Справа № 357/4493/15-ц Головуючий у І інстанції Ярмола О.Я.
Провадження № 22-ц/780/3410/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 47 16.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Поліщука М.А.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, в обґрунтування якого зазначив, що з 20.04.2001 року він з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, за час якого сторонами було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, два автомобілі марки ВАЗ 21121-110-01, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 і марки Volkswagen Passat, 2008 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2, меблі вартістю 59 581 грн., а всього в шлюбі придбано майна на 1 029 289 грн. Позивач вказав, що подружнє життя з відповідачем не склалося, постійно виникають сварки та конфлікти по різним дрібницям, а тому просив суд розірвати його шлюб з ОСОБА_2 та поділити спільно нажите майно, передавши у власність відповідача вказані автомобілі і залишити у власності ОСОБА_3 квартиру та меблі.

В свою чергу ОСОБА_2 подала зустрічний позов про розподіл спільного майна подружжя, посилаючись на те, що в період шлюбу з ОСОБА_3 окрім зазначеного ним майна (квартира, меблі та два автомобілі) також було спільно нажито подружжям й інше майно, а саме : картини художника Т.Фокіної «Ромашкове поле», «Перший мороз», «Зимовий ліс», фарфорові статуетки «Балерина», «Дівчинка з конем», «Дівчинка на коні», «Орел» (великий), «Хлопчик з конем», підсвічник «Янголятко», статуетка «Викрадення Європи», «Венера», «Борці», «Олень», «Амур та Психея», «Качка», «Орел» (маленький), «Кінь», «Пара коней», телевізор «Soni», з DVD marantz та 3 колонки Mordannt, Ipod «Apрle» телевізор маленький «Philips», приставка «Panasonik», компютер «Toshiba», Ipod mini «Apрle», кришталевий посуд та сервіз «Мадонна», виробництва Німеччини, - всього майна на 1 248 727 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач за зустрічним позовом запропонувала свій варіант поділу спільного майна, який передбачає стягнення з ОСОБА_3 компенсації різниці вартості майна, при цьому наполягала, що їй має бути виділено 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21121-110-01, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстровано за нею.

В ході розгляду справи ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги, запропонувавши свій варіант поділу спільного майна подружжя, а також просив визнати за кожним із сторонами право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 21121-110-01, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та залишити у своїй власності автомобіль марки Volkswagen Passat, 2008 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 також уточнила позовні вимоги, виключивши з переліку спільного майна, що підлягає поділу - кришталевий посуд, сервіз «Мадонна» та Ipod «Apрle», оскільки дане майно буде поділено сторонами добровільно.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та про поділ майна подружжя розєднано в окремі самостійні провадження.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Поділено спільне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступним чином:

- передано у власність ОСОБА_2 ? частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 33 1840,50 грн.;

- передано у власність ОСОБА_2 автомобіль марки ВАЗ 21121-110-01, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 67 613 грн.;

- передано у власність ОСОБА_2 кухню «Діану», вартістю 8 311 грн., спальню «Мімоза» - 12 079 грн., стінку «Престиж» - 16 589 грн., мякий куточок «Ніколь» та шкаф-купе «Стерх» - 59 531 грн., фарфорові статуетки «Балерина» - 2 500 грн., «Дівчинка з конем» - 2 500 грн., «Дівчинка на коні» - 2 500 грн., картину художника Т.Фокіної «Ромашкове поле» - 6 250 грн., - всього майна на 509 713,50 грн.

- залишено у власності ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 331 840, 50 грн.;

- передано у власність ОСОБА_3 автомобіль марки Volkswagen Passat, 2008 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 238 423 грн.;

- передано у власність ОСОБА_3 фарфорові статуетки: «Орел» (великий), вартістю 2 500 грн., «Хлопчик з конем» - 2 500 грн., підсвічник «Янголятко» - 2 500 грн., статуетка «Викрадення Європи» - 2 500 грн., «Венера» - 2 500 грн., «Борці» - 2 500 грн., «Олень» - 2 500 грн., «Амур та Психея» - 2 500 грн., «Качка» - 2 500 грн., «Орел» (маленький) - 2 500 грн., «Кінь» - 2 500 грн., «Пара коней» - 2 500 грн., телевізор «Soni» з DVD marantz та 3 колонки Mordannt - 37 500 грн., телевізор маленький «Philips» та приставка «Panasonik» - 5 000 грн., компютер «Toshiba» - 25 000 грн., Ipod mini «Apрle» - 7 500 грн., картини художника Т.Фокіної «Перший мороз» - 2 500 грн., «Зимовий ліс» - 8 750 грн., всього майна на 684 013,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 різницю вартості спільного майна в сумі 174 300 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про виділення у власність 3/4 частини квартири, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя, незважаючи на те, що право власності зареєстровано за позивачем за первісним позовом, і підстав для відступу від рівності часток сторін не встановлено.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 квітня 2001 року у відділі РАГСу Білоцерківського МУЮ Київської області.

Від шлюбу дітей у сторін немає і на даний час має місце спір про розірвання шлюбу.

За час перебування у шлюбі подружжям було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, два автомобілі марки ВАЗ 21121-110-01, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 і марки Volkswagen Passat, 2008 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2, а також меблі, що перебувають в зазначеній квартирі, вироби мистецтва та предмети домашнього вжитку.

При розгляді справи в суді першої інстанції сторони погодили перелік майна, що підлягає поділу, вартість вказаного майна, спосіб поділу, погодили питання компенсації різниці вартості спільного майна позивачем за первісним позовом ОСОБА_3, однак спірним питанням залишилося поділ квартири АДРЕСА_1.

Наполягаючи на своїх вимогах, позивач за зустрічним позовом вказала, що до укладення шлюбу мала у особистій власності однокімнатну квартиру по АДРЕСА_3. Також сторони мали спільну однокімнатну квартиру по АДРЕСА_5, яку продали за 4 000 дол. США та, взявши у родичів кошти в борг, купили в грудні 2004 року спірну квартиру по АДРЕСА_1 за 18 000 дол. США. В травні 2005 року вона продала власну квартиру за 11 500 дол. США і розрахувалася з боргами, які виникли в звязку з придбанням квартири по АДРЕСА_1, а тому при поділі спільного майна подружжя має бути враховано, що її частка спірної квартири є більшою за рахунок внесення коштів вилучених від продажу власного житла.

За правилами ст.ст. 60, 61, 65, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 грудня 2004 року ВАТ трест «Київміськбуд -1» та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, згідно якого покупець купив у продавця за 96 096 грн. квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,6 кв.м.

Право власності на вказане нерухоме майна зареєстровано за ОСОБА_3, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6357760.

Згідно звіту про незалежну оцінку майна № СЕ-0037Р/М від 26 грудня 2014 року, оціночна вартість обєкта оцінки (без ПДВ)станом на 26 грудня 2014 року с складає 663 681,00 грн.

Поруч з цим, з наданої угоди про завдаток від 12 травня 2005 року убачається, що ОСОБА_5 зобовязується протягом 14 днів купити у ОСОБА_2 квартиру, яка знаходиться АДРЕСА_3 за 57 500 грн.

Статтями 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов'язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України.

Проте це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

По своїй юридичній природі норми сімейного законодавства, які встановлюють підстави та механізм поділу спільного майна подружжя, припускають існування факту спільної сумісної власності дружини і чоловіка в рівних частках, доки не доказано інше кимось із подружжя.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку про необґрунтованість позиції позивача за зустрічним позовом щодо збільшення її частки при поділі спільної квартири, оскільки зазначеному не надано належних і допустимих доказів, зокрема причинно-наслідкового звязку між купівлею спірної квартири та продажем її особистої квартири, що відбулося значно пізніше.

Порушивши питання щодо походження коштів, які були витрачені на придбання спірної квартири, ОСОБА_2 вказала суду, що після продажу її власної квартири, їх сімя несла різні витрати як на ремонтні роботи в спірній квартирі, так і на повернення боргів брату ОСОБА_3, сплату кредиту за автомобіль та інше.

Тобто, висновок суду першої інстанції про безпідставність твердження, що вилучені в травні 2005 року кошти від продажу власної квартири ОСОБА_2 були витрачені саме на придбану подружжям квартири АДРЕСА_1 в грудні 2004 року є правильним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, по при те, що право власності зареєстровано за відповідачем, а їх частки є рівними.

Правових підстав для відступу від рівності часток сторін при апеляційному перегляді рішення суду колегією суддів не встановлено.

Таким чином рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді