Справа № 369/3884/15ц Головуючий у І інстанції Медвідь Н.О.
Провадження № 22-ц/780/3579/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 24 17.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В., Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ТОВ «Маркс.Капітал» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 грудня 2011 року о 17год. 30 хв. в м. Києві по вул. Велика кільцева дорога сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля Опель д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки Опель д.н.з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «Страхова Компанія «Лафорт» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача.

Потерпіла особа 26 грудня 2011 року звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі звіту був складений страховий акт та був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи, та виплачено страхове відшкодування в розмірі 14019 грн. 78 коп.

Оскільки відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «Лафорт», то останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування.

01 липня 2013 року між позивачем та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист про стягнення страхового відшкодування у досудовому порядку, проте відповідач на вимогу не відреагував.

ТОВ «Маркс.Капітал» просило суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14019 грн. 78 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2011 року о 17 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Велика кільцева дорога сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля Опель д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок ДТП автомобіль марки Опель д.н.з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується первиною довідкою ДАІ, та постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 12).

На момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «Страхова Компанія «Лафорт» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0061710 від 20 листопада 2011 року, за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 (а.с. 13).

Потерпіла особа 26 грудня 2011 року звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП згідно постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 14, 15).

На підставі звіту № 47/12 від 14 лютого 2012 року фахівцем ПрАТ «СК «Лафорт» був складений страховий акт №1311047-1 від 24 квітня 2012 року та був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи (а.с. 16-21).

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14019,78 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2956 від 08 червня 2012 року (а.с. 32).

01 липня 2013 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників (а.с. 7-9).

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист про стягнення страхового відшкодування у досудовому порядку, проте відповідач на вимогу не відреагував (а.с. 34).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, позивачем доведено та обґрунтовано свої вимоги, відповідно до положень ст.ст. 57-59 ЦПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно п.38.1.1(г) ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону».

Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Аналогічні норми щодо необхідності письмового повідомлення страхувальником страховика в указані строки про настання дорожньо-транспортної пригоди містяться в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між відповідачем та ПрАТ «СК «Лафорт».

01.07.2013 між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_2 страховика про настання страхового випадку.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: