Справа № 489/6938/14-ц
Номер провадження 2/489/95/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03 березня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Головного Управління Міністерства доходів і зборів (далі - відповідач), третя особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьку ОСОБА_3 та діду ОСОБА_4 належала на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 по ? частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини зазначеної квартири. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк вона не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини зазначеної квартири. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк вона не зверталась.

Її мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Її баба ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті батька та діда є вона.

24.06.2014 вона звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності, як після смерті батька, так і після смерті діда, оскільки нею не надано доказів про реєстрацію в зазначеній квартирі разом з померлими на день їх смерті.

Посилаючись на те, що вона вступила в управління та володіння спадщиною, позивач просила суд встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Ухвалою суду вирішено провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1998 виданого ЖКВ ВО "Зоря" та зареєстрованого в ММБТІ за № 18274 від 05.11.1998, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частині кожному (а. с. 14).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а/з № 420 (а. с. 23).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 23.10.2014 наданої Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою на запит суду, заповіт ОСОБА_3 не складався (а. с. 43, 44).

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його донька - позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, а/з № 3386 (а. с. 15).

Як зазначає позивач, до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті батька вона не зверталась.

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Фоменко С. П. від 24.06.2014 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що позивач до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті батька не зверталась, данні про її реєстрацію разом з померлим на день смерті відсутні (а. с. 26).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а/з № 5881 (а. с. 24).

Частиною 2 статті 529 ЦК УРСР (1963) визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що позивач є онукою померлого ОСОБА_4.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 вересня 2014 року, залишено в силі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2014 про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у зв'язку з недоведеністю. В ухвалі апеляційного суду зазначено, що позивачем не надано будь-яких доказів вступу в управління та володіння спадковим майном, окрім квитанцій про сплату за комунальні послуги, які не підтверджують вказані обставини. Також апеляційний суд звернув увагу на те, що Миколаївська міська рада є неналежним відповідачем, оскільки позов має бути пред'явлено до держави в особі податкових органів.

Враховуючи те, що у цій справі інші сторони, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Окрім того, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців (п. 113 вищевказаної Інструкції).

На підтвердження того, що позивач вступила в управління та володіння спадковим майном вона надала документи про право власності на квартиру (а. с. 14), технічну документацію (а. с. 28-29), документи про нагородження батька (а. с. 30), що потрапили до її володіння після смерті батька ОСОБА_3

Проживання позивача у вказаній квартирі підтверджується зазначенням квартири як місця мешкання у відповіді на звернення до Миколаївської міської ради, особовій картці, заявах та медичних документах позивача (а. с. 18-20, 55-59).

Також факт вступу у володіння квартирою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Головного Управління Міністерства доходів і зборів, третя особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв