Провадження № 2-4867/15
У Х В А Л А

/залишення позову без руху/

05 червня 2015 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Держекоінвест» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, сум відшкодування витрат у зв'язку з службовими відрядженнями, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, зазначені доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З прохальної частини позову вбачається, що позивач, між іншим, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 7`903,04 грн..

Таким чином, з позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Вказані вимоги мають розглядатися в порядку наказного провадження.

Так, за ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

В матеріалах, поданих позивачем разом з позовною заявою, відсутні докази того, що позивачеві було відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати в розмірі 7`903,04 грн. або відповідний наказ було скасовано судом. В позовній заяві також відсутнє посилання на те, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 7`903,04 грн..

За таких обставин позивачеві необхідно зазначити в позовній заяві чи звертався він до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 7`903,04 грн. та наслідки розгляду цієї заяви, також необхідно надати суду докази на підтвердження зазначених обставин.

Позивач також звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь компенсації за невикористану відпустку у розмірі 8`507,10 грн. та заборгованості по компенсації витрат на службові відрядження в розмірі 18` 075,88 грн.

Між тим, в супереч вимога ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначив докази на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивачем не зазначено якими доказами підтверджується, що позивач має невикористану відпустку, не зазначено якими доказами підтверджується, що за невикористану відпустку позивачеві відповідачем була нарахована компенсація в розмірі 8`507,10 грн., за який період утворилася ця невикористана відпустка, а також докази на підтвердження того, що ця компенсація за невикористану відпустку не була виплачена відповідачем і у відповідача перед позивачем існує заборгованість в зазначеному розмірі. Позивачем також не зазначено за який період і скільки днів невикористаної відпустки він має, а також якими доказами підтверджується ця обставина.

Позивачем також не зазначено якими доказами підтверджується, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по виплаті компенсації витрат на службові відрядження в розмірі 18`075, 88 грн., не зазначено якими доказами підтверджується, що позивач відбував у службові відрядження, коли, на який період і куди саме він направлявся у відрядження, відповідно до яких наказів.

Таким чином, позивачеві необхідно викласти обставини якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім цього, виходячи з предмету позову, рішення у справі може вплинути на права та обов'язки директора ДП «Держекоінвест». Між тим, позивач не зазначив цю особу в позовній заяві як третю особу, її адресу, індекс, номери засобів зв`язку.

За таких обставин позивач має зазначити в позовній заяві не тільки прізвище, ім`я та по-батькові третьої особи, а і його адресу, індекс, номери засобів зв`язку останньої.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз'яснити позивачеві про необхідність усунення недоліків та повідомити, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: