Справа № 727/8079/15-ц
Провадження № 2/727/2393/15
УХВАЛА

15 жовтня 2015 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці

ОСОБА_1 розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Обґрунтовуючи свої вимоги захистом прав споживачів позивач посилався на Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та зазначив, що «фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. Учасники ринку фінансових послуг споживачі фінансових послуг».

Дослідивши обґрунтування позивача позовних вимог захистом прав споживачів вражаю, що позовна заява ОСОБА_2 не повязана з захистом прав споживачів у звязку з наступним.

Згідно з ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до ст. 1 ч.1 п.22 цього ж закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно з ст. 1 ч. 1 п. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Отже метою фінансових послуг є отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Частиною 2 статті 1 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з ст. 3 ч. 1 та 3 цього ж закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Згідно з положеннями частин 1 та 2 ст. 28 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Враховуючи вищенаведене вважаю, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем не мають ніякого відношення до Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки Фонд не є учасником ринку фінансових послуг, він здійснює свою діяльність без мети отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів та виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач відповідно до ст. 1 ч.1 п.22 Закону України «Про захист прав споживачів» в цьому спорі не є споживачем товарів, робіт і послуг оскільки він у відповідача не придбавав, не замовляв, не використовував і не мав намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Позивач від Фонду тільки отримав кошти відшкодування за вкладом, який мав у ПАТ КБ «Надра».

Крім того сторони не укладали жодного договору, позивач для отримання коштів з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб навіть не повинен був звертатись з цього приводу з відповідною письмовою заявою. Відповідач не спілкуючись з позивачем тільки виконав ( не оцінюючи наперед повністю чи не повністю ) спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб

Згідно з ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

В позовній заяві зазначено, що відповідач знаходиться на території м. Києва.

За таких обставин вважаю, що оскільки цей спір не пов'язаний з захистом прав споживачів, то відповідно до ст.ст. 109, 110 ч.5 ЦПК України він повинен розглядатись не за місцем проживання позивача, а за місцем знаходження відповідача, тобто у відповідному суді м. Києва. А тому ця справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Чернівці, позовну заяву разом з усіма додатками необхідно повернути позивачу для подачі позову до належного суду.

Крім того очевидно, що позовну заяву від 06.10.2015р. та заяву від 12.10.2015р. підписували дві різні особи.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 115 ЦПК України, -

Ухвалив:

У зв'язку з непідсудністю справи за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення коштів Шевченківському райсуду м. Чернівці повернути її представнику позивача.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: