Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, за участю третьої особи: ТОВ «Агровиробничоторгова фірма «ОСОБА_2Т.Д.» про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, за участю третьої особи: ТОВ «Агровиробничоторгова фірма «ОСОБА_2Т.Д.» про зняття арешту та оголошення заборони на відчуження з майна-житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,8кв.м.

Позов мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2014 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,8кв.м. Рішення набуло законної сили 21.03.2014 року.

ОСОБА_1 звернувся до Державної реєстраційної служби України з заявою про державну реєстрацію права власності, однак, було відмовлено з посиланням на те, що на дане майно накладено арешт.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Однак, на адресу суду надійшла заява від представника позивача, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління в судове засідання не зявився, Однак, на адресу суду надійшов лист від представника, де просить розглянути справу без його участі.

Представник ТОВ «Агровиробничоторгова фірма «ОСОБА_2Т.Д.» в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено по справі, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2014 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,8кв.м. Рішення набуло законної сили 21.03.2014 року.

ОСОБА_1 звернувся до Державної реєстраційної служби України з заявою про державну реєстрацію права власності, однак, було відмовлено з посиланням на те, що на дане майно накладено арешт.

15 січня 2014 року державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні, та підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт та оголошення заборони на відчуження майна накладеного постановою державним виконавцем РВ Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП №41073679 від 15.01.2014 року з житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,8кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лемак О.В.