Справа № 732/252/15-ц
провадження № 2/732/86/15
12.03.2015 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Карпинської Н.М., секретарі - Шевеленко К.В., за участі представника позивача - Свириденко М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз" до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування завданої матеріальної шкоди за регресною вимогою, -
Представник позивача, Л.М.Чернінська, діючи на підставі довіреності № 18/3973 від 30.12.2013 року та в інтересах Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього матеріальної шкоди в розмірі 75 000,00 грн (сімдесят п`ять тисяч) та 750,00 грн. судового збору.
У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином. На а.с.30 міститься зворотнє поштове повідомлення про вручення ОСОБА_2 судової повістки про виклик до суду.
Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.
Суд, встановивши характер взаємовідносин сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадження, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з дослідженим платіжним дорученням № 169 від 30 січня 2015 року, встановлено, що ПАТ „Чернігівгаз" перерахував на користь Новозаводського ВДВС ЧМУЮ 75 000,00 (сімдесят п`ять тисяч) гривень.
У відповідності до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року „ Про деякі питання застосування судами законодавство при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, збріганням або утриманням транспортних засобів.
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості, наприклад використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички, тощо) володіє траспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, що між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку.
Статтею 1191 Цивільного Кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до пункту 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року „ Про деякі питання застосування судами законодавство при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" встановлено, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена до винної особи, оскільки за змістом ст.1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди.
З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачаню та газифікації „Чернігівгаз" грунтуються на законі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі.
Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 750 грн 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.1191 ЦК України та на підставі ст.ст. 10,11,208,209,212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз" до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування завданої матеріальної шкоди за регресною вимогою задовольнити.
Направити відповідачу, ОСОБА_2, рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі трьох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що він має право на протязі десяти днів з дня отримання його копії, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Карпинська Н.М.