Номер провадження: 22-ц/785/5193/15
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання не дійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду від 14 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами і просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним та ухвалити нове рішення, а саме: визнати договір довічного утримання, за яким переходило право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за цією ж адресою. При цьому вказує на те, що є істотні обставини, що не були і не могли бути відомі їй та суду на час розгляду справи, а саме: висновком експерта від 26 грудня 2014 року було встановлено, що підпис у акті встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташований з лівої сторони від друкованого тексту ОСОБА_2, виконаний не ним, а іншою особою. Державний акт на право власності на земельну ділянку видається після складення акту про погодження меж земельних ділянок в натурі. Недійсність акті про погодження меж земельних ділянок в натурі свідчить про недійсність державного акту про право власності на земельну ділянку. Внаслідок цього укладений договір довічного утримання, за яким переходило право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за цією ж адресою є недійсним внаслідок недійсності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Ці обставини він вважає нововиявленими, у зв'язку з чим звернувся з заявою до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_2 на задоволенні заяви наполягав і пояснив, що на час прийняття рішення 14 жовтня 2013 року не було відомо про те, що підпис в акті встановлення меж земельної ділянки в натурі належить не йому, хоча він про це заявляв в ході розгляду справи. Ця обставина стала відома лише після проведення судової почеркознавчої експертизи. У теперішній час в рамках кримінального провадження проведена почеркознавча експертиза, за висновком якої підпис в акті встановлення меж в натурі земельної ділянки належить не йому, а іншій особі. Вважає вказані обставини ново виявленими, у зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала заяву.

Відповідач по справі - ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, оскільки ОСОБА_2 в ході розгляду справи посилався на ту обставину, що підпис в акті встановлення меж в натурі належить не йому. Крім того, на їх думку, та обставина, що підпис в акті встановлення меж в натурі виконаний не ОСОБА_2, не має відношення до вказаної справи, оскільки предметом позову є договір довічного утримання.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2013 року залишено без задоволення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що 14 жовтня 2013 року по цивільній справі № 1506/4334/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання договору довічного утримання недійсним ухвалено рішення, яким позовна заява залишена без задоволення.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є договір довічного утримання, укладений 15 вересня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, за яким останній одержав у власність житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, та земельну ділянку (т.1 а.с. 75-77).

В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підставою для перегляду рішення ОСОБА_2 вказує на те, що є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи, а саме: та обставина, що підпис в акті встановлення в натурі меж земельної ділянки, на якому підпис від імені ОСОБА_2 виконаний не ним, а іншою особою, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 26 грудня 2014 року.

Згідно ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. При цьому відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1,2 частини другої статті 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 5 вказаної Постанови передбачено, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України, не є нововиявленими. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що при розгляді справи по суті він посилався на ту обставину, що підпис в акті встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_7 напроти прізвища ОСОБА_2 виконаний не ним, а іншою особою.

Також судом встановлено, що в апеляційній скарзі (т.2 а.с. 184) ОСОБА_2 посилався на ту обставину, що його підпис на акті встановлення в натурі меж земельної ділянки підроблений.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 не є нововиявленими, оскільки він посилався на них у своїх поясненнях у судовому засіданні, вказував на це в апеляційній скарзі, крім того, ці обставини не стосуються предмета доказування, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_2 однак не погоджується з мотивами якими керувався суд першої інстанції, в зв'язку з чим змінює мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції з викладенням інших підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_2 звертаючись з позовом до ОСОБА_6 про визнання договору довічного утримання недійсним за результатами розгляду якого рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено, посилався на те, що при укладенні договору довічного утримання від 15 вересня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, його тітка ОСОБА_7 за своїм станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_2 в позовних вимогах до ОСОБА_6 про визнання договору довічного утримання недійсним не посилався на обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог на те, що у акті встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташований з лівої сторони від друкованого тексту ОСОБА_2, виконаний не ним, а іншою особою. Державний акт на право власності на земельну ділянку видається після складення акту про погодження меж земельних ділянок в натурі. Недійсність акті про погодження меж земельних ділянок в натурі свідчить про недійсність державного акту про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує таки питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін.

Оскільки ОСОБА_2 при поданні позову до ОСОБА_6 посилався лише на те, що при укладенні договору довічного утримання від 15 вересня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, його тітка ОСОБА_7 за своїм станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними та не посилався як на підставу для задоволення позовних вимог на те, що у акті встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташований з лівої сторони від друкованого тексту ОСОБА_2, виконаний не ним, а іншою особою. Державний акт на право власності на земельну ділянку видається після складення акту про погодження меж земельних ділянок в натурі. Недійсність акті про погодження меж земельних ділянок в натурі свідчить про недійсність державного акту про право власності на земельну ділянку - відсутні підстави для перегляду рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Зазначені обставини є також підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 307 ч.2 п.3, 312 ч.1 п.2, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Змінити мотивувальну частину ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2015 року. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич