Справа № 202/1645/15-ц
Провадження № 2/202/2208/2015
20 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороз В.П.
при секретарі Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 06 серпня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики. Відповідно до вказаного договору позивач надав відповідачеві кошти в сумі 118 500 грн. з умовою їх повернення до 06 серпня 2011 року, у сумі еквівалентній 15 000 доларів США. 06.08.2011, 06.08.2012, 06.08.2013 року зазначений договір продовжено до 06.08.2014 року. Відповідач не виконав своє зобовязання та не повернув своєчасно борг.
На день подання позову до суду курс долара США становить 23 грн. 13 коп. за 1 долар США., у звязку із чим сума боргу становить 346 959 грн. та 1% річних від простроченої заборгованості, згідно договору становить 1 734 грн. 75 коп.
Тому позивач змушений звертатися до суду та прохає стягнути борг за договором позики у загальному розмірі 348 693 грн. 75 коп.
Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З умов договору позики від 06.08.2010 року випливає, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 118 500 грн. з умовою їх повернення до 06 серпня 2011 року, у сумі еквівалентній 15 000 доларів США (а. с. 4). Додатковими угодами, строк повернення коштів подовжено до 06.08.2014 року (а. с. 5-7).
Відповідно до ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання за договором позики, прострочивши виконання грошового зобовязання, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 15 000 доларів США, що на момент звернення позивача до суду становить 346 959 грн. та стягнення 1 % річних, згідно договору в сумі 1 734 грн. 75 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3 654 грн. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 58-62, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 34, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_2):
· заборгованість за договором позики від 06.08.2010 року в сумі 346 959 грн.;
· 1 % річних в сумі - 1 734 грн. 75 коп.;
· судовий збір в сумі - 3 654 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.П.Мороз