1Справа № 335/8761/14-ц 6/335/479/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

3 липня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Смоляк А.К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2014 р. задоволено позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

26 грудня 2014 р. за вказаним рішенням було видано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 17 червня 2015 р. вказане заочне рішення скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

19 червня 2015 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка мотивована тим, що у звязку зі скасуванням заочного рішення судом відсутні підстави для його примусового виконання. Крім того, зазначив, що оскільки відповідач отримав копію заочного рішення лише 26 травня 2015 року, тому строки на оскарження рішення слід було вираховувати саме з цієї дати, у звязку із чим виконавчий лист було видано безпідставно. Посилаючись на вимоги статті 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), просив визнати вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Від представника боржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник стягувача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

На підставі частин третьої четвертої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Суд ухвалою у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2014 р. було направлено відповідачеві згідно із супровідним листом від 7 жовтня 2014 р. (арк. справи 80). Проте, конверт із поштовим відправленням рішення суду було повернуто на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

26 грудня 2014 р. позивачу було видано виконавчий лист.

26 травня 2015 р. представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

27 травня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 17 червня 2015 р. заочне рішення від 7 жовтня 2014 р. було скасовано, а справа призначена до судового розгляду в загальному порядку.

Згідно із зазначеною ухвалою, у судовому засіданні було встановлено, що копію заочного рішення ОСОБА_1 отримав 26 травня 2015 р.

Відповідно до частини другої статті 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до частини першої статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Частиною першою статті 223 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Проте, право на оскарження заочного рішення в апеляційному порядку на підставі частини другої статті 232 ЦПК України має лише позивач. Своєю чергою, частина перша даної статті, а також частина перша статті 228 ЦПК України передбачає можливість скасування заочного рішення за заявою відповідача про його перегляд, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 232 ЦПК України відповідачу надається право оскаржувати в апеляційному порядку лише повторне заочне рішення.

Крім того, норма права, закріплена у частині першій статті 294 ЦПК України, повязує момент виникнення права подання апеляційної скарги на рішення суду у особи, яка брали участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з днем отримання копії цього рішення, визначаючи десятиденний строк на подачу такої апеляційної скарги.

Аналізуючи приведені вище вимоги ЦПК України, суд доходить висновку, що оскільки відповідач отримав копію заочного рішення 26 травня 2015 р., то обчислення строків на апеляційне оскарження рішення та, відповідно, момент набрання рішенням законної сили, слід обчислювати саме з цієї дати.

За таких обставин, та враховуючи, що на даний час заочне рішення суду від 7 жовтня 2014 р. скасовано, суд доходить висновку, що виконавчий лист по даному заочному рішенню було видано 26 грудня 2014 р. помилково, з огляду на що відповідно до вимог статті 369 ЦПК України його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 210, 223, 228, 232, 233, 294, 368, 369 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 26 грудня 2014 р. на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2014 р. у справі № 335/8761/14-ц (провадження № 2/335/1963/2014) про звернення стягнення на предмет застави автомобіль HONDA ODISSEY EX, 2005 року випуску, тип легковий універсал, держ. номер НОМЕР_1, шасі 5FNRL38805B002799, що на праві власності належить ОСОБА_1 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли внаслідок невиконання умов кредитного договору № 1316-К/Р (в системі обліку банку № 0) у розмірі 142 739 (сто сорок дві тисячі сімсот тридцять дев'ять) гривень 97 копійок.

Ухвалу для виконання направити до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова