Провадження 2/760/4841/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Осадчій В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
28.05.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 77.1/АА-402.07.2 від 04.07.2007 року в розмірі 45 841,48 дол. США та 738 546,73 грн. штрафних санкцій, а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
Позивач зазначає, що він свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі.
Посилаючись на викладене вище, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставив.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Судом встановлено, що 04.07.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (назва якого була змінена на ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 77.1/АА-402.07.2 (а.с.8-13).
Встановлено, що ПАТ «Родовід Банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 283_762 від 04.07.2007 року (а.с.47).
10.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 77.1/АА-402.07.2 від 04.07.2007 року, відповідно до умов якої п.1.5. Кредитного договору було викладено у новій редакції та збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 12,5% на 16% (а.с.18-19).
Відповідно до п.3.9. Кредитного договору, позичальник зобов'язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожен день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5. цього Договору, від суми простроченого платежу.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.20-22).
Доказів на спростування вказаної вище заборгованості, відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Кредитному договору № 77.1/АА-402.07.2 від 04.07.2007 року.
Разом з тим, за правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором вбачається, що сума пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору становить 675176,35 грн.
Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-402.07.2 від 04.07.2007 року в розмірі 45 841,48 дол. США, 3% річних у розмірі 63 370,38 грн., пеню у розмірі 15 000,00 грн.
Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню ,а саме
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 551, 554, 559, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-402.07.2 від 04.07.2007 року в розмірі 45 841,48 дол. США, що станом на 14.07.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить еквівалент у сумі 1 006 850, 94 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» пеню за кредитним договором № 77.1/АА-402.07.2 від 04.07.2007 року у розмірі 15 000,00 грн.
В іншій частині позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: