Справа № 2/489/1795/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2015 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю сторін:

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визначення часток у спільні сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визначення ідеальних часток у спільні сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що її чоловік ОСОБА_3 помер, а вона є законною спадкоємицею першої черги за законом після його смерті. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/10 часток житлового будинку, які належали ОСОБА_3 на праві власності, з відповідною часткою господарських будівель та споруд. Однак оформити спадкові права на частку земельної ділянки, на якій знаходиться успадкована нею частка будинку, позивачка не має можливості. Дана земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Остання заповідала свою частку земельної ділянки ОСОБА_3, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що частка спадкодавця у спільній сумісній власності на спадкове майно не була визначена.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визначити частки у спільній власності на земельну ділянку за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, пров. 5-й Інгульський, буд. № 9 наступним чином: на 3/10 частки земельної ділянки за ОСОБА_1, на 7/10 частки земельної ділянки - за ОСОБА_4, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 часток земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 09.08.2014 р.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.06.2001 р. ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 3135-Л придбала 3/10 частини житлового будинку № 9, по пров. 5 (пятий) Інгульський в м. Миколаєві. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2015 р. вищевказаний договір визнано дійсним.

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ №614448 від 09.08.2007 р. співвласниками земельної ділянки площею 435 кв.м., яка знаходиться по пров. 5 (пятий) Інгульський, № 9 в м. Миколаєві, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

При цьому частки співвласників земельної ділянки в акті визначено не було.

Проте, відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій він розміщений. У разі набуття права власності на жилий будинок кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток у праві власності жилого будинку.

Таким чином частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою складали 7/10 та 3/10 відповідно.

14.01.2008 р. ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належних їй на праві власності 7/10 часток житлового будинку № 9 по пров. 5 (пятий) Інгульський в м. Миколаєві та земельної ділянки з кадастровим №:03:010:0003, яка належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №614448, виданого 09.08.2007 р. ОСОБА_2 міською радою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2007 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_6 Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_4 заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що належатиме їй на час смерті, ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

У встановленому законом порядку ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 Йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/10 часток житлового будинку № 9 по пров. 5 (пятий) Інгульський в м. Миколаєві.

Проте відповідно до Постанови нотаріуса 04.07.2009 р. ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлій на праві спільної сумісної власності, оскільки нотаріус може видати таке свідоцтво лише після виділення (визначення) частки у спільному майні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1226 ЦК України субєкт спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 прийняв в порядку спадкування 7/10 житлового будинку № 9 по пров. 5 (пятий) Інгульський в м. Миколаєві, отже право спільної сумісної власності на земельну ділянку житлового будинку № 9 по пров. 5 (пятий) Інгульський в м. Миколаєві також перейшло до нього в порядку спадкування.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії І-ФП № 084678 за актовим записом № 273 від 25.05. 2012 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб.

09.08.2014 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті єдиною спадкоємицею за законом є його дружина ОСОБА_1

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3

Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04. 2015 р. ОСОБА_1 є власником 7/10 часток житлового будинку № 9, по пров. 5 (пятий) Інгульський в м. Миколаєві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 164 від 22.04.2015 р., виданого Другою ОСОБА_2 держаною нотаріальною конторою.

Однак, відповідно до Постанови нотаріуса від 22.04.2015 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки спадкоємицею не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Згідно ч.2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка набула права власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, померлого 09.08.2014 р., який в свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї матері. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки іншим шляхом, окрім обраного, позивачка не може поновити порушені права.

На підставі ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визначення часток у спільні сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Миколаїв, пров. 5-й Інгульський, 9, складає - 3/10 часток, частка ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Миколаїв, пров. 5-й Інгульський, 9, складає - 7/10 часток.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 часток земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Миколаїв, пров. 5-й Інгульський, 9, в порядку спадкування за законом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: