Справа № 357/7466/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

за участю прокурора Меліщук О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, про позбавлення батьківських прав ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.05.2015 року мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, а мати неповнолітнього ОСОБА_4, 17.12.2012 року померла. З 27.10.2014 року неповнолітній перебуває на обліку в службі у справах дітей як такий, що проживає в сім'ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у звязку з тим, що батько свідомо нехтує батьківськими обовязками: вихованням дитини не займається, з сином не проживає, не утримує його, навчанням не цікавиться, не піклується про стан здоровя дитини, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Неповнолітній з вересня 2009 року по березень 2014 року навчався в Узинській гімназії, зарекомендував себе як здібний учень, однак у звязку із хворобою матері почав пропускати уроки, залишаючись доглядати матір, став погано навчатись, погіршилась дисципліна. Після смерті матері неповнолітній залишився проживати з батьком, який свідомо самоусунувся від виконання батьківських обавязків. ОСОБА_5 з березня 2014 року проживає разом із сестрою ОСОБА_2 та її сімєю за адресою: Житомирська область, м. Новоград Волинський, АДРЕСА_1, яка створила належні умови для проживання дитини. ОСОБА_5 звернувся із заявою до служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області з проханням вирішити питання про доцільність позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_1, оскільки він вихованням, розвитком, утриманням та його здоров»ям не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Відповідач 21.01.2015 року, в свою чергу, написав пояснення, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки не має змоги виховувати та утримувати неповнолітнього, він ніде не працює, не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями. На запит служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області надіслала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його сина ОСОБА_5. Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

Представник позивача, виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, направили до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримують та просять задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та надав до суду заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів.

Третя особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та подала до суду заяву про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи, виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області перебуває неповнолітній ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, як такий, що проживає в сім'ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах.

Неповнолітній ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом із сестрою по матері ОСОБА_2 за адресою: Житомирська область, м. Новоград Волинський, АДРЕСА_1, де для нього створені усі належні умови для виховання, навчання та розвитку, навчається в Новоград Волинській ОСОБА_6; ІІІ ступенів № 3, 29.10.2014 року звернувся із заявою до служби у справах дітей виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області з проханням вирішити питання про доцільність позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_1, оскільки він вихованням, розвитком, утриманням та його здоров»ям не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та 27.08.2015 року подав до суду заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно нього та просив захистити його права та законні інтереси, що підтверджено копією свідоцтва про народження, характеристикою та актом обстеження умов проживання ( а.с.5,8,13,14,32).

Мати неповнолітнього - ОСОБА_4 17.12.2012 року померла, що підтверджено копіє свідоцтва про смерть серії І-ОК № 263961 ( а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, являється батьком неповнолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не створює умов для отримання ним освіти, 21.01.2015 року подав до служби у справах дітей пояснення про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 та 27.08.2015 року подав до суду заяву аналогічного змісту, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.6,8-14,20,33) та не заперечується відповідачем.

Третя особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Волинський, АДРЕСА_1. В її сімї проживає неповнолітній брат ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона займається вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя дитини, забезпечує його харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до його внутрішнього світу, створює умови для отримання ним освіти, піклуються про його фізичний розвиток.

Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с.8-15,24) та не заперечуються відповідачем.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Узинської міської ради від 20.03.2015 року за № 02-14-81 ( а.с.17) виконавчий комітет вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобовязані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст.151 СК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлен¬ня і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків в повній мірі щодо сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом його життя не піклується про фізичний і духовний розвиток, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти.

З матеріалів справи та пояснень осіб, які беруть участь у справі, вбачається, що вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя ОСОБА_3,13.05.1999 займається його сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка забезпечує брата харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до його внутрішнього світу, створила умови для отримання ним освіти, піклується про його фізичний розвиток.

Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, заяву неповнолітнього, висновок органу опіки та піклування та думку прокурора про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь неповнолітнього аліменти в розмір 300 грн., щомісячно до його повноліття.

Вирішуючи дані вимоги суд виходить з наступного.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень, відповідно розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 30 % даного прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших

дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може не вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Отже, суд максимально враховуючи інтереси дитини, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням обставин справи: стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становище платника аліментів: те що він здорова, працездатна людина, іншим особам аліменти не сплачує, непрацездатних осіб на утриманні не має, добровільно матеріальної допомоги не надає і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь неповнолітнього в розмірі частки від заробітку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем не обґрунтовано стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., що є меншим за 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не відповідає інтересам неповнолітнього.

Отже, суд стягує з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Також, згідно зі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Позивач в порядку п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 7, 150, 151, 164, 165, 166, 180-184 СК України, ст. 60 ЦК України, ст.ст.10,11,60,61,88,212-215, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2015 року до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Звільнити позивача від сплати судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_7