Справа №263/7455/15ц
УХВАЛА Провадження № 6/263/160/2015

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням щодо обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 В обґрунтування вимог заявник зазначає, що на виконанні Жовтневого відділу ДВС ММУЮ знаходиться наказ № 5011-2/14755-2012 від 06.11.2012 р., виданий Господарським судом м. Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІС ОСОБА_2» 17311,48 грн. суму основного боргу за договором поставки №мар-000016 на умовах відстрочки платежу від 24.01.2011р., 600,35 грн. пені за договором поставки №мар-000016 на умовах відстрочки платежу від 24.01.2011 р., 300,17 грн. річні відсотки, відповідно до умов договору поставки №мар-000016 на умовах відстрочки платежу від 24.01.2011р., 1199,64 грн. витрати, повязані з вирішенням спору третейським судом.

Дослідивши матеріали, долучені до подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю держаного виконавця.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну. Зазначене право гарантоване також ст. 33 Конституції України

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

При цьому Закон України від 21 січня 1994 року „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, або він ухиляється від зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, то до виконання зобов'язань, можливо обмеження у праві виїзду за межи України.

Згідно із п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №202/98-ВР, державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Аналогічні положення закріплено й ст. 377-1 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Проаналізувавши вказані положення діючого законодавства та конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що у даному випадку у суду є всі підставі для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Не дивлячись на той факт, що в матеріалах подання державного виконавця не міститься відомостей про намір боржника виїхати за межі України, суд вважає за доцільне обмежити його у праві виїзду за межі України, враховуючи розмір боргових зобов'язань ОСОБА_1 та зважаючи на факт його ухилення від виконання цих зобов'язань.

Керуючись ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, п. п. 22, 24, 25 Постанови КМУ від 31 березня 1995 року „Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, суд

УХВАЛИВ:

Подання Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, дата народження невідома, який мешкає за адресою місто Маріуполь, бул. ШевченкаАДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) у праві на виїзд за межі України.

Копію даної ухвали суду направити до Державної прикордонної служби України для відома.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Є.С. Ікорська