Справа № 752/6500/15-ц
Провадження № 2/752/3543/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

04.06.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те,що 16 грудня 2011 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 3821.

Згідно п. 1 вказаного договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 993 187,83 грн.,що є еквівалентом суми 95 480 євро за погодженим сторонами за цим договором курсом на день укладення цього договору (1 євро = 10,402051 грн.), до підписання цього договору.

Позивач зазначає, що у ОСОБА_2 виникли боргові зобов"язання перед нею, оскільки станом на день звернення до суду відповідач соїх зобов"язань не виконала у повному обсязі, грошові кошти, які зобов"язувалася повернути, не повернула, про що світчить відсутність відповідних віміток про повне погашення заборгованості на графіку погашення заборгованості за договором.

У позоній заяві зазначено, що відповідач почала порушувати умови договору позики від 16.12.2011 р. ще з 16 січня 2012 року, оскільки не повертала перші обумовлені платежі в погоджені строки, що призвело за собою застосування до ОСОБА_2 відповідних заходів забезпечення виконання зобов"язань. При цьому, відповідач здійснила погашення лише чотири рази, хоча мала здійснити його шість разів.

Відповідно до п. 9 договору позики від 16.12.2011 р. № 3821 якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов"язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу у гривнях з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожний день прострочення, включаючи день оплати, а також 3% річних від простроченої суми.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не виконувалися умови договору позики від 16.12.2012 р. № 3821 щодо вчасного повернення позики до виниклих правовідносин було застосовано нарахування пені.

Станом на 21 вересня 2012 року була досягнута домовленість, на виконання якої було повернуто найбільший платіж, проте попередній платіж в розмірі 3080євро та непокритий погашенням платіж у сумі 2090,60 євро не повернуто, відповідно наявна заборгованість ОСОБА_2., на думку позивача, складає 5170,60 євро.

В зв"язку з тим, що офіційний курс валюти євро стано мна дату розрахунку 14.04.2015 р. встанволений на рівні 100 євро = 2418.6309 грн., то відповідно сума заборгованості в гривнях за договором позики від 16.12.2011 р. на вказану дату за офіційним курсом НБУ становить 125 057,73 грн.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 16.12.2011 р. № 3821 в розмірі 5170,60 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 125 057,73 грн.

В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить стягнути з відповідача 3080 євро заборгованості за офіційним курсом НБУ.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 3821. (а.с. 6)

Згідно п. 1 вказаного договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 993 187,83 грн.,що є еквівалентом суми 95 480 євро за погодженим сторонами за цим договором курсом на день укладення цього договору (1 євро = 10,402051 грн.), до підписання цього договору.

Відповідно до п. 4 договору про сплату чергових платежів позиколавець на вимогу позичальника робить відмітку на розписці або видає розписку в одержанні грошей.

Як вбачається із приписів п.п. 2.3 договору зазначену вище суму грошей позичальник зобов"язується повернути позикодавецві готівкою в строк до шістнадцятого червня 2012 року. Позверннення позики здійснюється в м. Києві погівкою у гривнях за комерційним курсом на день повернення у такі строки та розміри:

до 16.01.2012 р. - 3080 євро,

до 16.02.2012 р. - 3080 євро,

до 16.03.2012 р. - 3080 євро,

до 16.04.2012 р. - 3080 євро,

до 16.05.2012 р. - 3080 євро,

до 16.06.2012 р. - 80 080 євро.

Звертаючись у суд з даним позовом, позивач зазначає, що відповідач почала порушувати умови договору позики від 16.12.2011 р. ще з 16 січня 2012 року, оскільки не повертала перші обумовлені платежі в погоджені строки, що призвело за собою застосування до ОСОБА_2 відповідних заходів забезпечення виконання зобов"язань. При цьому, відповідач здійснила погашення лише чотири рази, хоча мала здійснити його шість разів.

Відповідно до п. 9 договору позики від 16.12.2011 р. № 3821 якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов"язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу у гривнях з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожний день прострочення, включаючи день оплати, а також 3% річних від простроченої суми.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 21 вересня 2012 року була досягнута домовленість, на виконання якої було повернуто найбільший платіж, проте попередній платіж в розмірі 3080 євро не повернуто.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних.

Позивач просить суд стягнути з відповідача меншу суму - 3080 євро за офіційним курсом НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача за договором позики від 16.12.2011 р. підлягає заборгованіть у розмірі 3080 євро, що за офіційним курсом НБУ таном на день ухвалення рішення становить (100 євро = 2 338.8037 грн.) 72 041 грн. 20 коп.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 720 грн. 41 коп.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 551, 625, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Петропавловськ-Камчатський Російська Федерація, іден. номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 3080 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 72 041 грн. 20 коп., та 720 грн. 41 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: