Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/317/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гут Ю. О.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Я.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження.

Зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області. У зв'язку з тим, що його матір ОСОБА_3 (зацікавлена особа по справі) на день його народження втратила своє свідоцтво про народження та не могла оформити паспорт, свідоцтво про його народження отримано не було.

24 грудня 2013 року ОСОБА_3 отримала паспорт. На той час їх сім'я мешкала в м.Севастополь і його мати звернулась до відділу ДРАЦС Балаклавського РУЮ у м.Севастополі з заявою про оформлення свідоцтва про народження.

Відділ ДРАЦС відмовив у державній реєстрації заявника, пославшись на Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5.

Просив встановити факт, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Побузьке Голованівського району Кіровоградської області.

Рішенням суду в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просив рішення суду скасувати, заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника та заінтересованої особа, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції послався на те, що заявник проживає в м. Севастополі, а не на території Голованівського району, отже заявник звернувся до суду з порушенням припису ст. 257 ЦПК України, що перешкоджає позитивному вирішенню справи. Крім того, суд вказав, що у справі відсутні належні докази на підтвердження факту його народження.

Проте з такими висновками суду погодитися неможно так, як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає цим вимогам закону.

Суд першої інстанції встановив, що згідно довідки про народження, виданої Побузькою районною лікарнею Кіровоградської області 19 лютого 1990 року (а.с. 16), ОСОБА_3, проживаюча в АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила живу дитину чоловічої статті в пологовому відділенні.

Суд також встановив, що заявник не проживає на території Голованівського району Кіровоградської області, а фактично проживає протягом кількох останніх років на території АР Крим в м. Севастополі.

Із заявою до суду заявник звернувся для встановлення факту свого народження в певний час та його державної реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану. Посилаючись на ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стан», заявник вважає, що підставою для реєстрації факту його народження може бути лише рішення суду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 257 ЦПК усі справи за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в судах за місцем проживання заявника.

Місце виникнення або реєстрації факту, що має юридичне значення, не впливає на визначення підсудності справи, за винятком виключної підсудності, передбаченої ст. 114 ЦПК.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, а саме: цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Суд не вжив заходів, які передбачені ч. 3 ст. 122 ЦПК України, щодо з'ясування місця проживання заявника.

Місце проживання заявника суд мав встановити до початку розгляду справи по суті, а встановивши його, на підставі ч. 2 ст. 116 ЦПК України, мав вирішити питання про передачу справи на розгляд до відповідного суду м. Києва, визначеного апеляційним судом міста Києва.

Оскільки суд першої інстанції цих дій не вчинив, відкрив провадження у справі і здійснив її розгляд по суті, він не міг відмовити у задоволенні заяви лише з тих підстав, що при звернені до суду заявник невірно визначив підсудність справи.

Отже висновок суду про відмову в задоволенні заяви через порушення вимог ст. 257 ЦПК України є неправильним.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 212 Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Предметом доказування у даній справі є факт народження заявника та час народження.

На підтвердження цих обставин заявником та його представником надано суду першої інстанції довідку про народження, видану Побузькою лікарнею Голованівського району (а.с. 16), лист відділу державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у місті Севастополі (а.с. 6).

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які дали свідчення з обставин народження заявника.

Оскільки вказані докази стосуються предмета доказування, то суд першої інстанції безпідставно визнав їх неналежними.

З урахуванням викладеного колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області прийшла до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухваленого у справі нового рішення.

При вирішенні заяви суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до ст.ст. 1, 2, 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» функції державної реєстрації народження фізичної особи покладено на органи реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 4 ст. 13 вказаного Закону підставою для державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта громадянина України.

Аналіз змісту ст. 13 Закону та п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що у судовому порядку підлягає встановленню факт народження фізичної особи в певний час лише у разі доведеності неможливості реєстрації цієї події органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Така неможливість повинна бути підтверджена письмово, зокрема відмовою органу реєстрації у задоволенні заяви фізичної особи про реєстрацію її народження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 особисто до органів реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації його народження при наявності у нього медичного підтвердження факту народження не звертався і відмову цього органу не отримував. Додана до заяви копія листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у місті Севастополі від 15 березня 2014 року № 03-29/485 (а.с. 6) адресований не заявнику по справі, а ОСОБА_3 і по суті є лише роз'ясненням положень діючого законодавства у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Твердження представника заявника про неможливість ОСОБА_2 отримати паспорт громадянина України через відсутність у нього свідоцтва про народження є необґрунтованим.

Так розділом VIII Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року N 320, передбачено процедуру встановлення особи, який також стосується і тих осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення 18 років (п. 8.1. Порядку).

З урахуванням викладеного, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що підстави для встановлення в судовому порядку факту народження заявника відсутні, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Побузьке Голованівського району Кіровоградської області відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: