АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/50/15 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - представника Другого відділу ДВС ТМУЮ - Стрілкової І.П., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року по справі за поданням головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

Головний державний виконавець Другого відділу ДВС ТМУЮ звернулася до суду з поданням, в якому просила замінити сторону виконавчого провадження, а саме: боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_4 по виконанню виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2013 року про про зобов"язання ОСОБА_3 знести частину самовільно спорудженого гаража на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,22 м і демонтувати частину металевої огорожі, зведеної ОСОБА_3 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування, посилаючись на те, що згідно договору дарування власником ? частини будинку та надвірних споруд по вул Енергетична,27 в м.Тернополі є ОСОБА_4 та спірну земельну ділянку рішенням Тернопільської міської ради надано в оренду ОСОБА_4

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Другий відділ ДВС ТМУЮ звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову, якою задовольнити подання про заміну сторони виконавчого провадження №44914190, а саме боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_4, посилаючись на обставини, зазначені в поданні.

В судовому засіданні представник Другого відділу ДВС ТМУЮ апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2006 року змінено порядок і спосіб виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2002 року, якою зобов"язано начальника Другого відділу ДВС ТМУЮ в примусовому порядку знести частину самовільно спорудженого гаража довжиною 3,22 см. Та демонтувати частину зведеної ОСОБА_3 огорожі, за рахунок коштів боржника - ОСОБА_3 В зв"язку із зміною власника 1/2 частини будинковолодіння на ОСОБА_4 (згідно договору дарування), ДВС не може вчиняти виконавчі дії щодо нового власника. Крім цього, самовільно споруджений гараж за договором дарування перейшов у власність ОСОБА_4 як сарай під літерою "Б", що підтверджується також технічним паспортом та планом земельної ділянки.

ОСОБА_2 вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскільки новим власником майна ОСОБА_3 стала ОСОБА_4

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не з"явився.

Заслухавши пояснення учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, правонаступництво у виконавчому провадженні- це заміна сторони (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв"язку із вибуттям із виконавчого провадження суб"єкта встановленого або підтвердженого рішенням суду матеріального правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі права та обов"язки правопопередника у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні в головного державного виконавця знаходиться виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2013 року про зобов"язання ОСОБА_3 знести частину самовільно спорудженого гаража на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,22 м і демонтувати частину металевої огорожі, зведеної ОСОБА_3 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування.

Постановою від 30 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження №44914190 за виконавчим листом №2-9/2002, виданим 15 жовтня 2013 року.

За даною постановою сторонами виконавчого провадження є боржник ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_2, а стягувачем ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1

Згідно договору дарування від 8 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу (реєстровий номер 1911), ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 ? частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22703184 від 13 травня 2009 року реєстраційний номер 27202878 власником ? домоволодіння, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у м.Тернопіль по вул. Енергетична, буд. 27 є ОСОБА_4 (підстава - договір дарування від 8 травня 2009 року).

Рішенням Тернопільської міської ради від 29 листопада 2013 року земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,03 га надано в користування ОСОБА_4 та 27 січня 2014 року з нею укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 яку надано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Договір оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Земельна ділянка, на якій знаходиться частина гаража та огорожі, які згідно рішення суду підлягають знесенню, знаходяться на земельній ділянці, що надана в оренду ОСОБА_4

Враховуючи наведене та те, що договір дарування не містить обов»язку обдарованого вчинити певні дії (ст. 725 ЦК України) та не свідчить про перехід до обдаровуваної ОСОБА_4 обов»язку по знесенню частини надвірної будівлі - самочинно збудованого ОСОБА_3 гаража, суд вірно відмовив у задоволенні подання про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім цього, з матеріалів справи, зокрема плану земельної ділянки та характеристики будівель, вбачається, що самочинно збудований ОСОБА_3 гараж, частина якого підлягала знесенню, за договором дарування перейшов у власність ОСОБА_4 і згідно правовстановлюючих документів числиться сараєм під літерою «Б», тобто є узаконеною будівлею у розмірах 9,26*3,86 (м).

За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська