НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/8875/13-ц
№ 2/183/121/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_2, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточнюючих позовних вимог остаточно просить:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року, разом з своїм чоловіком ОСОБА_4, за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23;

- визнати за позивачем право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, яке відповідно до технічного паспорту складається з: А - будинок, а - сіни, Б, В, Д, Е, - сарай, Ж-літня кухня, Г- вбиральня, 3 - малий вхід, 1-3 спорудження, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що згідно рішення виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 11.03.1988 року за № 105, за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок № 23, по вул. Червоноармійська с. Василівка Новомосковський район Дніпропетровська область.

03.06.1995 року, мати позивача - ОСОБА_5 зареєструвала з ОСОБА_6 шлюб.

14.04.2004 року ОСОБА_4 помер, після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. При цьому, мати позивача ОСОБА_7 на день смерті свого чоловіка проживала разом з ним.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_8 У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_2 не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За рішенням суду йому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак спадкоємець і в цей строк знову не звернувся до нотаріальної контори, у звязку з чим спадщину не прийняв.

26.04.2005 року, ОСОБА_7 померла.

У встановлений строк позивач не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки проживав на території Російської Федерації.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2012 року визначено ОСОБА_9 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року. Однак, звернувшись до Новомосковської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не представлено нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

За таких обставин, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх невизнаних прав.

В судове засідання позивач не зявився, його представник ОСОБА_10 надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Василівської сільської ради.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнав у повному обсязі, пояснивши, що у визначений судом строк для подання заяви про прийняття спадщини він не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, а тому не є спадкоємцем.

Представники третьої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.04.2004 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.14), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23.

Дана нерухомість належала померлому ОСОБА_11 на підставі рішення виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 11.03.1988 року за № 105 (а.с.9).

Згідно довідки виданої 14.11.2012 року за № 751 виконкомом Василівської сільської ради ОСОБА_11 була виділена земельна ділянка площею 0,36 га (а.с.10).

Суду надано також копію технічного паспорту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, який належить ОСОБА_11 (а.с.11-13).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_2 (а.с.43 на обороті).

ОСОБА_2 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11, померлого 12.04.2004 року, однак відповідно до Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2006 року йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, терміном на два місяці. Рішення набрало чинності 26.09.2006 (а.с.30).

Як зазначає позивач, ОСОБА_2, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак це не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_11, померлого 12.04.2004 року, ОСОБА_2 на виконання вимог ч.1 ст.1268 ЦК України звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_11 10.11.2006 року (а.с.29-об). Тобто судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_11, померлого 12.04.2004 року, за заповітом, шляхом подачі відповідної заяви.

Судом встановлено, що 03.06.1995 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 (а.с.29).

На виконання вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, 20 квітня 2004 року, тобто у втсанволений законом строк, ОСОБА_7, як дружина померлого, звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_11, померлого 12.04.2004 року, (а.с.29).

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦПК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Судом встановлено, що дружина померлого ОСОБА_11 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент його смерті 12 квітня 2004 року, була непрацездатною у звязку з досягненням пенсійного віку, а тому має право на обовязкову частку у спадщині після смерті свого чоловіка, і її частка складає ? частку у спадщині, оскільки у разі відсутності спадкоємців за заповітом, вона була б єдиною спадкоємицею за законом.

Таким чином, ОСОБА_7, звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк, прийняла спадщину, однак не переоформила відповідних прав на спадкове майно.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, не заборонених законом.

Суду надано копію свідоцтва про народження, згідно якого батьками позивача є ОСОБА_12 та ОСОБА_5 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про смерть 26.04.2005 року ОСОБА_7 померла (а.с.15).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом не встановлено, що за життя ОСОБА_7 склала заповіт, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_13, померлої 24.04.2005 року, є її син позивач ОСОБА_1 Інших спадкоємців судом не встановлено.

Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2012 року визначено ОСОБА_9 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року (а.с.17-18).

Однак, звернувшись до Новомосковської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не представлено нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.8, 35).

Так, згідно довідки КП «Новомосковське міське БТІ» Дніпропетровської обласної ради № 20594 від 02.11.2012 року, вбачається, що в БТІ відсутня інформація щодо власника домоволодіння розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23 (а.с.34 на обороті).

З вищевикладеного вбачається, що право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, належало на праві власності померлій ОСОБА_3, однак остання не встигла оформити відповідні права на це майно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Отже, аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року.

Щодо позовних вимог визнання за позивачем права власності на весь житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року, то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині вимог, адже судом не встановлено, що померлій ОСОБА_14 належав даний житловий будинок на праві особистої приватної власності.

Щодо встановлення факту а саме, факту проживання ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року, разом з своїм чоловіком ОСОБА_4, за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, то в цій частині позовних вимог суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки факт спільного проживання підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Василівської сільської ради (а.с.10), не заперечувався сторонами, і, зокрема, ніяким чином не впливає на спадкування.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1267 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка вул. Червоноармійська № 23, який згідно технічного паспорта складається А - будинок, а - сіни, Б, В, Д, Е, - сарай, Ж-літня кухня, Г- вбиральня, 3 - малий вхід, 1-3 спорудження, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 26.04.2005 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що не була присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя В.В.Березюк