АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2177/15 Головуючий 1 інстанції Якуша Н.В.
Категорія: кредитні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Коростійової В.І., Крилової Т.Г.,

за участю секретарів Литвин О.Б., Лашакової Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, та позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за участі третьої особи Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, припинення іпотеки і скасування державної реєстрації обтяження, -

встановила:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач просив у рахунок погашення заборгованості у розмірі 1 513 886, 08 гривень за кредитним договором №CNL700/519/2007, що був укладений 19 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 звернути стягнення на житловий будинок «Літ.Д-2» житловою площею 184,0 кв.м, загальною площею 411,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права власності на зазначений житловий будинок.

Посилався на те, що 19 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № CNL700/519/2007. На забезпечення виконання забовязань за цим договором того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №PCL-CNL700/519/2007. За умовами договору іпотеки ОСОБА_1 передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

30 червня 2009 року була змінена назва Банку замість ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк».

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов пункту 3.1. якого ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Того ж дня між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно із п.1.2 якого до фактора перейшли всі права клієнта як сторони, що іменуються «Іпотекодержатель» у зобов'язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнута заборгованість за кредитним договором №CNL700/519/2007 у розмірі 1 513 886, 08 гривень, але боржник рішення не виконує.

На адресу іпотекодавця ОСОБА_1 позивач направляв вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, але така вимога в добровільному порядку відповідачем виконана не була.

22 жовтня 2014 року третя особа, що заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «Д-2», розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, яка була проведена на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2006 року; припинити іпотеку та скасувати державну реєстрацію обтяження на зазначений житловий будинок літ. «Д-2» згідно договору іпотеки № PCL-CNL700/519/2007 від 19 лютого 2007 року.

Посилався на те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року за його апеляційною скаргою було скасовано судове рішення, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2014 року визнано недійсним п.п.3.1.3.2 ст.3 договору іпотеки №PCL-CNL700/519/2007 від 19 лютого 2007 року. Вважав, що державна реєстрація спірного будинку за ОСОБА_1 та наявність обтяжень порушують його права.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2014 року позови були об'єднанні в одне провадження.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права. За змістом апеляційної скарги її доводи стосуються лише рішення в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторінг Україна».

Інші особи, які беруть участь у справі рішення суду не оскаржили.

Отже, рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції переглядається лише в частині позовних вимог ТОВ ОТП «Факторинг Україна». В частині відмови у позові ОСОБА_2 рішення не оскаржується і судом апеляційної інстанції не переглядається.

До суду апеляційної інстанції ТОВ «ОТП Факторинг Україна» свого представника жодного разу не направило, незважаючи на неодноразові повідомлення про розгляд справи (а.с.154,158,162).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заперечували.

Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції явку представника у судове засідання не забезпечила, надала письмові пояснення (а.с.147-149).

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 5 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» визначений вичерпний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 названого вище Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначаються опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя.

Судовим розглядом встановлено наступне.

19 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № CNL700/519/2007 (а.с.5-8).

На забезпечення виконання забовязань за цим договором того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №PCL-CNL700/519/2007. За умовами договору іпотеки ОСОБА_1 передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

30 червня 2009 року була змінена назва Банку замість ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк».

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов пункту 3.1. якого ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Того ж дня між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно із п.1.2 якого до фактора перейшли всі права клієнта як сторони, що іменуються «Іпотекодержатель» у зобов'язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнута заборгованість за кредитним договором №CNL700/519/2007 у розмірі 1 513 886, 08 гривень, але боржник судове рішення не виконує, що стало підставою для звернення ТОВ «ОТП Факторинг України» до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судовим розглядом також встановлено, що предмет іпотеки належав Іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2006 року (а.с.13).

Проте, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2006 року, на підставі якого за ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, було скасовано (а.с.47-48).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_2 було визнано недійсним п.п.3.1, 3.2 ст.3 (опис предмета іпотеки та склад предмета іпотеки) договору іпотеки № PCL-CNL700/519/2007 від 19 лютого 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1. Це рішення набрало законної сили і на час розгляду справи є чинним, що позивачем не заперечується.

Відмовляючи у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що договір іпотеки від 19 лютого 2007 року на теперішній час не містить даних про предмет іпотеки, його опису, достатнього для його ідентифікації, бо в цій частині договір іпотеки визнаний судом недійсним.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він грунтується на законі та відповідачє фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що у позивача є право на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки незважаюи на чинність зазначених вище судових рішень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстрували у встановленому законом порядку відомості про припинення права власності на майно, яке є предметом іпотеки, а в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на теперішній час існує запис про об'єкт обтяження за договором іпотеки № PCL-CNL700/519/2007 від 19 лютого 2007 року.

Проте, такі доводи на правильність висновків суду не впливають, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції надав їм вірну правову оцінку, зазначивши про їх безпідставність.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без змін.

В іншій частині рішення не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді