Категорія: 19 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В. ,

суддів - Матвійчук Л. В., Мудренко Л. І.,

при секретарі Губарик К. А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором перевезення, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом. Вказував на те, що як фізична особа підприємець, 30 березня 2012 року уклав з відповідачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, договір перевезення вантажу із залученням третіх осіб. На виконання умов даного договору, було здійснено перевезення вантажу-сировини на палетах за маршрутом Німеччина - Україна та складено відповідний акт приймання - передачі робіт від 11 квітня 2012 року. Однак, всупереч домовленостей замовник ОСОБА_3, після доставки вантажу, кошти на суму 33023 грн. 53 коп. не сплатив, акт не підписав.

Крім того позивач вказував, що 30 березня 2012 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором перевезення вантажу, між ним та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно в його користь 33023 грн. 53 коп. за надані ним послуги по перевезенню вантажу та відшкодувати йому судові витрати.

21 червня 2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду позов задоволено, солідарно стягнуто з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в корись ОСОБА_2 33023 грн. 53 коп. боргу за договором перевезення та по 165 грн. 50 коп. з кожного за сплачений ним судовий збір.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просить його скасувати як незаконне, прийняте судом без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи і з висновками, які цим обставинам не відповідають та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення у справі, стягуючи заборгованість за договором перевезення вантажу солідарно із замовника перевезення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 і поручителя ОСОБА_4 в користь виконавця - перевізника ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав, що відповідачі, в силу договірних зобов'язань, несуть солідарну відповідальність перед позивачем за неоплату здійсненого перевезення вантажу.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Так, вирішуючи спір в порядку цивільного судочинства суд першої інстанції, на думку колегії суддів, не звернув увагу на те, що у даному випадку в одне провадження об'єднані вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до іншої фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, які виникли з укладеного ними договору перевезення вантажу і які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства та позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_4, що виник з окремого договору поруки, який може бути самостійним і окремим предметом позову.

У зв'язку з цим оскаржене рішення суду в зазначеній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення заборгованості за договором перевезення лише з самого поручителя.

Встановлено, що 30 березня 2012 року між фізичними особами-підприємцями ОСОБА_3 як замовником та ОСОБА_2 як виконавцем було укладено договір міжнародного перевезення вантажу із залученням третіх осіб (а. с. 4 - 8). Перевезення вантажу - сировини на палетах здійснено за маршрутом Німеччина - Україна, про що складено акт здачі-прийняття робіт від 11 квітня 2012 року та виставлено рахунок на суму 33023 грн. 53 коп., які надсилались замовнику. Однак відповідач ОСОБА_3 кошти за надані послуги з перевезення вантажу не сплатив, якт здачі-прийняття робіт підписувати відмовився (а. с. 9 - 14).

Крім того встановлено, що 30 березня 2012 року між кредитором - позивачем ОСОБА_2 і поручителем - відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником - відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань по сплаті наданих послуг з міжнародного вантажного перевезення, 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за договором від 30 березня 2012 року (а. с. 16).

Відповідно до п. п. 2.1, 2.4 даного договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником за належне виконання забезпеченого зобов'язання. Поручитель зобов'язаний розраховуватися з кредитором виключно в готівковий спосіб.

Кредитор вправі звернутися до поручителя з вимогою про виконання зобов'язання, забезпеченого порукою, незалежно від пред'явлення такої вимоги до боржника.

Також встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_4 визнав заявлені до нього позовні вимоги, про що подав до суду відповідну письмову заяву (а. с. 48).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст. ст. 553 ч. 1; 554 ч. 2 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що у випадку порушення зобов'язання боржником, кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому у разі пред'явлення вимоги кредитора про виконання обов'язку лише до поручителя останній відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки боржник ОСОБА_3 порушив зобов'язання щодо оплати послуг по перевезенню вантажу в сумі 33023 грн. 53 коп., а відповідач ОСОБА_4 поручився перед перевізником боржника ОСОБА_2 за виконання ним свого зобов'язання та визнав заявлений позов, то вказана грошова сума, з нього як з поручителя, підлягає стягненню в користь позивача ОСОБА_2

Також у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 330 грн. 24 коп.

Оскільки, судом першої інстанції в частині солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за договором перевезення було допущено порушення норм матеріального права, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення всієї суми заборгованості з поручителя ОСОБА_4 в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 задоволити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2013 року в частині солідарного стягнення заборгованості за договором перевезення з ОСОБА_4 та стягнення з відповідачів судових витрат скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 33023 грн. 53 коп. заборгованості за договором перевезення та 330 грн. 24 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді