У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Василевича В.С.,

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 14 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1311.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Зазначає, що судом не враховане те, що він має мінливий, нерегулярний дохід, офіційно не працевлаштований та немає реальної можливості сплачувати визначену рішенням суду суму аліментів.

Вказує, що проживає зі своєю матір'ю, яка практично знаходиться на його утриманні.

Просить суд частково скасувати оскаржуване рішення, змінити розмір аліментів на дитину та стягнути з нього аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, з моменту

________________________________________________________________________________

Справа № 569/948/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Харечко С.П.

Провадження № 22-ц/787/559/2015 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 14 жовтня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.10.2012 року (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.02.2013 року (а.с. 6).

Сімейні відносини між сторонами припиненні, спільно не проживають.

Рішенням суду першої інстанції шлюб між сторонами розірвано. У цій частині рішення суду сторонами не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив із передбаченого законом обов'язку батьків утримувати дітей до їх повноліття, а також враховуючи нестабільний характер доходів відповідача, визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлюючи розмір аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав.

Доводи апеляційної скарги про неспроможність ОСОБА_3 сплачувати аліменти на дитину у розмірі 600 грн., перебування на його утриманні матері, останнім, відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підтверджені.

Оцінюючи наданий ОСОБА_3 у розпорядження суду для підтвердження доводів апеляційної скарги епікриз № 1173 (а.с. 24-25), апеляційний суд враховує, що його перебування на стаціонарному обстеженні та лікуванні з 18.01.2013 р. по 22.01.2013 р. кардіологічного відділення центральної міської лікарні м. Рівне не підтверджує ні втрати працездатності відповідача, ні постійних значних матеріальних витрат на його лікування.

Беручи до уваги, що відповідач є непрацюючим, однак є працездатним, інших утриманців немає, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимоги стосовно стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 не надано, а судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати останнім аліменти у встановленому судом першої інстанції розмірі та наявності інших обставин, що мають істотне значення

Постановляючи рішення, місцевий суд врахував зазначені в ст. 182 СК України обставини, а також встановлений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, і прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 600 грн. щомісячно.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.