Справа № 381/2433/14-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л.М.
Провадження № 22-ц/780/713/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 26 10.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова Олена Анатоліївна про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

До суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем - ОСОБА_5 кредитного договору № КІF0GA 00003581 від 23.08. 2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 50 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.07.2017 року. Також, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № КІF0GA 00003581 від 23.08. 2007 року, позивач і відповідач уклали договір іпотеки № КІF0GA 00003581 від 23.08. 2007 року, згідно з яким відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно: будинок загальною площею 125,30 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1. Проте, у порушення норм закону та умов договору, зобовязання по поверненню кредиту відповідач ОСОБА_5 не виконав, що призвело до збитків позивача, а тому банк вимушений був звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів категорично заперечував проти задоволення позову, вважає його необґрунтованим, про що надав письмові заперечення.

Третя особа - нотаріус Фастівського міського нотаріального округу - Чернишова О.А. суду пояснила, що здійснила нотаріальне посвідчення договору іпотеки 23 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанком» - іпотекодержателем та, і з іншої сторони, іпотекодавцем ОСОБА_3, яка виступила майновим поручителем ОСОБА_5, дані відомості були зареєстровані в реєстрі за № 3248. Для оформлення цієї угоди сторонами були надані всі необхідні документи і договір був підписаний обома сторонами.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

23 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № КІF0GA 00003581. В рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, позивач і відповідачі уклали договір іпотеки № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, згідно з яким відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно: будинок загальною площею 125,30 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону.

Проте, у порушення умов договору та зазначеної норми закону, відповідач зобовязання належним чином не виконав і у звязку з цими порушеннями станом на 10.04.2014 року утворилась заборгованість по сплаті кредиту в сумі 166517,29 дол. США, що за курсом НБУ складає 2099782,98 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, відповідно до п. 35.2 Договору іпотеки від 23.08.2007 року за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобовязань іпотекодавцем за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № КІF0GA00003561, укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем.

Отже, у відповідності до п 35.2 договору іпотеки № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Чернишовою О.А., зареєстровано в реєстрі № 3248 та укладеного між позивачем та відповідачами, договором іпотеки забезпечується виконання зобовязань за кредитним договором № КІF0GA 00003561 від 23.08.2007 року про повернення кредиту, наданого у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 57950 дол. США, а ПАТ КБ «Приватбанк» вимагає задовольнити вимоги за кредитним договором № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року за отримання кредиту в розмірі 50000 дол. США і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік.

Таким чином, на думку суду, мова йде про різні кредитні угоди і цілком зрозуміло, що договір іпотеки не забезпечує вимоги за кредитним договором № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, що явно вбачається зі змісту п.35.2 іпотечної угоди.

А оскільки умови договору іпотеки № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Чернишовою О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3248, не забезпечують вимоги за кредитним договором № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, то і вимоги по зверненню стягнення у будь-якій формі є такими, що не підлягають застосуванню.

Згідно наданої представником позивача копії «Заставної», за цим документом виданим ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що проживають за адресою АДРЕСА_1, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором № КІF0GA00003561 від 23.08.2007 року вбачається, що зобовязання, які виникають у ОСОБА_2 передбачені кредитним договором № КІF0GA00003561 від 23.08.2007 року, а не кредитним договором № КІF0GA00003581 від 23.08.2007 року.

Судом першої інстанції був зроблений висновок, з яким погоджується і колегія суддів, що інші, надані представником позивач а копії документів, зокрема витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, витяг з єдиного реєстру заборон відчуження, тощо, ніяким чином не заперечуються іншою стороною, а тому не є доказами, що підтверджують позовні вимоги.

Отже, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у позивача відсутні будь-які підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, що посвідчений нотаріусом Чернишовою О.А. за № 3248, тому що договір іпотеки не забезпечує виконання умов кредитного договору № КІF0GA 00003581 від 23.08.2007 року, внаслідок чого не підлягають задоволенню і вимоги банку заявлені згідно ст.ст. 38, 39 ЗУ «Про іпотеку», а саме про виселення відповідачів.

В судовому засідання колегією суддів було зобовязано позивача по справі направити на адресу суду належний доказ можливої описки у п. 35.2 Договору іпотеки № КІF0GA00003581 від 23.08.2007 року.

Натомість, на адресу суду надійшла довідка банку про наявність у вказаному пункті договору іпотеки описки, без необхідних вихідних даних, не зареєстрована в ПАТ КБ «Приватбанк».

Окрім цього, надіслана довідка підписана невідповідною посадовою особою, повноваження якої є незрозумілими та юридично визначеними.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

А тому, посилання апелянта на те, що в іпотечному договорі, а саме, в п. 35.2, присутня лише технічна описка, так як іпотечний договір містить всі ті зобовязання що і в кредитному договорі є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України, надані суду докази мають бути належними та допустимими. Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: