів оренди на п'ять років. Так:

-додаткова угода до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП "Відродження" 03.10.2005 року та зареєстрованого 18.10.2005 року у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК", укладена 09.06.2009 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.06.2009 року.

-додаткова угода до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП "Відродження" 25.04.2005 року та зареєстрованого 23.05.2005 року у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК", укладена 23.05.2005 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.06.2009 року.

-додаткова угода до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ПСП "Відродження" 03.10.2005 року та зареєстрованого 18.10.2005 року у Єланецькому районному відділі реєстрації Миколаївської філії ДП "Центр ДЗК", укладена 09.06.2009 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.06.2009 року.

В судовому засіданні було встановлено, що волевиявлення учасників правочину при підписанні даних додаткових угод було вільним, відповідачі були ознайомлені з їх умовами, усвідомлювали про наслідки підписання угод та строк, на який продовжується договір оренди землі. Доказів на спростування вище вказаного, в передбаченому законом порядку відповідачами не надано.

Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що 10.06.2014 року між відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ФГ "Переверьзєв О.В." та 13.06.2014 року між ОСОБА_5 та ФГ "Переверьзєв О.В." укладено договора оренди належних їм земельних ділянок, право оренди земельних ділянок, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна зареєстровано відповідно 10.06.2014 року та 13.06.2014 року.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердили, що на момент укладення та реєстрації права оренди даних земельних ділянок за ФГ "Переверьзєв О.В.", строк дії попередніх договорів оренди, які були укладено з позивачем закінчився 09.06.2014 року, згідно дати реєстрації додаткових угод до даних договорів, якими було продовжено строк дії договору на п'ять років.

Але суд з даними твердженнями погодитися не може.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Суд вважає, і це слідує із змісту додаткових угод від 09.06.2009 року, ними внесено зміни до п.8 укладених з позивачем договорів оренди належних відповідачам земельних ділянок і продовжено діючий п'ятирічний строк, згідно умов договорів, ще на п'ять років. А отже, приймаючи до уваги дати реєстрації договорів оренди земельних ділянок, що належать відповідачам з позивачем, строк дії договорів оренди триває відповідно: з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до 18.10.2015 року, з ОСОБА_2 до 23.05.2015 року.

Із досліджених в судовому засіданні оригіналів додаткових угод до договорів оренди слідує, що в них детелізована дата закінчення строку договорів оренди, де вказано:з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 включно до 18.10.2015 року, з ОСОБА_2 включно до 23.05.2015 року. Будь-яких спростувань даної деталізації терміну закінчення строку дії договору відповідачами в судовому засідання не надано.

Допитані як свідки в судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_9, працівники відділу Дерземагенства в Єланецькому районі Миколаївської області, як особи, що формували витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 пояснили, що до 2013 року інформація про власників земельних ділянок та їх пересування вносилися до перехідної реєстраційної системи працівниками центру ДЗК. Державний реєстратор при наданні витягу з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження перевіряє витяг за допомогою національної кадастрової системи та формує витяг за допомогою програмного забезпечення. Для формування витягу необхідно тільки Державний акт на право власності на земельну ділянку та паспорт власника земельної ділянки, а потім через програмне забезпечення формується витяг. Під час формування витягу щодо земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 будь-яких обмежень чи обтяжень виявлено не було. Книги реєстрації договорів оренди земельних ділянок ними не перевірялися.

Між тим, із дослідженних в судовому засіданні Книг записів державних актів на право власності на землю, договорів оренди слідує, що в них містяться записи та інформація про договора оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами та позивачем в 2005 році, а також щодо додаткових угод до них, укладених та зареєстрованих 09.06.2009 року.

Проте, судом встановлено, що державним реєстратором реєстраційної служби Єланецького РУЮ Миколаївської області було проведено державну реєстрацію двох договорів оренди землі від 10.06.2014 року та одного договору оренди землі від 13.06.2014 року на підставі Державних актів на право приватної власності на землю, які були укладені між відповідачками та ФГ "Переверьзєв О.В." реєстраційні номери 30 та 30 від 10.06.2014 року та номер 30 від 13.06.2014 року, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що реєстрація договорів оренди 10.06.2014 року та 13.06.2014 року на підставі яких у ФГ "Переверьзєв О.В." виникло право оренди земельних ділянок, що належать відповідачам, відбулася в період дії попередніх договорів оренди з позивачем, а це суперечить ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації), де вказано, що в державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Суд вважає, що право оренди, яке виникло у ФГ "Переверьзєва О.В." суперечить вимогам діючого законодавства щодо передання власником в оренду майна, право користування на яке відсутнє у інших осіб, а також законодавства, що регулює порядок здійснення державної реєстрації речових прав. Суд вважає, що спірні договора з боку відповідачів не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Цивільний кодекс не містить застережень, що позивачем може бути лише сторона в правочині.

Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що укладені 10.06.2014 року між ОСОБА_1 та ФГ "Переверзьєв О.В.", ОСОБА_2 та ФГ "Переверьзєв О.В." та укладений 13.06.2014 року між ОСОБА_5 та ФГ "Переверьзєв О.В." договора оренди земельних ділянок суперечать змісту вказаних правових норм, оскільки укладені без попереднього припинення, розірвання договорів оренди цих же земельних ділянок, укладених 18.10.2005 року між ПСП "Відродження" та ОСОБА_1, ОСОБА_5 та між ПСП "Відродження" та ОСОБА_2 23.05.2005 року, що є підставою для задоволення позовних вимог про визнання недійсними оспорюваних договорів оренди.

Крім того, суд вважає, що відповідачі по справі не звернули уваги на положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів в солідарному порядку понесених ним судових витрат по справі, а саме: судового збору в сумі 730,80 грн., так як це передбачено ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 631, 652, 653 ЦК України, ЗУ "Про оренду землі", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ПСП "Відродження" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ФГ "Переверьзєв О.В." про визнання недійсними договорів оренди землі задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,8860 га., розташованої на території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія І-МК № 030551 виданого 27.12.2002 року (кадастровий номер :01:000:0299), укладений між ОСОБА_1 та ФГ "Переверьзєв О.В.", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.06.2014 року за № 5956348.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,30 га., розташованої на території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія І-МК № 027324 виданого 06.04.2004 року (кадастровий номер :01:000:0091), укладений між ОСОБА_2 та ФГ "Переверьзєв О.В.", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.06.2014 року за № 5957000.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,8806 га., розташованої на території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія І-МК № 030552 виданого 27.01.2001 року (кадастровий номер :01:000:0298), укладений між ОСОБА_5 та ФГ "Переверьзєв О.В.", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2014 року за № 6000698.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Куйбишевка Єланецького району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Куйбишевка Єланецького району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3) та ФГ "Переверьзєв О.В." (, 55501 с.м.т. Єланець вул. Радянська, 2 Єланецького району Миколаївської області) в солідарному порядку на користь ПСП "Відродження" (56544, с. Малосолоне вул. Молодіжна, 4 Вознесенського району Миколаївської області, ІНК 31264136) понесені судові витрати по справі в сумі 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Раєвич Т.М.