АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Міцнея В. Ф., Чупікової В. В.,

секретар Тодоряк Г. Д.

з участю позивачки ОСОБА_1, її предствника ОСОБА_2, представників відповідача Кольца Т.Г., Псарюка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання наказу незаконним та його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області (далі - Управління освіти) про визнання наказу незаконним та його скасування.

Зазначала, що наказом начальника Управління освіти від 19 січня 2015 року №13 «Про оголошення догани директору Рокитненської ЗОШ ОСОБА_1» її притягнуто до дисциплінарної відповідальності (оголошено догану) за зрив навчально-виховного процесу 19 січня 2015 року.

Посилаючись на відсутність у її діях складу дисциплінарного проступку та невчинення проступку, просила визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління освіти про оголошення їй догани.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та підставності накладення на позивачку дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Такий висновок суду є правильним.

У справі встановлено, що ОСОБА_1, працювала на посаді директора Рокитненської ЗОШ згідно контракту від 16 лютого 2013 року, який на підставі наказу начальника Управління освіти №41 від 06 лютого 2014 року було продовження на один рік.

Встановлено і це визнається сторонами, що внаслідок невиходу на навчання значної кількості учнів старших класів відповідачка, як директор школи з урахуванням думки вчителів школи прийняла рішення відправити додому 19 січня 2015 року без проведення занять 24 учнів старших класів.

Наказом начальника Управління освіти №13 від 19 січня 2015 року позивачці за такі дії, які розцінено як зрив навчально-виховного процесу, було оголошено догану.

Встановивши зазначені фактичні обставини, суд першої інстанції виходив з наявності в діях позивачки ознак дисциплінарного проступку, обґрунтованості накладення стягнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Посилання апелянта на недоведення вчинення нею дисциплінарного проступку є необґрунтованим.

Так, сама позивачка визнавала фактично вчинені нею дії з непроведення з учнями старших класів 19 січня 2015 року занять з мотивів недоцільності та можливого перенесення занять на 31 січня 2015 року.

Такі фактичні дії позивачки свідчать про склад дисциплінарного проступку.

За нормами діючого законодавства не передбачено, що у випадку невеликої явки учнів директор ЗОШ має право своїм розпорядженням скасовувати проведення навчальних занять та їх перенесення на інші дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Тому доводи апелянта про ненадання відповідачем доказів того, що вона відправила додому 19 січня 2015 року 24 учнів старших класів не заслуговують на увагу.

Ці обставини визнавалися позивачкою як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції.

Апелянт посилається на те, що рішення щодо перенесення навчального дня з 19 січня 2015 року на 31 січня 2015 року приймалося педагогічним колективом, а не нею особисто.

Проте таке рішення у справі відсутнє, а за обставинами справи саме рішення позивачки як директора шкоди було вирішальним у непроведенні занять з учнями старших класів.

Апелянт посилається на поспішність та порушення процедури накладення на неї стягнення, зокрема без отримання від неї пояснень з приводу дисциплінарного проступку.

Такі доводи не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З поданих відповідачем доказів, а саме актів про відмову позивачки від надання письмових пояснень з приводу непроведення занять 19 січня 2015 року з учнями старших класів вбачається, що позивачка відмовилася від надання таких пояснень (а.с.29, 34).

Позивачкою належними доказами не спростовано подані відповідачем докази.

Натомість відповідачем доведено правомірність накладення дисциплінарного стягнення на позивачку.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про загальну середню освіту» директор здійснює керівництво загальноосвітнім навчальним закладом.

Положенням про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №778, визначено повноваження керівника, до яких належать, зокрема, керівництво педагогічним колективом, забезпечення раціонального добору і розстановки кадрів, створення необхідних умов для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників; організація навчально-виховного процесу; забезпечення контролю за виконанням навчальних планів і програм, якістю знань, умінь та навичок учнів.

Відповідно до п. 41 Положення структура навчального року (тривалість навчальних занять, поділ на чверті, семестри (триместри) та режим роботи встановлюються закладом у межах часу, передбаченого робочим навчальним планом, за погодженням з відповідним органом управління освітою.

Усупереч указаним нормам позивачка з перевищенням своїх повноважень, без погодження з органом управління освітою допустила скасування (перенесення) занять з учнями старших класів, які 19 січня 2015 року прибули для занять до школи.

Відповідно доводи апелянта про відсутність в її діях ознак дисциплінарного проступку є необґрунтованими.

Наведене свідчить, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно з'ясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: В. Ф. Міцней

В. В. Чупікова