Справа № 134/807/15-ц Провадження № 22-ц/772/2596/2015Головуючий в суді першої інстанції Зарічанський В. Г.
Категорія 54Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Нікушина В.П., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Топольській В.О.,

за участю представника апелянта, відповідача державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» Панасюка В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засі-дань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до державної установи «Вінницький обласний

лабораторний центр Держсанепідслужби України», завідувача відкремле-

ого структурного підрозділу Крижопільського міжрайонного відділу ла-

бораторних досліджень державної установи «Вінницький обласний лабо-

раторний центр Держсанепідслужби України» Лозінської Тетяни Борисів-

ни про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушено-

го прогулу, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника державної установи «Вінницький облас-ний лабораторний центр Держсанепідслужби України» Панасюка Володимира Борисовича на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

14 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в Крижопільський районний суд Вінницької області з позовом до відокремленого структурного підрозділу «Крижопільський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимуше-ного прогулу, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступ-ним. Наказом державної установи ( далі - ДУ ) «Вінницький обласний лабора-торний центр Держсанепідслужби України» від 23 лютого 2015 року № 21-ме-режа і відповідно наказом відокремленого структурного підрозділу (далі - ВСП) «Крижопільський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» цієї держав-ної установи від 23 лютого 2015 року № 5-к на виконання рішення Крижо-пільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2013 року, що на-брало законної сили згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримі-нальних справ від 19 листопада 2014 року, позивача поновлено на роботі на по-саді робітника з обслуговування котелень відокремленого структурного підроз-ділу «Крижопільський міжрайонний відділ лабораторних досліджень ДУ «Він-ницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 23 січня 2013 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Наказом ВСП «Крижопільський міжрайонний відділ лабораторних дослі-джень» від 15 квітня 2015 року № 8-к ОСОБА_3 звільнено із займаної поса-ди з цього числа згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням опа-лювального сезону. Позивач вважає своє звільнення з роботи незаконним, оскільки між сторонами у справі був укладений безстроковий трудовий договір, а звільнено ОСОБА_3 з роботи як сезонного працівника, хоча він таким не був. За таких фактичних обставин позивач просив суд його вимоги задоволити ( а. с. 1-3 ).

Рішенням Крижпільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року позов задоволений частково. ОСОБА_3 поновлено на роботі у відокремлений структурний підрозділ «Крижопільський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» Державної установи «Вінницький обласний лабора-торний центр Держсанепідслужби України» на посаді робітника з обслугову-вання котелень з 15 квітня 2015 року. Стягнуто з відповідача Державної уста-нови «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 3526,50 гривень, 300,00 гривень за завдану моральну шкоду, 2298,00 гривень за надання правової допомоги; на користь держави стягнуто 243,60 гривні судо-вого збору ( а. с. 74-75).

Ухвалою Крижпільського районного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року у рішення цього ж суду від 20 липня 2015 року внесено виправлення: у вступній та резолютивній частинах рішення суду відповідачем визначено вва-жати Державну установу «Вінницький обласний лабораторний центр Держсан-епідслужби України» ( а. с. 118 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції від 20 липня 2015 року, представник ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держ-санепідслужби України» Панасюк В.Б. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі. Апелянт вважає оскаржуване рішення помилковим, ухваленим з порушенням норм матеріального права ( а. с. 78-80 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представ-ника відповідачів Панасюка В.Б., дослідивши матеріали справи, проаналізував-ши в сукупності наявні в справі докази, перевіривши законність і обгрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивіль-ного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони поси-лаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обстави-нам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції зазна-чив, що в результаті виконання судового рішення від 20 червня 2013 року про поновлення позивача на роботі фактично з ОСОБА_3 укладений безстро-ковий трудовий договір, а звільнений він в даний час з роботи як сезонний пра-цівник. Суд підкреслив, що після поновлення на роботі ОСОБА_3 працював у відповідача з 23 січня 2013 року по 15 квітня 2015 року, тобто протягом двох років, тому він не може вважатися сезонним працівником і звільнення його з роботи за таких обставин на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України є неза-конним, суперечить нормам трудового законодавства України. Відтак, на ко-ристь позивача підлягала стягненню середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, що визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробіт-ної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. При цьому суд врахував показники довідки відповідача про середньоденну та середньогодинну заробітну плату ОСОБА_3 Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що саме з ви-ни відповідача відбулося незаконне звільнення позивача з роботи, а це як наслі-док порушення законних його прав призвело до певних моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагало додаткових зусиль для органі-зації свого життя та життя сім'ї. Приймаючи до уваги ступінь вини відповідача, вимоги з розумності та справедливості судового рішення, суд дійшов переко-нання про задоволення позову щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 300,00 гривень.

Оскаржуючи рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року, апелянт посилається на те, що ОСОБА_3 15 жовтня 2012 року було зараховано на посаду робітника з обслуговування котельні Кри-жопільської районної санітарно-епідеміологічної станції на період опалюваль-ного сезону. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого су-ду України з розгляду цивільниї і кримінальних справ від 19 листопада 2014 ро-ку, ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаді робітника з обслуговування котелень Крижопільського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 23 січня 2013 року. Оскільки дана посада є сезонною, то із закінченням опалю-вального сезону його звільнено з роботи 15 квітня 2015 року.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт не зміг пояснити, чому за такої його позиції, в накази про поновлення ОСОБА_3 на роботі від 23 лю-того 2015 року № 21-мережа та № 5-к, де зазначалося про поновлення позивача на роботі з виконання обов'язків сезонного робітника, були внесені зміни нака-зами від 25 лютого 2015 року № 23-мережа та № 6-к, згідно яких зазначення його як сезонного робітка було видалене ( а. с. 10-13 ). Твердження представ-ника відповідача про те, що судом позивача поновлено на роботі як сезонного працівника, не відповідає дійсності, що вбачається з тексту самого рішення су-ду ( а. с. 6-7 ).

Також, на думку колегії суддів апеляційного суду, не заслуговує на увагу те посилання апелянта у скарзі, що в період з 23 січня 2013 року по 25 лютого 2015 року ОСОБА_3 не здійснював корисної діяльності по відношенню до ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», а значить він не перебував на роботі протягом двох років. При цьому слід мати на увазі, що у справі йдеться про поновлення позивача на роботі у відокремле-ному структурному підрозділі «Крижопільський міжрайонний відділ лабора-торних досліджень» ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсан-епідслужби України». Крім цього, із зазначуваного періоду ( 23.01.2013-25.02.2015 ) вбачається, що опалювальний період мав місце протягом цього ча-су неодноразово; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення Крижо-пільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2013 року про по-новлення ОСОБА_3 на роботі з 23 січня 2013 року залишено в силі, відтак весь зазначений період входить до трудового стажу позивача.

Виконуючи норми статей 3, 10, 60, 61 ЦПК України, статей 36, 235, 237-1 КЗпП України, враховуючи роз'яснення, викладені в постановах Пленуму Вер-ховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову пратику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди», суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_3

За результатами вирішення по суті спору суд першої інстанції здійснив роз-поділ судових витрат у справі з дотриманням норм ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на те, що вони є правильними, вмотивованими та справедли-вими.

За таких умов апеляційна скарга представника відповідача Панасюка В.Б. задоволенню не підлягає, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріа-лами справи, не заперечують висновків суду першої інстанції, викладених у рі-шенні від 20 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або за-перечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника державної установи «Вінницький облас-ний лабораторний центр Держсанепідслужби України» Панасюка Володимира Борисовича відхилити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: