справа № 166/272/15-ц
провадження №2/166/78/15
РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2015 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М.,

за участю секретаря - Приймачук О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у зв'язку із простроченням сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

26 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась у суд із вказаним позовом, який мотивує тим, що всупереч рішення Ратнівського районного суду від 11 березня 2014 року, яким вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, ОСОБА_2 аліментів не сплачує. Станом на 01 лютого 2015 року відповідач заборгував 4614, 28 грн.

З огляду на наявну заборгованість просить стягнути 8673,55 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2014 року по 24 лютого 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що відповідач мав можливість сплачувати присуджені Ратнівським районним судом аліменти, оскільки займається підприємницькою діяльністю, періодично виїжджає на сезонні роботи, інших утриманців не має. Незважаючи на це ОСОБА_2 свого аліментного обов'язку тривалий час не виконував. Зазначила, що 26 лютого 2015 року відповідач одноразовим платежем повністю погасив заборгованість, однак це не звільняє його від сплати пені, а лише свідчить про його платоспроможність.

Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що заявлений позивачкою до стягнення розмір пені є непосильним для нього. Зазначив, що він є фізично здоровим, інших утриманцв не має, проживає за рахунок своєї матері. Присуджені до стягнення з нього аліменти не сплачував, оскільки позивач жодних претензій до нього не мала, вимоги про сплату аліментів щомісяця не заявляла. Підтвердив, що 26 лютого 2015 року повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів.

Позов підлягає до повного задоволення.

Установлено, що між сторонами виникли аліментні правовідносини.

Так, згідно із рішенням Ратнівського районного суду від 11 березня 2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з 14 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із довідки-розрахунку відділу ДВС Ратнівського районного управління юстиції вбачається, що у зв'язку з несплатою аліментів за період з 14 лютого 2014 року по 31 січня 2015 року включно ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 4614,28 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості ОСОБА_2 не оспорюється.

Сторонами визнано, що 26 лютого 2015 року відповідач повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Покликання відповідача на ту обставину, що він не мав доходів у зв`язку із неплатоспроможністю суд оцінює критично, оскільки відповідач є особою молодого віку із задовільним станом здоров'я, інших утриманців не має. Неможливість працевлаштування відповідача жодними належними та допустимими доказами не доведена.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність вини відповідача у неналежному виконанні аліментного зобов'язання, у силу чого він повинен нести цивільну відповідальність, установлену законом.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені у зв'язку із несплатою відповідачем аліментів, починаючи з 01 березня 2014 року по 24 лютого 2015 року - день звернення з позовом до суду, становить 8577,55 грн. (у 2014 році: за лютий - 773,55 грн, березень - 1320 грн, квітень - 1200 грн, травень - 1076 грн, червень - 956 грн, липень - 832 гр, серпень - 708 грн, вересень - 588 грн, жовтень - 464 грн, листопада - 344 грн, грудень - 220 грн, а також за січень 2015 року - 96 грн).

Такий розрахунок узгоджується із вимогами ч.1 ст.196 СК України та обов'язковими для застосування судами правовими висновками Верховного Суду України, що містяться у постанові від 11 вересня 2013 року (справа № 6-31цс13), відповідно до яких, враховуючи періодичний характер аліментного зобов'язання, неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості, виходячи зі всієї суми.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує із відповідача на користь позивача понесений останньою судовий збір.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст..ст.195, 196 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8577 (вісім тисяч п'ятсот сімдесят сім) гривень 55 коп пені у зв'язку із простроченням сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Головуючий - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун