Провадження № 2/761/9995/2015
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А., перевіривши дотримання вимог щодо форми і змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності та визнання недійсними договорів дарування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано належного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, згідно змісту позовних вимог позивач просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 19 серпня 1997 року по 12 лютого 2005 року; визнати спільною сумісною власністю квартиру загальною площею 157,35 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнати право власності на 1/2 вказаної квартири за ОСОБА_1; визнати недійсним договір дарування квартири від 16.04.2005 року; визнати недійсним договір дарування квартири від 23 червня 2007 року.

Таким чином, спір, який виник між сторонами, має одночасно майновий та немайновий характер.

При цьому, згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду, немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 487 грн. 20 коп., а із позовних заяв, які подаються до суду, майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6090 грн. 00 коп.).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем визначено ціну позову у розмірі 94 500 грн., у зв'язку з чим, як зазначає позивач ним сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 945,00 грн. та судовий збір за три вимоги немайнового характеру на загальну суму 1653,60 грн., так як при визначенні розміру судового збору позивач виходив з мінімального розміру заробітної плати, що становить 1378,00 грн.

Разом з тим, згідно змісту позовних вимог, позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину п'ятикімнатної квартири загальною площею 157,35 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене та те, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суддя приходить до висновку про необхідність визначення попереднього розміру судового збору за подання позову майнового характеру у сумі 6090 грн.

Таким чином, позивач повинен доплатити суму судового збору (надавши оригінал квитанції) в розмірі 4953, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності та визнання недійсними договорів дарування, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.А.Рибак