Справа №: 272/776/15-ц
Провадження № 2/272/422/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванкіської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначив,що 4 грудня 2004 року помер його батько ОСОБА_2 Семенович.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 3 по вул.Житомирській в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд,розташованої за вказаною адресою. Вона є єдиним спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Відповідач спадщину не прийняв. Але вона не може оформити спадщину,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Спадщину на земельну ділянку вона прийняла,отримавши свідоцтво на спадщину.Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не зявився,направила на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в її відсутність,вказувала,що позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи,суд встановив : 4 грудня 2004 року помер батько пощивпача ОСОБА_2 Семенович.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 3 по вул..Житомирській в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд,розташованої за вказаною адресою.Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Відповідач спадщину не прийняв. Спадщину на земельну ділянку позивач прийняла,отримавши свідоцтво на спадщину.Але позивач не може оформити спадщину в позасудовому порядку,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).

Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),ст.ст.328,380, 1269 ЦК України ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),згідно якої вважається,що спадкоємець,який вступив у фактичне володіння спадковим майно,вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину.Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та у відповідності з нормами ЦК України 1963 року.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок № 3 по вул.Житомирській в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку 0,25 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд,розташованої за вказаною адресою,оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),ст.ст.328,380, 1269 ЦК України ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України,ст.ст.10,11, 60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 3 по вул.Житомирській в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_3