АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 667/9015/14-ц Головуючий в 1 інстанції Скорик С.А.
Номер провадження: 22ц/791/1236/15 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 08 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого : Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В. Кутурланової О.В.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виділ частки житлового будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

23 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виділ частки житлового будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позивач зазначив, що домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Херсоні перебуває у спільній частковій власності, де йому належить 10/100, а решта належить відповідачам. Крім того, у спільному користуванні перебуває земельна ділянка площею 1090 кв.м.

Просив виділити належну йому частку домоволодіння виходячи із того порядку користування приміщеннями, який склався, земельну ділянку залишити у спільному користуванні.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 березня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Суд ухвалив: виділити в натурі співвласнику з часткою 10/100 у домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Херсоні, ОСОБА_2 частину житлового будинку літ.Б приміщення 5-2 площею 5,8 кв.м, літ.Б2 приміщення 5-1,5-5 загальною площею 21,5 кв.м., з прибудовою літ.б2 приміщення VI,VIII - загальною площею 13,5 кв.м. Всього площею 40,8 кв.м. із яких жилої - 19,7 кв.м. Відповідно до даного варіанту виділу частка ОСОБА_2 у домоволодінні буде складати 12/100. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_11 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, оскільки суд виділив позивачеві частку, яка перевищує належні йому 10/100 частин у домоволодінні. При цьому не зазначив яким чином будуть перерозподілені частки решти співвласників. Крім того у запропонованому експертом варіанті поділу вхід до частки, виділеній позивачеві проходить через самочинно збудовані приміщення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

З матеріалів справи вбачається і це встановив суд, що домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Херсоні перебуває у спільній частковій власності сторін, де частка ОСОБА_2 складає 10/100, решта належить відповідачам.

В ході розгляду справи сторони визнали той факт, що між ними склався порядок користування спільною частковою власністю, оскільки кожний із співвласників користується відокремленими частинами цього домоволодіння.

Згідно матеріалів технічної документації БТІ, складеного 26.06.2014р. технічного паспорта домоволодіння та висновку експерта позивач фактично користується в будинку літ. «Б» приміщеннями 5-1, 5-2, 5-4, 5-5, приміщеннями - VI, VII, VIII, Х. Ця частина має відокремлений вихід із приміщення VIII, облаштовані господарські приміщення кухні та санвузла.

Ці обставини справи сторони не заперечували і проти виділу позивачеві саме цих приміщень не заперечували.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України учасники спільної часткової власності здійснюють свої права за їх згодою та можуть домовитись про порядок користування і володіння майном, яке перебуває у їх спільній власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що правовідносини сторін регулюються нормою ст. 364 ЦК України.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч.1 ст. 183 ЦК України).

Виходячи із змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявність технічної можливості виділити відокремлену частину домоволодіння, суд дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог про виділення ОСОБА_2 тієї частини, яка перебуває у його фактичному користуванні із відхиленням від ідеальної частки у розмірі 12/100 частин від цілого домоволодіння, вартістю 46436 грн. ( а.с.226-227)

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення прав решти співвласників на отримання грошової компенсації частки, яка зменшується.

Так суд першої інстанції не врахував, що у випадку, коли виділ частки технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки в домоволодінні, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи виділ частки, повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. (постанова Верховного Суду України від 03.04.2012р. у справі № 6-12цс.13).

Таким чином, відступивши від принципу виділу частки із спільного часткового майна пропорційно ідеальним часткам співвласників, визнавши обов'язковою умовою такого виділу договір про порядок користування спільним частковим майном і збільшивши частку в спільній частковій власності позивача і не стягнувши при цьому компенсацію на користь решти співвласників за зменшення їх часток при виділі в натурі, до 88/100 частки домоволодіння, вартістю 342138 грн., суд першої інстанції неправильно застосував наведені норми матеріального права.

Отже, судове рішення у частині визначення способу виділу збільшеної частки позивача належить змінити і стягнути на користь решти співвласників, частка яких зменшилась із 90/100 до 88/100 у домоволодінні, грошову компенсацію пропорційно належним їм часткам у спільній частковій власності, із яких частки: ОСОБА_3 - 0,08; ОСОБА_1 - 0,08; ОСОБА_4 - 0,16; ОСОБА_5 - 0,1; ОСОБА_6 - 0,065; ОСОБА_7 - 0,065; ОСОБА_8 - 0,04; ОСОБА_9- 0,04; ОСОБА_10 - 0,14; ОСОБА_12 - 0,11.

Зокрема, слід стягнути на користь ОСОБА_3 - 682 грн., ОСОБА_1 - 682грн., ОСОБА_4 - 1364 грн., ОСОБА_5 - 835 грн., ОСОБА_6 - 568 грн., ОСОБА_7 - 568 грн., ОСОБА_8 - 341 грн., ОСОБА_9 - 341 грн., ОСОБА_10 - 1213 грн., ОСОБА_12 - 985 грн.

Враховуючи, що ухвалою суду від 19.03.2015р. провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_12 закрито, а тому питання компенсації зменшення його частки предметом спору у даній справі не було.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 березня 2015 року змінити в частині способу виділу частки.

Стягнути з ОСОБА_2 в рахунок компенсації зменшення часток решти співвласників на користь ОСОБА_3 - 682 грн., ОСОБА_1 - 682 грн., ОСОБА_4 - 1364 грн., ОСОБА_5 - 835 грн., ОСОБА_6 - 568 грн., ОСОБА_7 - 568 грн., ОСОБА_8 - 341 грн., ОСОБА_9 - 341 грн., ОСОБА_10 - 1213 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: