Справа 331/2057/15-ц
Провадження 2/331/791/15
30 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Жуковій О.Є.
при секретарі Пакуло В.С.
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення заборгованості ,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , в якому просив розірвати договір поставки ИБ № 0057-СТУ від 15 вересня 2014 року, стягнути з відповідача передоплату за договором 2800 гривень, інфляційні витрати- 481,68 гривень, 3% річних 40,31 гривень, штраф 5450 гривень.
Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що між ним та відповідачем 15 вересня 2014 року було укладено договір поставки металопластикових виробів , згідно умов якого відповідач повинен був протягом 21 робочого дня з моменту укладання договору та отримання передоплати поставити позивачу металопластикові вироби. На виконання договору позивач сплатив передоплату на загальну суму 3800 гривень, проте до теперішнього часу відповідач договір не виконав, і повернув лише 1000 гривень передоплати 10.11.2014 року.
В судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, а також просив справу розглянути у його відсутність .
Відповідач, належним чином повідомлений про час розгляду справи, до судового засідання не зявився, тому відповідно до ст. 169 ЦПК України зі згоди представника позивача справу розглянуто у відсутність відповідача, на підставі доказів , долучених до справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін при істотному порушенні умов договору іншою стороною.
Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір ИБН № 0057-СТУ від 15 вересня 2014 року на поставку метало пластикових виробів (а.с.6).
Відповідно до п.п. п.п. 1.1, 2.2., 3.2 договору, ФОП ОСОБА_2 - відповідач по справі , зобов»язався поставити позивачу металопластикові вироби у строк 21 день від дня укладання договору, а позивач в свою чергу зобов»язався оплатити вартість виробів у розмірі 5450 гривень, з яких передплата склала 200 гривень, а залишок оплати за договором на день його укладання 5250 гривень (а.с.6).
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 8823 16.09.2014 року позивачем було здійснено внесення грошових коштів за договором в розмірі 3600 гривень (а.с.7).
Відповідно до пояснень позивача, викладених у позовній заяві, ФОП ОСОБА_2 до теперішнього часу не здійснив доставку металопластикових виробів , і кошти не повернув. 10.11.2014 року відповідачем було повернуто ОСОБА_1 1000 гривень.
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази та відповідні ним правовідносини дають суду дійти підстави до висновку, що відповідачем було істотно порушено умови договору поставки ИБ № 0057-СТУ від 15 вересня 2014 року, а тому його слід розірвати та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 передплату за договором в сумі 2800 гривень.
Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки встановлені договором . П. 7.5 вищевказаного договору, укладеного між сторонами передбачено, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов»язань протягом дії договору , винна сторона сплачує штраф у розмірі повної суми оплати за виріб та роботу. Зазначене дає суду дійти висновку, що вимогу щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 5450 ,00 гривень підлягають задоволенню.
Враховуючи , що правовідносини, які склалися на підставі договору укладеного між сторонами , є грошовим зобовязанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання, а тому з відповідача слід стягнути відповідно до умов договору за період прострочення з 09 жовтня 2014 року по 19 березня 2015 року три відсотки річних в розмірі 40,31 гривень та інфляційні нарахування в сумі 481,68 гривень згідно наданого позивачем розрахунку, який виконано з дотриманням вимог закону та зменшення з 10.11.2014 року розміру грошового зобов»язання.
Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 611, 629, 651 ЦК України, , ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
Розірвати договір поставки ИБ № 0057-СТУ від 15 вересня 2014 року укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 передплату за договором в сумі 2800 ( дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, штраф в сумі 5450 (п»ять тисяч чотириста п»ятдесят) гривень 00 копійок, інфляційні втрати в сумі 481 ( чотириста вісімдесят одна) гривня 68 копійок, три проценти річних в розмірі 40 (сорок) гривень 31 копійку, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок. .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.Є. Жукова

30.04.2015