Справа № 185/6377/15-ц
Провадження № 2/185/3510/15
13 липня 2015 рокуПавлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Боженко Л.В. при секретарі Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд -
ОСОБА_1 звернулася через суд з позовом до ОСОБА_2, в якому позивач просить стягнути з відповідача за договором позики від 10 лютого 2015 року суму боргу в розмірі 9 500 грн., 3% річних у розмірі 76 грн.52 коп. та судові витратив сумі 243 грн. 60 коп. Позов мотивовано тим, що 10 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. За договором позики ОСОБА_2 отримала від позивача грошові кошти у сумі 9 500 грн. з умовою їх повернення у термін десять днів, тобто до 20 лютого 2015 року.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позивач підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного.
10.02.2015 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 договір позики, згідно умов якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 9 500грн. з умовою їх повернення до 20 лютого 2015 року. На підтвердження отримання вказаних коштів ОСОБА_2 власноруч написала розписку від 10.02.2015 року. (а.с.9).
Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
З огляду на норми ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Також, згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Кількість днів прострочення повернення боргу складає 98 .Тому станом на 29.05.2015 року відповідач повинна сплатити 3% річних від неповернутої суми у розмірі 76 грн. 52 коп.( 9500 грн. х 3% річних : 100% : 365 днів х 98 днів).
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Однак, ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики не виконала. У зв'язку з цим позовні вимоги належать задоволенню.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212-215ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10 лютого 2015 року в розмірі 9 576 грн. (девять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 52 коп., яка складається з суми боргу у розмірі 9 500 (дев'ять тисяч пятсот ) та суми 3% річних у розмірі 76 грн.( сімдесят шість) 52 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 в відшкодування витрат по оплаті судового збору суму 243 грн.( двісті сорок три ) 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.В.Боженко

м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді Боженко Л.В., за участю cекретаря судового засідання Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, який складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано платіжну картку з кредитним лімітом, встановленим банком, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, сплачувати суму процентів, нарахованих за користування коштами. Позичальник зобовязання за договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками за користування кредитом, комісії та штрафів. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі грн. та судові витрати

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.

З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, який складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Згідно умов договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту, з встановленням процентної ставки на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню заборгованості шляхом внесення щомісячного платежу. Термін дії договору відповідає строку дії карти.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору, відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання та комісію. Крім того, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення строків платежів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф (у фіксованій та процентній частинах).

В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування.

Станом на року за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі . Розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача з відповідача.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір , тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" , заборгованість за кредитним договором від року, яка утворилась станом на року у сумі .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" судові витрати у сумі

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3