АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №214/9965/14 Головуючий в 1 інстанції-Попов В.В.
Провадження №22-ц/774/451/К/15 Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики від 10.02.2005 року у розмірі 500 000 грн. Одночасно із позовною заявою ОСОБА_2 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 275,8 кв.м., житловою площею 181,5 кв.м., машиномісце (паркомісце) НОМЕР_1 площею 12,1 кв.м., що розташоване на 1 (першому) рівні підвалу літ "А" по АДРЕСА_1, машиномісце (паркомісце) НОМЕР_2 площею 12,1 кв.м., що розташоване на 1 (першому) рівні підвалу літ "А" по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що у разі продажу відповідачами зазначеної квартири існує загроза неможливості виконання рішення суду про стягнення з них на його користь суми боргу.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена. Накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 275,8 кв.м., житловою площею 181,5 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 24245169 від 15.07.2014 р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Заборонено ОСОБА_1 у будь-який спосіб відчужувати, у тому числі продавати, обмінювати, дарувати, іншим способом відчужувати, передавати у заставу (іпотеку) зазначену квартиру. Накладено арешт на машиномісце (паркомісце) НОМЕР_1 площею 12,1 кв.м., що розташоване на 1 (першому) рівні підвалу літ "А" по АДРЕСА_1, машиномісце (паркомісце) НОМЕР_2 площею 12,1 кв.м., що розташоване на 1 (першому) рівні підвалу літ "А" по АДРЕСА_1, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1.Заборонено ОСОБА_1 у будь-який спосіб відчужувати, у тому числі продавати, обмінювати, дарувати, іншим способом відчужувати, передавати у заставу (іпотеку) зазначене машиномісце (паркомісце).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову.

Зокрема, апелянт посилається на те, що при задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру та паркомісця, які належать відповідачу ОСОБА_1, суд першої інстанції не взяв до уваги, що вартість квартири перевищує ціну позову більш ніж у 60 разів. При цьому позивачем взагалі не надано підтвердження вартості паркомісць, у зв'язку з чим, суд не мав можливості перевірити перевищення їх вартості над ціною позову. Крім того, суд не пересвідчився, чи існує реальна загроза невиконання рішення суду у зв'язку з відчуженням спірної квартири та не взяв до уваги наявність нерухомого майна у відповідача ОСОБА_3, який підписав з позивачем договір позики, згоду на укладення якого відповідач ОСОБА_1 не надавала.

Перевіривши законність і обгрунтованність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для цього.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, може вимагати від заявника подати додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів була прийнята Саксагансьим районним судом м.Кривого Рогу з порушенням правил підсудності.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для розгляду по суті заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду про забезпечення позову на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, як передчасної, що не позбавляє позивача права звернутися із заявою про забезпечення позову до належного суду за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: