У х в а л а

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Тернопільського національного економічного університету про поновлення на роботі та виплату коштів на підставі листка непрацездатності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Тернопільського національного економічного університету про поновлення на роботі та виплату коштів на підставі листка непрацездатності.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року, закрито провадження у зазначеній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові ухвали та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у зазначеній справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що є така, що набрала законної сили, ухвала про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих саме підстав.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвали судів попередніх інстанцій постановлені із додержанням норм процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук