Справа № 573/427/15-ц
Номер провадження 2/573/145/15
РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря:Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

24 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_7. Після смерті батьків відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 4,29 та 4,23 га, розташовані на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області. Крім неї спадкоємцями майна померлих є інші їх діти, а саме: її брат ОСОБА_4 і сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Останні юридичних дій щодо прийняття спадщини не вчиняли та оформлювати її не бажають. Як спадкоємець за законом, вона позбавлена можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, оскільки батьки втратили оригінали Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,29 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29 березня 2002 року, а також на земельну ділянку площею 4,23 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 29 березня 2002 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача - Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 48).

Треті особи - ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують (а. с. 65-66).

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 67).

Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 64).

Заслухавши позивачку, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_2 і третьої особи ОСОБА_4 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 7).

У свідоцтвах про народження третіх осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 батьками записані ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а. с. 38-39).

В судовому засіданні позивачка підтвердила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є її рідними сестрами і дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7

У відповідності до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Верхосульською сільською радою 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року №88, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,29 га, з яких: 3,4100 га ріллі та 0,8900 га кормових угідь в межах згідно з планом, загальною вартістю 99 660 грн. 51 коп. (а. с. 9-10).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Верхосульською сільською радою 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року №88, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ОСОБА_7 на праві власності належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,23 га, з яких: 3,0600 га ріллі та 1,1700 га кормових угідь в межах згідно з планом, загальною вартістю 99 660 грн. 51 коп. (а. с. 8, 11).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 08 січня 2015 року, встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 4,29 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, призначену для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, виданий 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №88, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №632, власником якого записано ОСОБА_6, належав ОСОБА_6.

Цим же рішенням суду встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 4,23 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, призначену для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, виданий 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №88, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №515, власником якого записано ОСОБА_7, належав ОСОБА_7 (а. с. 15-16).

Батько позивачки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 12).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_7 (а. с. 13).

Як вбачається з довідки Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області від 19 січня 2015 року спадкоємцем померлого ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_7, яка до дня смерті останнього проживала разом з ним у с. Сульське Білопільського району та вела спільне підсобне господарство. На день смерті ОСОБА_7 з нею проживали та вели спільне господарство її діти ОСОБА_4 і ОСОБА_2 Останні є спадкоємцями померлої. Крім того, згідно з законом спадкоємцями ОСОБА_7 є також діти останньої ОСОБА_3 і ОСОБА_5 Заповіти від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконкомом Верхосульської сільської ради не посвідчувались. (а. с. 14).

У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих Улянівською державною нотаріальною конторою Білопільського району Сумської області 05 березня 2015 року, спадкові справи після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не заведені (а. с. 28-29).

На даний час позивачка має намір оформити право власності на земельні ділянки, площею 4,29 га та 4,23 га, призначені для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, які розташовані на території Верхосульської сільської ради, що на праві власності належали її померлим батькам, у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини її було відмовлено так як відсутні оригінали державних актів.

Через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки ОСОБА_2 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом у нотаріальній конторі та вільно розпоряджатися спадковим майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,29 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,23 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і визнання за останньою права власності на земельну ділянку загальною площею 4,29 га, з яких: 3,4100 га ріллі та 0,8900 га кормових угідь, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на земельну ділянку загальною площею 4,23 га, з яких: 3,0600 га ріллі та 1,1700 га кормових угідь, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373,1216, 1218, 1220, 1268, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2004 року, ст. 81 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,29 га, з яких: 3,0600 га ріллі та 1,1700 га кормових угідь, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Верхосульською сільською радою Білопільського району Сумської області 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №88 від 19 березня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №632.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,23 га, з яких: 3,0600 га ріллі та 1,1700 га кормових угідь, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Верхосульською сільською радою Білопільського району Сумської області 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №88 від 19 березня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №515.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: