Справа № 346/1275/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Васильковського В.В.

секретаря Корбут Н.М.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 серпня 2009 року відповідач отримав від нього аванс 2000 доларів США на виготовлення верстату для гнуття арок. Стверджує, що відповідач виготовивши верстат без будь-якої технічної документації, креслення, кошторису, техпаспорта, інструкції по експлуатації наніс йому своїми діями збитки. Також вказав, що сам верстат не відповідає технічній документації, не відповідає техніці безпеки, має суттєві конструктивні недоліки та на ньому не представляється можливим гнути арки. Вважає, що внаслідок цього відповідач завдав йому збитків в розмірі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 46600 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в розмірі 46600 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він працює в підприємстві «Галичина -Вікно» в м. Івано-Франківськ. В серпні 2008 року до нього звернувся ОСОБА_1 зі своїм батьком та попросили виготовити для них верстат для гнуття арок. Вони обговорили і погодили всі умови та параметри верстату. Тоді він отримав у ОСОБА_1 аванс в розмірі 2000 доларів США та приступив до його виготовлення. Верстат був виготовлений в жовтні 2008 року, тоді ж ОСОБА_1 приїхав та оглянув його, жодних претензій при цьому не висловив. Однак сам виріб не забрав, оскільки попросив ще, щоб його працівника навчили працювати за цим верстатом. Він прохання позивача виконав та працівника позивача було навчено працювати за верстатом. Вказав, що він готовий в будь-який момент передати верстат позивачу, а оскільки позивач відмовляється його отримати, то відповідно верстат переданий на зберігання в ПП «Галичина Вікно».

Представник відповідача позов заперечив в повному обсязі і пояснив, що позивач не надав підтвердження того, що виготовлений відповідачем верстат не відповідає тому, про що вони домовлялися. В діях відповідача немає вини, а тому підстави для відшкодування збитків відсутні. Крім того вказав, що позивачем крім іншого пропущений строк позовної давності для звернення до суду.

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач замовив у відповідача виготовлення верстату для гнуття арок. Внаслідок цього ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_1 аванс в розмірі 2000 доларів США на виготовлення верстату. Дана обставинами сторонами не заперечується.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив, що він вже багато років працює з метало-пластиковими вікнами. В листопаді 2014 року ОСОБА_1 попросив його поїхати в м. Івано-Франківськ та проаналізувати верстат для гнуття арок. Оглянувши верстат, він прийшов до висновку, що вказаний виріб не відповідає нормам технічної безпеки та не в повні мірі придатний до гнуття арок. Хоча на ньому і можливо гнути арки, однак на це треба витратити багато часу.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, що літом 2008 року до них на базу ПП «Галичина Вікно» в м. Івано-Франківськ приїхали ОСОБА_1 з батьком і домовилися про виготовлення верстату для гнуття арок. Даний станок був виготовлений і переданий йому на склад на зберігання. Вказав, що ОСОБА_1 не забрав верстат відразу після його виготовлення, оскільки за його проханням вони навчали спеціаліста позивача працювати за верстатом. Згодом ОСОБА_1П, попросив вдосконалити верстат, що теж було зроблено. Однак до цього часу ОСОБА_1 так і не забрав верстат. Ствердив, що претензій до верстату у ОСОБА_1П, після його виготовлення не було.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він допомагав ОСОБА_3 виготовляти верстати. В кінці жовтня 2008 року ОСОБА_1 приїзжав в м. Івано-Франківськ, бачив виготовлений верстат та жодних зауважень до нього не висловлював.

Отже, той факт, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була домовленість на виготовлення верстату для гнуття арок, даний верстат був виготовлений і придатний для гнуття арок підтверджується здобутими доказами, зокрема показами свідків.

Що стосується позовної вимоги про стягнення збитків, то вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України на сторони покладається обов'язок з доведення тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог заперечень. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, зокрема відшкодування збитків (ст.. 611 ЦК України).

Однак, як вбачається з досліджених доказів, в порушення вказаних вимог закону, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач не представив суду письмового договору з зазначенням умов зобовязання, зокрема технічних характеристик, яким повинен був би відповідати замовлений верстат. Не подав інших письмових даних про те, що верстат не відповідає технічним характеристикам чи є недоліки в його роботі. Не довів, що відповідач порушив умови, визначені змістом зобовязання. Крім того. як вбачається з показів свідка ОСОБА_5, верстат придатний до виконання робіт з гнуття арок, хоча і це робити на ньому важко і необхідно витратити багато часу.

Згідно ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України, позивачу судом було розяснено його права, однак позивач вимоги про повернення авансу з посиланням на відповідні статті ЦК України не заявив.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення позову про відшкодування збитків.

На підставі наведеного, ст. ст. 610, 611 ЦК України, 10,11, 60 ЦПК України та керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Рішення набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя Васильковський В. В.