Номер провадження: 22-ц/785/4023/15
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТДВ СК "Альфа Гарант". ДП "Морський торговельний порт "Южний"', про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, за апеляційною скаргою представника ТДВ СК "Альфа Гарант" Балінової Анастасії Вікторівни на рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 березня 2015 року, -

встановила:

11.06.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів, до якого 02.03.2015 року в порядку ст. 31 ЦПК України надала заяву про зміну предмету позову та просила стягнути з відповідача ТДВ СК "Альфа Гарант" на свою користь матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля у розмірі 30 497.03 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь моральну шкоду у розмірі 5 000.00 грн. та стягнути судові виграти. При цьому позивач посилалася на те, що 14.06.2013 року внаслідок ДТП, з вини ОСОБА_4 було пошкоджено автомобіль позивача. У зв'язку із тим, що матеріальна шкода та заподіяна моральна шкода, позивачу не відшкодовані, вона була змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. При цьому пояснив, що матеріальну шкоду просив стягнути саме з відповідача ТДВ СК "Альфа Гарант", моральну шкоду з водія ОСОБА_4

Представник відповідача ТДВ СК "Альфа Гарант" Добровольський О.В. у судовому засіданні підтримав надані письмові заперечення та зазначив, що ДТП відбулося 14.06.2013 року, а позивач звернулася до страхової компанії із заявою про страхову відшкодування 16.10.2014 року. У зв'язку із пропуском строку на звернення потерпілого до страхової компанії із заявою про страхову відшкодування, на підставі п. 1.4. ст. 37 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". ТДВ СК "Альфа Гарант" було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку із чим просить суд відмовити у задоволені позову.

Представник відповідача ДП Морський торговельний порт "Южний" Бакало Ю.С. у судовому засіданні підтримала надані 09.02.2015 року письмові заперечення на позов, оскільки позивачем не заявлено жодних вимог до ДП "Морський торговельний порт "Южний". Представник підтримала позицію страхової компанії про правомірну відмову позивачу у страховому відшкодуванні, у зв'язку із пропуском нею строку на таке звернення. Крім того пояснила, що розмір страхової суми по полісу був достатнім для покриття витрат на ремонт автотранспортного засобу позивача, а тому відповідальність щодо виплати відшкодування не може бути покладена на підприємство.

Відповідач ОСОБА_4 під час розгляду справи був присутній у судових засідання, призначених на 01.09.2014 року, 29.09.2014 року. 23.10.2014 року. 27.11.2014 року, 09.12.2014 року, 24.12.2014 року, 27.01.2015 року, 09.02.2015 року та пояснював, що проти позову заперечує, оскільки немає коштів на відшкодування моральної шкоди позивачу. До судового засідання 02.03.2015 року ОСОБА_4 повторно не з'явився.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа Гарант" на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди в розмірі 30 497,03 грн. /тридцять тисяч чотириста дев'яносто сім гривень 03 копійки/.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 2500 грн. /дві тисячі п'ятсот гривень/.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа Гарант" та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. в рівних частках.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах скарги і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2013 року о 08.30 ОСОБА_4, керуючи автомобілем "Тойота", державний номер НОМЕР_1 по вул. Довга. 75 в м. Одесі, при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем "Нісан", державний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_3 Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Тонконоженка М.М. від 11.09.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с.9).

Висновком № 3498 експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів Тойота-Хайлюкс та Ніссан-Тііда, складений 25.07.2013 року встановлено, що дії водія Тойота-Хайлюкс, не відповідають вимогам п.п. 9.4. 10.1 ПДР, з технічної точки зору, привели до виникнення аварійної ситуації і наступному зіткненню транспортних засобів. Таким чином винним у вчиненні ДТП є водій ОСОБА_4 (а.с. 11-12)

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію САО 505317 ОСОБА_3 є власником автомобіля "Нісан", державний номер НОМЕР_2. 2007 року випуску /а.с. 117/.

Згідно висновку експерта № 3519 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику КТС, складеного 16.08.2013 року судовим експертом О.В. Шпаком, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля "Ніссан-Тііда", реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого при ДТП 14.06.2013 року визначається розміром 30 497,03 грн. огляд здійснювався за участі власника ТЗ та представника СК "Альфа-Гарант" Добровольського О.В. (а.с. 96-101).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ / 9985077 ДП "Морський торговельний порт "Южний" застрахувало автомобіль "Тойота", державний номер НОМЕР_1 в ГДВ СК "Альфа Гарант" (а.с. 40, 129).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_5 власником автомобіля "Тойота", державний номер НОМЕР_3, 1993 року випуску є Дп "Морський торговельний порт "Южний" (а.с. 41).

Подорожним листом службового легкового автомобіля № НОМЕР_4 від 14.06.2013 року підтверджується, що автомобілем "Тойота", державний номер НОМЕР_3, 1993 року випуску керував ОСОБА_4 (а.с. 42).

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.

З копії страхової справи до ДТП вбачається, що ОСОБА_3 особисто 02.07.2013 року звернулася до страхової компанії із повідомленням про ДТП від потерпілого, надавши до повідомлення необхідні документи, а саме: копію паспорту, копію полісу ОСЦПВ, копію ІПН, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію первинної довідки про ДТП, копію посвідчення водія, а також адміністративний протокол від 14.06.2013 року (а.с. 114).

На підставі наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заявлені до СК "Альфа-Гарант" є такими, що пред'явлені до належного відповідача.

Позивачка звернулась до суду з заявою про відшкодування шкоди 11.06.2014 року.

Судом першої інстанції встановлено, що представником відповідача разом з представником позивача обговорювалось питання про позасудове вирішення спору, в зв'язку з чим представник позивача ОСОБА_3 за довіреністю повторно звернувся до ТДВ СК "Альфа Гарант" 13.10.2014 року, подав заяву про страхове відшкодування (а.с. 110).

Листом № 12/2807 від 25.11.2014 року ТДВ СК "Альфа Гарант" повідомило, що відповідно до вимог ст. 37 п. 1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхові відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, а тому в зв'язку із не подачею заяви на відшкодування і терміни передбачені законодавством. ТДВ СК "Альфа Гарант" не має правових підстав для здійснення виплати (а.с. 94).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Законом України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року встановлено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не с порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 30 497,03 грн. підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, оскільки, позивачка внаслідок вчиненою ДТП є потерпілою, зверталася до страхової компанії і з повідомленням про ДТП від потерпілого, та звернулася до суду за захистом своїх прав 11.06.2014 року до спливу 1 року від дати вчинення ДТП, а саме 1.06.2013 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги обставини викладені представником ТДВ СК "Альфа Гарант" у наданих письмових запереченнях, оскільки вони спростовуються положеннями ст. 979 ЦК України, ст. 16 Законом України "Про страхування" та роз'ясненнями п. 19 Постанови Пленуму Вищою спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року, а тому відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування позивачу є безпідставною, та свідчить про неналежне виконання ТДВ СК "Альфа Гарант" своїх обов'язків, передбачених договором страхування та вимогами чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межax доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не оскаржував рішення суду першої інстанції, то колегія не перевіряє законність рішення суду першої інстанції в цій частині.

При таких даних колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ТДВ СК "Альфа Гарант" Балінової Анастасії Вікторівни - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 березня 2015 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТДВ СК "Альфа Гарант". ДП "Морський торговельний порт "Южний"', про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. А. Станкевич

Судді : О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша