РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача- Бондарчука Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3, Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, Державної податкової інспекції Печерського РУЮ м. Києва

третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на транспортний засіб та звільнення його з-під арешту

в с т а н о в и в :

У червні місяці 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на транспортний засіб та звільнення його з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у червні місяці 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки HONDA CR-V. 2005 року випуску, номер шасі SHSRD88606U404642, двигун № V=1998В, реєстраційний номер НОМЕР_1. Цього ж дня, ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 22.01.2007 року уповноважив ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які діють кожен окремо, розпоряджатись належним йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу означеним автомобілем марки HONDA CR-V.

Перед укладанням договору купівлі-продажу автомобіля та нотаріального посвідчення довіреності ОСОБА_3 повідомив його про те, що власником автомобіля являється ОСОБА_4 та про те, що він придбав у нього автомобіль, що підтверджується відповідною розпискою.

Відповідач ОСОБА_3 діяв на підставі довіреності від 22.01.2007 року, котра скасована не була.

Позивач після оформлення зазначеного договору купівлі-продажу автомобіля, передачі грошових коштів за нього в сумі 29 000 доларів США за нього відповідачеві ОСОБА_3 фактично став власником автомобіля та впродовж часу з 2007 по 2014 рік користувався ним.

Проте, позивач не знімав його з обліку та не переоформляв його на себе, вважаючи себе власником автомобіля.

Зі слів працівників ДАІ він дізнався, що вказаний автомобіль знаходиться у розшуку.

В подальшому йому стало відомо, що заступником начальника Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_9 на підставі виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва було відкрито виконавче провадження щодо виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження автомобіль марки HONDA CR-V д.н.з. ВХ 9208АС, який зареєстрований на ім»я ОСОБА_4 конфіскований в дохід держави за вироком суду.

Вважає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля від 03.06.2007 року укладеного ним та ОСОБА_3 дійсним, визнати за ним право власності на автомобіль та зняти з нього арешт.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просить його задоволити із означених підстав. Суду пояснила, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 03.06.2007 року було укладено письмовий правочин на підставі якого у позивача виникло право власності на автомобіль. Впродовж 7 років позивач відкрито та безперешкодно користувався означеним автомобілем та експлуатував його. Відсутність державної реєстрації автомобіля не впливає на виникнення у позивача прав на автомобіль. Обов»язок здійснення державної реєстрації чи перереєстрації транспортного засобу є похідним і не ставить в залежність виникнення права власності у позивача.

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Не заперечує про продаж означеного транспортного засобу позивачеві 03.06.2007 року за письмовим договором, який йому належав на підставі довіреності від 22.01.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 та розписки, виданої ОСОБА_4 про отримання від нього грошових коштів за автомобіль.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявленого позову не визнав, посилається на те, що довіреності про розпорядження належним йому автомобілем марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу на ім»я ОСОБА_10, ОСОБА_3 або ОСОБА_11, або ОСОБА_12 або ОСОБА_13 не видавав, її не підписував, коштів від ОСОБА_3 за вказаний автомобіль не отримував. За вироком суду автомобіль конфісковано в дохід держави.

Представник Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ заявлених вимог не визнав та суду пояснив, що на виконання до Першого відділу ДВС надійшов на виконання виконавчий лист щодо про конфіскацію на користь держави майна, а саме автомобіля марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ім»я ОСОБА_4, котре одержане ОСОБА_14 злочинним шляхом.

Попередньо на означений автомобіль постановою слідчого в межах кримінальної справи був накладений арешт. Ним винесена 03.02.2014 року винесена постанова теж про накладення арешту та розшук майна боржника. Такі дії ніким із сторін не оскаржувались, і 11.05.2014 року автомобіль був затриманий та поміщений на штраф майданчик. Вважає, що транспортний засіб конфісковано у дохід держави, і право власності у заявлений спосіб визнано бути не може.

Представник ДПІ Печерського району Києва, залучений до участі у справі за клопотанням представника позивача, в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судові засідання не з»являлись, подали письмові пояснення в яких повідомили про укладення договору купівлі-продажу автомобіля 03.06.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та написання розписки про отримання грошових коштів за нього. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та просять задоволити позов ОСОБА_2

Суд, вислухавши доводи представника позивача та відповідача ОСОБА_3, доводи третіх осіб, заперечення відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом достовірно установлено,що відповідачем ОСОБА_4 у ТОВ «Форсаж-Авто» на підставі договору купівлі-продажу за №87 від 18.11.2005 року був придбаний автомобіль марки HONDA CR-V, номер шасі SHSRD88606U404642, двигун № V=1998В, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 185 761 грн., і відповідно він набув права власності на нього, що підтверджується договором купівлі-продажу.

Постановою слідчого В ОВС СУ ГУМВС України у м. Києві від 14 травня 2007 року накладено арешт на рухоме майно ОСОБА_4, зокрема автомобіль марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в межах кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_14

Вироком Печерського районного суду у м. Києві від 02 липня 2012 року ОСОБА_14 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених статтями 190 ч.4, 28 ч.3, 358 ч.2, 28 ч.3, 358 ч.3, 209 ч.2, 358 ч.2 та 358 ч.3 КК України та постановою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2013 року в порядку статей 409, 411 КПК України майно, яке перебувало під арештом, а саме автомобіль марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,зареєстрований на ім»я ОСОБА_4 конфісковано у дохід держави.

На підставі означеної постанови, яка набрала законної сили Печерським районним судом м. Києва, виконавчий лист від 25.12.2013 року був направлений у ДПІ у м. Хмельницькому ГУ Міндоходів для виконання.

Постановою від 03.02.2014 року заступника начальника Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ постановлено накласти арешт та оголошено розшук автомобіля марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім»я ОСОБА_4 та 11 травня 2014 означений автомобіль було затримано працівниками ІДПС ВДАІ та поміщено на штраф майданчик.

Позивач вважає, що набув права власності на означений транспортний засіб, позаяк 03.06.2007 року уклав із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу автомобіля за 29 000 доларів США, став його власником та не знімав його з обліку, здійснював поточні ремонтні та профілактичні роботи, щороку проходив державний технічний огляд, що підтверджується документально.

Однак, наявність арешту та затримання транспортного засобу працівниками ДАІ порушує його право власності.

При цьому посилається на те, що право власності на автомобіль перейшло від продавця ОСОБА_3 до нього, позивача по справі, оскільки між власником автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично відбувся оплатний правочин, а саме купівля-продаж автомобіля оформлений довіреністю, що підтверджується письмовою розпискою від 29.01.2007 року. До нього, в свою чергу, право власності на транспортний засіб перейшло на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2007 року, який укладений у письмовій формі, і який також був оформлений довіреністю виданою ОСОБА_3- ОСОБА_2, ОСОБА_5І, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Разом з цим представник позивача не заперечує, що за відповідачем ОСОБА_3 спірний автомобіль зареєстрований не був та вважає, що не здійснення як позивачем, так і відповідачем, реєстрації придбаного транспортного засобу в органах ДАІ ніяким чином не впливає на право власності позивача на вказаний автомобіль.

Проте з таким висновком представника позивача погодитися не можна, оскільки оформлення купівлі-продажу автомобіля шляхом видачі довіреностей не відповідає вимогам законодавства.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає, що позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу означеного автомобіля укладеного 03.06.2007 року у простій письмовій формі задоволеною бути не може з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 22 січня 2007 року нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4 ОСОБА_15 уповноважив громадян ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 бути його представниками з питань, повязаних із вчиненням правочинів щодо розпорядження, користування, експлуатації та відчуження спірного транспортного засобу з правом передоручення строком на 20 років, і дійсна до 22.01.2027 року.

Згідно розписки від 29.01.2007 року відповідач ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 автомобіль марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 133 825,0 грн., при цьому автомобіль зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_3 не був.

Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності.

Видачу генеральної довіреності без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності на автомобіль. Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством.

03 червня 2007 року ОСОБА_3, як продавець продав, а ОСОБА_2, як покупець купив автомобіль марки HONDA CR-V. 2005 року випуску, номер шасі SHSRD88606U404642, двигун № V=1998В, реєстраційний номер НОМЕР_1 укладеного у простій письмовій формі (а. с. 15-16) за 29 000 доларів США, що еквівалентно станом на 03.06.2007 року 146 740,0 коп., які продавець одержав від покупця до підписання цього договору.

Однак, станом на 03 червня 2007 року існувала пряма заборона щодо відчуження вказаного транспортного засобу накладена постановою слідчого В ОВС СУ ГУМВС України у м. Києві від 14 травня 2007 року.

Як наслідок відповідач ОСОБА_3 не набув права власності на спірний автомобіль, а відтак виступати продавцем за договором від 03.06.2007 року виступати ніяк не міг, позаяк у нього самого не виникло право власності на означений автомобіль, а у означеному письмовому договорі він діяв не як представник ОСОБА_4, власника транспортного засобу, а саме як продавець, тобто як власник. При цьому правовстановлюючого документу, виданого на його ім»я, на транспортний засіб не мав.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_4

Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року №228, які були чинні на момент видачі довіреностей.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

03 червня 2007 року ОСОБА_3, діючи від імені громадянина ОСОБА_4 за нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив громадян ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 бути його представниками з питань, повязаних із вчиненням правочинів щодо розпорядження, користування, експлуатації та відчуження спірного транспортного засобу.

Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобовязаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють,і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою інтересів особи, яку він представляє.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля,оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. п. 2.7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила державної реєстрації та обліку автомобілів) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обовязковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Відповідно до п. 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Вимоги п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України та положення Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів,а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, передбачають письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів, яким довіреність на розпорядження автомобілем в інтересах довірителя не є договором купівлі-продажу.

Із означених підстав вважати, що відбувся перехід права власності на автомобіль не можна, тому позовна вимога про визнання права власності на автомобіль законних підстав суд не вбачає.

Сторони не могли вжити заходів щодо переоформлення автомобіля у порядку, визначеному Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, оскільки на момент видачі довіреності ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення арешту на транспортний засіб.

Тому, із означених підстав вимога про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задоволенню не підлягає.

Не може бути задоволеною і вимога позивача про зняття арешту із транспортного засобу марки HONDA CR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладеного відповідно до постанови заступника начальника ДВС Хмельницького МРУЮ від 03.02.2014 року, оскільки вона є правомірною та державний виконавець діяв відповідно до вимог закону про виконання вироку Печерського районного суду від 02 липня 2012 року та постанови цього ж суду від 28.11.201 року про конфіскацію належного ОСОБА_4 транспортного засобу, котрі набрали законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, статей 208,220,237,238,244 Цивільного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на транспортний засіб та звільнення його з-під арешту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: