Справа № 212/5353/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Зіміна М.В.

при секретарі судового засідання Конограй В.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначає, що працював на ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «ЦГЗК») машиністом бурової установки 5 розряду на дільниці бурових та вибухових робіт № 7 з повним робочим днем в підземних умовах. 29 грудня 2014 року під час виконання трудових обовязків з позивачем стався нещасний випадок, про що 27.01.2015 було складено Акт № 8 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом. За висновком МСЕК від 29.04.2015 року позивачу було вперше встановлено 80% стійкої втрати працездатності та другу групу інвалідності на наслідками вказаного трудового каліцтва. У зв'язку із втратою працездатності йому заподіяна моральна шкода, тому що він відчуває фізичний біль і страждання, часто звертається за медичною допомогою й неодноразово проходив курс лікування в умовах стаціонару та амбулаторно, повинен вживати медикаменти, що призвело до порушення його звичного укладу життя й це вимагає додаткових зусиль по його організації, стан здоров'я його не відновлений, моральні страждання, які він відчуває, оцінює в розмірі 243600,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_3, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав визначених у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «ЦГЗК» ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Вважає, що винним у нещасному випадку є сам позивач, а тому підприємство не повинно відповідати за заподіяну шкоду здоровю, також вважає, що моральна шкода повинна бути відшкодована іншими винними особами у нещасному випадку, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, позивач ОСОБА_3 працював з 30.06.2004 року по 30.04.2015 року на ПАТ «ЦГЗК» машиністом бурової установки на дільниці бурових та вибухових робіт № 7 з повним робочим днем у підземних умовах шахти ім. Орджонікідзе та був звільнений з підприємства у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-14).

29 грудня 2014 року під час виконання трудових обовязків з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок якого останній отримав закриту травну грудної клітини: забій грудної клітини; закритий перелом правої ключиці; закритий перелом обох кісток у середній третині правого передпілля; забійну рану 4 пальця правої кисті.

За результатами розслідування вказаного нещасного випадку комісія дійшла висновку про те, що нещасний випадок з машиністом бурової установки шахти імені Орджонікідзе ПАТ «ЦГЗК» ОСОБА_3 визнано таким, що повязано з виробництвом, складається акт за формою Н-1, що зазначено у п. 6 Акту проведення розслідування нещасного випадку, складеного 26.01.2015 року. (а.с.15-21).

У пункті 10 Акту № 8 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1, який складено на ПАТ «ЦГЗК», зазначено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а саме: ОСОБА_3 машиніст бурової установки, ОСОБА_4 майстер гірничий підземної дільниці бурових та вибухових робіт, ОСОБА_5 начальник підземної дільниці бурових та вибухових робіт. (а.с. 22-27).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК від 25.04.2015 року серія 12 ААА №001259 позивачу встановлена втрата працездатності в розмірі 80 % у звязку з трудовим каліцтвом та встановлена друга група інвалідності з переоглядом 01.05.2016 року. (а.с.32-33).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 29 грудня 2014 року виробнича травма сталася з причин невиконання посадовими особами ПАТ «ЦГЗК», у тому числі й самим потерпілим, вимог трудового законодавства та законодавства про охорону праці, про що вказано в п. 10 Акту № 8 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пп. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 27 січня 2004 року по справі № 1-рп/2004, зазначив, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачу під час виконання ним трудових обов'язків, спричинило йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із трудовим каліцтвом, що призвело до встановлення втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачу заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_3 80 % втрати працездатності з переоглядом у травні 2016 року та встановлення другої групи інвалідності, наявність його вини у нещасному випадку, глибину фізичних та моральних страждань позивача, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «ЦГЗК», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30 000,00 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ПАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-214, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві суму в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: М. В. Зімін