Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про стягнення заборгованості із заробітної плати

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (далі - КПТМ «Черкаситеплокомуненерго») про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Зазначав, що із 04 травня 1998 року працював у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника ремонтно-механічного відділення. 02 жовтня 2012 року звільнений за власним бажанням. Із січня 2010 року по жовтень 2012 року відповідач нараховував йому заробітну плату відповідно до тарифної сітки, встановленої колективним договором КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за 2010 рік та колективним договором КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за 2011-2015 роки, зокрема додатком № 2 до нього.

Разом з тим, роботодавець при розрахунках заробітної плати виходив із мінімального її розміру у 744 грн, що є відмінним від того, який встановлено державою у спірний період, внаслідок чого він отримував заробітну плату у неналежному розмірі.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_3 просив стягнути із КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість із заробітної плати за період з січня 2010 року по жовтень 2013 року у розмірі 30 000 грн.

У липні 2014 року позивач уточнив вимоги та просив суд стягнути з КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на його користь заборгованість із заробітної плати за період з лютого 2012 року по жовтень 2012 року у розмірі 10 540, 86 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 10 липня 2014 року позов задоволено. Стягнуто із КПТМ «Черкаси-теплокомуненерго» на користь ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати за період з лютого 2012 року по жовтень 2012 року у розмірі 10 540, 86 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 жовтня 2014 року змінено рішення суду першої інстанції, зменшено визначений судом розмір заборгованості із заробітної плати, яка підлягає стягненню з КПТМ «Черкаси-теплокомуненерго» із 10 540, 86 грн до 4 321, 73 грн із відрахуванням з даної суми податків та обов'язкових платежів. У частині вирішення питання про судові витрати рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 із 04 травня 1998 року працював у КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на посаді слюсаря-ремонтника ремонтно-механічного відділення VІ розряду. 02 жовтня 2012 року звільнений за власним бажанням.

Зміст позовних вимог ОСОБА_3 полягає у стягненні на його користь різниці між виплаченою йому відповідачем за період лютого 2012 року по жовтень 2012 року заробітною платою, що була нарахована виходячи із визначеного колективним договором мінімального розміру заробітної плати у 744 грн та розрахунком заробітної плати за цей період із урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет на 2012 рік» мінімального розміру заробітної плати. За розрахунками позивача (а. с. 30, 31) сума недоплати становить 10 540, 86 грн, яку стягнуто на його користь судом першої інстанції.

Зменшуючи суму стягнення до 4 321, 73 грн, апеляційний суд зазначав, що розрахунок заборгованості із заробітної плати позивача здійснений на підставі поступово зростаючої мінімальної заробітної плати без урахування індексації. Суд дійшов висновку про необхідність зменшення суми недоплаченої заробітної плати на розмір виплачених підприємством позивачу сум індексації заробітної плати відповідно до розрахунків відповідача (а. с. 56, 57).

За вимогами до змісту рішення апеляційного суду, визначеними ст. 316 ЦПК України, апеляційний суд має зазначити мотиви зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 6, 26 постанови пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1999_12_24/pravo1/VS99011.html?pravo=1>, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню, а також зазначити в рішенні про негайне його виконання в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць.

За ст. 1 Закону України «Про індексацією грошових доходів населення» індексацією грошових доходів населення є встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними

в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника (ч. 1 ст. 2 Закону).

Підстави для проведення індексації визначені у ст. 4 Закону. Так, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

При цьому наведені нормативні положення не містять будь-якого виключення для проведення індексації заробітної плати залежно від порядку її виплати - добровільному чи судовому.

Згідно наданого відповідачем розрахунку за тарифною сіткою позивача, у спірний період ОСОБА_3 виплачено індексацію у розмірі 1 445, 02 грн. На цю суму відповідач просив зменшити 5 766, 75 грн - розмір розрахованої ним заборгованості із заробітної плати перед позивачем.

Погодившись із доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не навів у рішенні розрахунків визначеної ним до стягнення суми недоплаченої позивачу заробітної плати у розмірі 4 321, 73 грн, не вказав у своєму рішенні розмір виплаченої ОСОБА_3 суми індексації та правову підставу зменшення заборгованості на цю суму.

При цьому апеляційний суд не встановив, із яз яких нарахувань складається сума фактично виплаченої позивачу заробітної плати за оспорюваний період, як не встановив і те, на які суми нараховувалася сума індексації, і якою була б ця сума у разі, якщо нарахування заробітної плати відповідачем були би проведені на підставі встановленої Законом мінімальної заробітної плати. Наявні у справі довідки, надані відповідачем, не містять вказаних розрахунків.

У рішенні апеляційного суду відсутні висновки щодо перевірки правильності проведених КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» розрахунків недоплаченої ОСОБА_3 заробітної плати з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), що діють на підприємстві: міжрозрядного тарифного коефіцієнта, коефіцієнта співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника І розряду за підгалузями, видами робіт та окремими професіями тощо.

Враховуючи те, що істотні для правильного вирішення спору обставини справи не встановлені, ухвалене апеляційним судом рішення підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції на підставі ст.338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.А. Нагорняк

О.В. Ступак