Справа № 495/6056/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6056/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області
про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом
В С Т А Н О В И В :
25.08.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом (а.с.1-3).

Так, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку під кадастровим номером :01:001:0232, загальною площею 3,3498 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але його представник Гетманченко А.В., подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.26).

Представник відповідача Великомар`янівської СР, в судове засідання не з`явився, але від сільського голови на адресу суду надійшов лист, згідно якого відповідач ніяких заперечень не має та просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради (а.с.27-28).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.06.2005 року (а.с.7).
За життя померлому ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,69 гектарів, розташована на території Великомар`янівської сільської ради масив № 5 ділянка № 10, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №026833, виданим 09.09.2002 року на ім`я ОСОБА_2 (а.с.5-6).
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.09.1967 року (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_2 , сини померлого ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) звернулися до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 . На підставі заяв, Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було заведено спадкову справу № 227/2005 до майна померлого ОСОБА_2 .
Другий син померлого - ОСОБА_3 , отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину майна померлого, а саме земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 6,69 гектарів, що знаходиться на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.9).
В подальшому, ОСОБА_3 оформив право власності на належну йому частину земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 13.11.2007 року серії ЯЕ № 656323, відповідно до якого останньому належить земельна ділянка площею 3,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив № 5, ділянка № 10 а під кадастровим номером :01:001:0057 (а.с.10-11).
Таким чином, після оформлення частини спадкового майна братом ОСОБА_1 ОСОБА_3 , залишилася неоформленою 1/2 земельної ділянки площею 3,3498 га під кадастровим номером :01:001:0232, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, від первинної земельної ділянки загальною площею 6,69 гектарів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
При зверненні до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому половину земельної ділянки, ОСОБА_1 було відмовлено та видано постанову державного нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме відмову від видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька - ОСОБА_2 , на частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером: :01:001:0232, загальною площею 6,69 гектарів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за наступних підстав: зазначена земельна ділянка на момент відкриття спадкової справи мала площу 6,69 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності серії IV-ОД № 026833 від 09.09.2002 року, а зараз, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру НВ-015 від 23.03.2015 року, зазначена земельна ділянка має площу 3,3498 га. За матеріалами спадкової справи вбачається, що є ще один спадкоємець, який отримав свою частку спадщини раніше. При цьому з поданих цим спадкоємцем документів випливає, що земельна ділянка має площу 6,69 га і є посилання на той же документ, що наданий представником ОСОБА_1 . Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину за законом, за вказаних обставин, суперечить діючому законодавству України. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.19-20).
Отже, за таких обставин, ОСОБА_1 не може оформити спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_2 , та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 земельної ділянки площею 3,3498 га під кадастровим номером :01:001:0232, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилася від первинної земельної ділянки загальною площею 6,69 гектарів, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Провести державну реєстрацію вищезгаданих земельних ділянок неможливо тому, що власник, а саме ОСОБА_4 , помер і не може звернутися із відповідною заявою.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.
Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) першої черги за законом, який претендує на спадщину є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

В свою чергу, вказаний спадкоємець позбавлений права на отримання зазначеної спадщини у зв`язку із тим, що спадкодавець не встиг за життя оформити право власності згідно діючого законодавства України.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку під кадастровим номером :01:001:0232, загальною площею 3,3498 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко