У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, просила встановити нікчемність укладених між сторонами договору від 12 серпня 2013 року про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, а також договору від 12 серпня 2013 року про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 липня 2015 року, первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 12 990 грн 35 коп., з яких заборгованість за кредитним договором - 4 259 грн 29 коп., прострочена заборгованість за кредитним договором - 1936 грн 02 коп., нараховані проценти - 4 975 грн 87 коп., пеня - 1 819 грн 17 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У зустрічному позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення у справі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_2 договірних зобов'язань перед кредитором публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 22 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 12 990 грн 35 коп., що підтверджується належним чином посвідченим розрахунком банку. Відмовляючи в зустрічному позові, суд виходив із того, що позивач ОСОБА_2 не довела укладення договору під впливом нечесної підприємницької практики з боку банку.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками. Апеляційний суд також виходив із того, що у матеріалах справи міститься інформація про умови кредитування АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 12 серпня 2013 року з особистим підписом ОСОБА_2. Позичальник також була ознайомлена з рекламно-інформаційними умовами кредитування, а перед укладенням кредитного договору отримала умови кредитування, що підтверджується її підписом.

Ухвалені у справі судові рішення відповідають нормам матеріального та процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що в лютому 2014 року вона направила до банку лист про розірвання кредитного договору, а відтак кредитний договір розірвано, не заслуговують на увагу, оскільки судами встановлено, що в березні 2014 року банк направив позичальнику лист із повідомленням про неможливість розірвати кредитний договорі у зв'язку із наявною заборгованістю.

Не можна погодитись із доводами касаційної скарги про те, що наданий банком розрахунок боргу посвідчений не уповноваженою особою, оскільки суд першої інстанції надав належну оцінку зазначеному доказу.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк