У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від

24 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від

26 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом про визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації, обґрунтовуючи його тим, що вони (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) є дітьми

ОСОБА_7, та 20 квітня 2007 року ОСОБА_7 уклав договір довічного утримання, відповідно до якого передав у власність ОСОБА_2 2/5 часток будинку АДРЕСА_1, в свою чергу відповідач ОСОБА_2 зобов'язувався утримувати ОСОБА_7 довічно. Однак, вважають цей договір недійсним з підстав, що вже до укладання цього договору ОСОБА_7 страждав стійким хронічним психічним розладом у формі вираженого органічного недоумства та за своїм станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи наведене та посилаючись на ст. 225 ЦК України, просили заявлені вимоги задовольнити, оскільки їх батько ОСОБА_7 на момент укладення правочину, хоч і не був визнаний недієздатним, однак за станом здоров'я не усвідомлював значення своїх дій та не міг свідомо керувати ними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада

2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір довічного утримання, укладений 20 квітня

2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1254.

Скасовано державну реєстрацію договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року скасовано в частині задоволення позову про державну реєстрацію договору довічного утримання від 20 квітня 2007 року в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Львова від

24 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від

26 січня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від

24 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від

26 січня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна