Справа №591/2601/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 22-ц/788/533/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

11 березня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Маслова В. О.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визначення порядку виконання рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення його заяви.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №SUXRRX12590395 від 16 листопада 2007 року станом на 25 лютого 2014 року в сумі 5013,64 грн.

На виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який пред'явлено для виконання стягувачем до ДВС Сумського міського управління юстиції, 13.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

05.11.2014 року до ВДВС Сумського міського управління юстиції надійшла заява боржника ОСОБА_3 про те, що у боржника у заставі знаходиться майно - телевізор «Samsung 32R82BХ» та пропозицією передати вказане майно для звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. заява № 60750/00).

Звертаючись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення заявник посилається на те, що відповідно до умов кредитно-заставного договору №SUXRRX12590395 необхідно змінити спосіб виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитної заборгованості, шляхом стягнення на предмет застави -телевізор «Samsung 32R82BХ».

Проте зазначені доводи ОСОБА_3, як правильно зазначив суд першої інстанції, в розумінні ст. 373 ЦПК України не можуть бути підставою для зміни способу виконання рішення суду. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до умов договору та діючого законодавства є правом а не обов'язком заставодержателя.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом саме з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, питання щодо звернення стягнення на предмет застави позивачем не ставилося і судом не вирішувалося.

Отже, на думку колегії суддів, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Посилання ОСОБА_3 в своїй заяві на ст. 217 ЦПК України не змінює сутність самого звернення, оскільки зі змісту самої заяви, її прохальної частини вбачається, що ОСОБА_3 просив змінити спосіб виконання рішення, що передбачено ст. 373 ЦПК України, і з такою заявою він звернувся на стадії виконання судового рішення. Тому апеляційна скарга і в цій частині задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

За таких обставин, коли суд постановив ухвалу з дотриманням вимог закону підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Тому керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -