Справа № 307/1364/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Куштана Б.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, на рішення Тячівського районного суду від 04 червня 2015 року справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

у с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, зазначаючи, що вона непрацевлаштована та не може в повній мірі забезпечувати потреби дитини і оплачувати витрати на її виховання; відповідач працює на сезонних роботах і має нерегулярний дохід, посилаючись на ст.ст. 180, 184, 192 СК України просила збільшити розмір аліментів, визначений за рішенням Тячівського районного суду від 04 квітня 2012 року, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 450,00 грн. до 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому, посилаючись на скрутне матеріальне становище, відсутність роботи та власного житла, у зв'язку з чим він разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми проживає у будинку своїх батьків та фактично знаходиться на їх утриманні, просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Тячівського районного суду від 04 квітня 2012 року, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 450,00 грн. до 400,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 відмовити (а.с. 29).

Ухвалою судді Тячівського районного суду від 26 травня 2015 року (а.с. 37) первісний та зустрічний позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Тячівського районного суду від 04 червня 2015 року (а.с. 423-45) позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Тячівського районного суду від 04 квітня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 26 березня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 (а.с. 50), просить постановити ухвалу, якою рішення Тячівського районного суду від 04 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову та відмову у первісному позові.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що він непрацевлаштований, власного житла не має і проживає разом із своєю дружиною та трьома неповнолітніми дітьми у будинку батьків та на їх утриманні.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України за відсутності сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній син сторін з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів досяг шкільного віку і його утримання потребує від позивачки додаткових зусиль та матеріальних витрат.

Утримання неповнолітнього сина у його віці потребує від позивачки додаткових зусиль та матеріальних витрат, і визначений у 2012 році розмір аліментів в сумі 450,00 грн. у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітнього.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, врахував матеріальне становище сторін, виходив з того, що з часу присудження аліментів за рішенням Тячівського районного суду від 04 квітня 2012 року збільшилися ціни на матеріальні потреби, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років становить 1 286,00 грн.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Куштан Б.П. Боднар О.В. Джуга С.Д.