Номер провадження: 22-ц/785/3428/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі - Томашевської К.В.

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року, -

встановила:

19.09.2014р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та додаткових витрат на дитину.

Просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання у розмірі 2000 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати, які вона понесла на розвиток здібностей дитини на навчання, а саме половину вартості оплати згідно з квитанціями, у розмірі 6475 грн.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила суд його задовольнити вповному обсязі. При цьому, позивачка посилалась на те, що відповідач на теперішній час жодної допомоги їй не надає, їх донька ОСОБА_4 зарахована у 2013 році до вищого навчального закладу - Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського, на теперішній час є студенткою 2-го курсу, на контрактній основі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, позивачка на даний час не може сама повністю забезпечити оплату навчання та інші витрати на дитину, тому просила стягнути аліменти на період навчання у розмірі 2000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. та додаткові витрати, які вона понесла на розвиток здібностей дитини на навчання, а саме половину вартості оплати згідно з квитанціями у розмірі 6475 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов не визнав, просив у задоволені позову відмовити, розглядати справу за його відсутності, надав до суду заперечення, посилаючись на те, що на даний час постійного доходу не має, на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня донька від іншого шлюбу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014р. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, яка продовжує навчання, у розмірі 700 грн., щомісячно.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову щодо стягнення з нього аліментів на навчання у розмірі 700 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилався на те, що відповідач постійно приймає участь у вихованні, утриманні дитини та опікується нею, всебічно оказує допомогу своїй доньці, якщо вона сама звертається до батька. Крім того, зазначив, що позивачкою не було надано довідки про її власні доходи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. При цьому, посилався на те, що він є підприємцем, має дохід 4000 грн. на рік, та прибуток від квартири, яка знаходиться у наймі, але дохід від оренди не отримує, оскільки вартість оренди у розмірі 1500 грн. покриває комунальні послуги. Також зазначив, що має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4., яка хворіє та потребує лікування, а тому згодний сплачувати аліменти на навчання доньки ОСОБА_4 у розмірі 50 грн.

Позивачка ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та в межах заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції з урахуванням вимог закону, матеріальногостану сторін, а також враховуючи, що позивачка не надала суду належні докази щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, а відповідач на даний час постійного доходу не має, має мінливий заробіток, на утриманні має іншу неповнолітню дитину, а також з урахуванням положення Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" , суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 700грн., щомісячно.

Відмовляючи в іншій частині позову, суд вважав помилковим посилання позивачки на те, що оплата за навчання - це додаткові витрати, оскільки зазначені витрати не можна вважати такими, що пов'язані з розвитком здібностей дитини в розумінні ст.185 СК України. Крім того, ст. 185 СК України застосовується до неповнолітніх дітей, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже є повнолітньою дитиною, а витрати на навчання входять в матеріальну допомогу, яка стягується на підставі ст.199 СК України, в зв'язку з чим позовні вимоги позивачки в цій частині задоволенню не підлягають.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено характер спірних правовідносин та зроблено висновок щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на період навчання доньки ОСОБА_4

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо розміру стягнення з відповідача аліментів на навчання повнолітньої ОСОБА_4 з наступних підстав.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, згідно паспортів сторін, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1995р., який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2014р.

Від даного шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4 зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_2(а.с.5).

Донька сторін ОСОБА_4 зарахована у 2013 році до вищого навчального закладу, а саме до Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського у м. Одесі, на теперішній час є студенткою 2-го курсу, денної форми навчання, на контрактній основі, з терміном навчання з 01 вересня 2013р. по 01 липня 2017р.(а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У п. 20 постанови Пленуму "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання покладено на обох батьків.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день ухвалення судового рішення становив 1176 грн.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 за податковою декларацією має дохід у розмірі 4000 грн. за 2014р.(а.с.74-77 ).

Згідно договору про навчання від 15 серпня 2013р., розмір оплати навчання ОСОБА_4 у Південноукраїнському національному педагогічному університеті імені К.Д. Ушинського у м. Одесі складає 30800 грн., а саме: за 2013р.- 2014р. необхідно сплатити за навчання кошти у розмірі 7100 грн. на рік, за 2014р.- 2015р., за розмірі 7600 грн., за 2015р.-2016р. у розмірі 7900 грн., за 2016р.-2016р. у розмірі 8200 грн.(а.с.78-79 ).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 посилалась на те, що вона на теперішній час не працює, підробляє іноді на ринку та має дохід щомісячно у розмірі 2000 грн. Оплату за навчання доньки допомагають сплачувати її батьки зі своєї пенсії, інших доходів вона не має. Донька навчається на контрактній основі, денної форми навчання, стипендію не отримує, потребує допомоги на навчання, яку відповідач не надає взагалі, але має доходи від підприємницької діяльності та оренди квартири, а тому просила залишити рішення суду без змін.

Відповідач у суді апеляційної інстанції погодився сплачувати на навчання доньки 50 грн., оскільки не має можливості сплачувати витрати на навчання у розмірі 700 грн. Також пояснив, що донька є повнолітньою та має змогу сама знайти роботу та сплачувати кошти за своє навчання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що з урахуванням того, що повнолітня ОСОБА_4 продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, знаходиться лише на утриманні останньої, а батьки мають рівні обов'язки щодо її утримання у зв'язку з навчанням до досягнення нею 23 років, за умови можливості надання такої допомоги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні, з визначенням розміру аліментів у твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, на період навчання ОСОБА_4

Стягнення аліментів у розмірі 400 грн. на навчання ОСОБА_4 є належним захистом прав повнолітнього та не ставить платника аліментів у скрутне для нього та інших його утриманців становище.

Успішне навчання повнолітньої ОСОБА_4 є підтвердженням її бажання набути освіту та спеціальність, а тому батьки зобов'язані цьому сприяти.

Саме по собі посилання відповідача на те, що він має іншу сім'ю, на його утриманні є малолітня дитина ОСОБА_7, не звільняє його від обов'язку утримувати свою доньку, забезпечувати їй необхідні умови для її розвитку та навчання, оскільки ОСОБА_3 є фізично здоровою людиною, здатною забезпечити їй такі умови.

Доводи апеляційної скарги з приводу необхідності відмови у задоволенні позову у повному обсязі не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, а тому не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки для цього відсутні законні підстави.

Враховуючи обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що в силу ст.309 ЦПК України вказані обставини є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру аліментів на навчання.

Рішення суду в іншій частині сторонами не оскаржується, а тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218,307 п.3 ч.1,309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року в частині розміру стягнення аліментів на навчання змінити, виклавши резолютивну частину в цій частині позовних вимог у новій редакції.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, 11 березня 1996року народження, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400(чотириста) грн. щомісячно, починаючи з 19 вересня 2014р. з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання ОСОБА_4, тобто до 01 липня 2017 року, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення аліментів на навчання відмовити.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.А. Гірняк

Л.І. Доценко