Справа № 386/161/15-ц
Провадження № 2/386/100/15
22 липня 2015 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді Рудь Н. В.
секретаря судового засідання Максютенко О.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в селищі Голованівськ справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірного підприємства «Межиріцький вітамінний завод» , ПАТ «Укрмедпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі , орендної плати та заробітної плати за час затримки розрахунку
Позивач звернувся до суду з позовною заявою і вказав, що згідно наказу №54 від 06.08.2014 року його було прийнято на роботу в ДП «Межиріцький вітамінний завод» на посаду головного енергетика.
Стягнути з відповідачів витрати по наданню правової допомоги в сумі 500 грн., судовий збір в сумі 769,65 грн..
В частині позовних вимог про стягнення орендної плати за автомобіль просить залишити позов без розгляду . На підтримання своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди зіслався на важкий матеріальний стан , хворобу дитини, ускладнення життєвих обставин та повідомив про своє трудовлаштування на іншому підприємстві з 13.03.2015 року , про що надав суду відповідну довідку.
Представники відповідачів ДП «Межиріцький вітамінний завод», ПАТ «Укрмедпром» в судове засідання не з»явились про день і час судового засідання повідомленні належним чином . Представник ДП «Межиріцький вітамінний завод» надав суду заперечення, в якому вказав, що позивач стверджує, що відповідачем не виконано умов договору найму (оренди) транспортного засобу від 05.02.2014 року , а саме не виплачено орендну плату за період з травня 2014 року по лютий 2014 року . Такі твердження позивача не відповідають дійсності, так як відповідачеві автотранспорт , який зазначений в договорі не передавався. Акт приймання-передачі транспортного засобу не укладався, це ще раз підтверджує, що відповідач даним автомобілем не користувався.
Вважає, що вимоги позивача по відшкодуванню моральної шкоди не відповідають дійсності. В позовній заяві не вказано, в чому полягає ця шкода , якими неправомірними діями її завдано , з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.
Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог за первинними та уточненими вимогами.
Суд, заслухавши позивача , вивчивши матеріали справи, заперечення відповідача , дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що згідно наказу №54 від 06.08.2014 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу на ДП «Межиріцький вітамінний завод» на посаду головного енергетика.
Згідно наказу №77 від 11.09.2014 року його було звільнено з займаної посади за п.1 ст. 36 КЗпП. На день звільнення йому не виплачено заробітну плату в розмірі 6151,18 грн..До цього часу йому заборгованість по заробітній платі не виплачено.
Відпосвідно до п.5 розд. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати , затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середнього динна) заробітна плата , яка згідно з п.8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках , передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 порядку).
Згідно довідки ДП «Межиріцький вітамінний завод» його сукупний дохід складає 6151,18 грн.,кількість робочих днів вересень 13, жовтень 23, листопад 20, грудень 23, січень 20, лютий 20, березень 12, разом 131 робочий день.
Пропрацьовано 18 робочих днів, за цей період борг по заробітній платі склав 6151, 18 грн..
Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємництва, установи, організації, проводиться в день звільнення.
Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Але враховуючи трудовлаштування позивача, по 13.03.2015 року . Різницю у розмірі заробітної плати суд не враховує за відсутністю доказів про розмір заробітної плати.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.. 117 КЗпП України.
Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв»язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст..117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку.
Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища , яке існувало до порушення цього права (наприклад поновлення на роботі), так і механізм компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв»язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб , на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст.ст.3,4,11,31 ЦПК ).
КЗпП не містить будь-яких обмежень чи винятків щодо компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст..237-1 цього кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема , повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин .
На підставі ст. 237-1 КЗпП України позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду.
При вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, слід мати на увазі, що винна у заподіянні цієї шкоди особа може бути звільнена від обов'язку відшкодування тільки за умови, якщо вона доведе відсутність своєї вини (умислу або необережності). За наявних обставин відповідачі відсутність своєї вини не довели.
Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Не підлягає стягненню вартість правової допомоги за відсутності відповідних розрахунків.
Викладене підтверджується: копіями трудової книжки , а-с. 8, наказ розпорядження, а-с.9, наказ про припинення трудового договору, а-с 10, довідкою про доходи ,а-с.11, та доданими до справи документами .
Керуючись ст. ст. 8, 10, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК, ст..ст. 115-117, 237-1, КЗпП України, ч.1 ст.1167 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірного підприємства «Межиріцький вітамінний завод» , ПАТ «Укрмедпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі , орендної плати та заробітної плати за час затримки розрахунку задовольнити частково.
Позовні вимоги в частині стягнення орендної плати згідно договору найму транспортного засобу від 05.02.2014 року залишити без розгляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення в такий же строк з дня складання повного рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Суддя: Рудь Н. В.