Справа № 535/907/15-ц
Провадження № 2/535/401/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 26 листопада 1994 року у відділі РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося, останній час проживає з іншою жінкою. В зв'язку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачкою.

У відкритому судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 пояснив суду, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розірвати шлюб, на примирення категорично не згодний, оскільки воно є неможливим.

У відкритому судовому засіданні відповідачка - ОСОБА_2 в своїх поясненнях суду, фактично позовні вимоги визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згідна.

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 листопада 1994 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 виданим 02 червня 2008 року (а.с. 3).

Від цього шлюбу, сторони мають спільну дитину дорослого повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Судом в ході судового засідання встановлено, що спору про спільне сумісне майно подружжя на момент розгляду вище зазначеної цивільної справи у сторін не має, що не заперечується позивачем та відповідачкою.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до змісту вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати подружні відносини, на примирення категорично не погоджуються, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача - ОСОБА_1, відповідачки - ОСОБА_2.

Задовольняючи позовні вимоги позивач - ОСОБА_1до відповідачки - ОСОБА_2про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88 , 174, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, ст.ст. 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 26 листопада 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 121 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) уродженцем сел. Котельва Полтавської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою село Завій, Калуського району, Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище - «ОСОБА_2».

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя