06 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Залімської Н.В.,
при секретарі - Берко Я.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 04 грудня 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання позивача її дочки - відповідача по справі, яка була зареєстрована у квартирі 16 травня 2006 року, однак не проживає в ній з листопада 2013 року. Покинула житло відповідач добровільно, однак з реєстраційного обліку не знялася, що позбавляє позивача права правомірно здійснювати права власника житла. Просила усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та не заперечувала про розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (до шлюбу «ОСОБА_1»), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.03.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим № 940 (а.с.10-16,20).
Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та місце реєстрації від 28.10.2014 року (а.с.21).
Однак, судом встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, в квартирі відсутні її особисті речі, що також підтверджується актом огляду квартири комісією КЖЕП (а.с.22).
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 405, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Залімська