Справа № 755/3045/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ЛАСТОВКИ Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про визнання права власності на частки в об'єкти незавершеного будівництва, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду просить визнати за нею майнові права на двокімнатну квартиру №68 загальною будівельною площею 85,98 м2, що знаходиться відповідно до запланованого розташування в будівельних осях А-Ж, 4-7 на 16-му поверсі в АДРЕСА_1, будівництво якої було повністю профінансовано нею у розмірі 558 870,00 грн.; визнати за нею право власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва - двокімнатну квартиру № 68 загальною будівельною площею 85,98 м2, що знаходиться відповідно до запланованого розташування в будівельних осях А-Ж, 4-7 на 16-му поверсі в АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу цінних паперів від 13.09.2005 року № ЦПО-372/2.2.в/68/3, відповідно до умов якого, враховуючи зміни та доповнення до нього від 21.01.2009 року, вона придбала та повністю оплатила Пакет іменних безпроцентних (цільових) облігацій серії "R" в кількості 85 шт. загальною вартістю 558 870 грн., термін пред'явлення до погашення яких був встановлений з 21.05.2012 року по 21.08.2012 року. Разом з тим, одночасно був підписаний Акт вибору (відведення) Цільового об'єкту №А-372/2.2.в/68/3 від 13.09.2005 року, відповідно до якого вона, як власниця облігацій, отримала право на отримання Цільового об'єкту, яким є двокімнатна квартира загальною площею 85,98 м за умовним номером 68, що буде знаходитись на 16 поверсі в будівельних осях А-Ж, 4-7 в АДРЕСА_1. Також вона вчасно та в повному обсязі оплатила вартість вказаного вище Пакету цінних паперів згідно умов договору, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 16.09.2005 року. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, заплановані строки будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку неодноразово порушував, зокрема, станом на серпень 2012 року й по-сьогодні будинок не був введений в експлуатацію. Водночас, згідно договору купівлі - продажу цінних паперів та Інформації про випуск облігацій, термін пред'явлення облігацій до погашення був встановлений до 21.08.2012 року, наслідком не пред'явлення протягом цього терміну цінних паперів до погашення є виникнення у ТОВ "УПК" права відмовити у переданні їй Цільового об'єкту. 17.08.2012 року вона пред'явила відповідачу до погашення належні їй облігації, та цей же день було підписано відповідний Акт про пред'явлення пакету цінних паперів до погашення від 17.08.2012 року, а пакет цінних паперів з її рахунку було перераховано на рахунок ТОВ "УПК", що підтверджується випискою про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах №003378 від 17.08.2012 року. Також з метою врегулювання ситуації, між сторонами було укладено договір № 372/68/1б від 17.08.2012 року про врегулювання відносин сторін, згідно якого відповідач здійснює погашення облігацій шляхом передачі позивачу у власність об'єкта погашення, яким до введення будинку в експлуатацію, є: частка в будинку, незавершеному будівництвом, яка після його введення в експлуатацію становитиме Цільовий об'єкт (квартиру з характеристиками, описаними вище), для фінансування будівництва якої відповідачем було залучено позивача, як інвестора, будівельні матеріали, з яких така квартира збудована (складається) та майнові права на квартиру. Оскільки договір про врегулювання відносин сторін був належним чином підписаний сторонами, вона набула право власності на об'єкт погашення, в тому числі на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації в установленому законом порядку, однак, відповідач відмовляється підписувати акту приймання-передачі, вказуючи на те, що вона не набула у власність об'єкт погашення, адже будинок в експлуатацію не введено, а квартири, як приміщення, призначеного для житла ще фізично не існує. Також, повідомив, що для введення будинку в експлуатацію необхідні додаткові кошти, які у ТОВ "УПК" поки відсутні.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від її уповноваженого представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просить винести заочне рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Як убачається з матеріалів справи, 13.09.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № ЦПО-372/2.2.в/68/3, за умовами якого продавець продає пакет цінних паперів, з метою отримання "Цільового об'єкту". (а.с. 20-23)

За п. 1.2 вказаного договору Пакет цінних паперів це - іменна безпроцентна (цільова) облігація серії "Е" в розмірі 85 штук з терміном пред'явлення облігацій до погашення з 12.01.2009 року по 10.04.2009 року.

При цьому, цільовим об'єктом є приміщення з такими характеристиками: квартира, що буде знаходитися в АДРЕСА_1. Квартира загальною приведеною площею 85,98 кв.м, що підлягає уточненню за актом інвентаризації БТІ; за умовним номером 68, на поверсі 16, розміщена в будівельних осях А-Ж, 4-7, кількість кімнат 2. (пункт 1.3 договору)

Відповідно до п. 2.1 вартість однієї облігації на момент укладання договору становить 6574,94 грн. без ПДВ, відповідно вартість "Пакет цінних паперів" на момент укладення договору становить 558870,00 грн.

Сторони також підтвердили, що ціна договору не буде збільшуватися на суму податку на додану вартість за умови незмінності чинного законодавства, що регулює дані питання

За пунктом 2.5. договору підтвердженням виникнення у покупця права власності на цінні папери є виписка з "Рахунку у цінних паперах", яка надається покупцю зберігачем.

Згідно п. 3.1. договору покупець отримує у власність „Цільовий об'єкт" який переходить до нього лише за умови пред'явлення облігацій до погашення та здійснення дій, передбачених пунктами 2.2, 3.5, 3.6, 3.7 цього Договору.

Відповідно до п. 3.3 пред'явлення облігацій до погашення передбачається лише за умови введення Будови № 3 в експлуатацію. Пред'явлення облігацій до погашення без наявності даної умови не дозволяється.

За п. 3.4. погашення облігацій починається з „12" січня 2009 року та закінчується „10" квітня 2009 року.

Також продавець зобов'язується, зокрема, передати „Цільовий Об'єкт" покупцю в разі виконання умов договору, на умовах та в строки, передбачені договором; в день підписання договору укласти з продавцем Акт вибору (відведення) „Цільового об'єкту", для забезпечення здійснення „Покупцем" пред'явлення облігацій до погашення та здійснення операцій з цінними паперами на вторинному ринку в порядку, встановленому Договором; забезпечити повернення коштів „Покупцю" на умовах та в строки, встанови п.п. 5.3., 5.5. Договору; підписати Акт приймання-передачі „Цільового об'єкту" лише за умови зворотного надходження на „Рахунок у цінних паперах" „Продавця" „Пакету ціна паперів" „Покупця", що оплачений „Покупцем" на умовах, встановлених Договором, з особливостями, встановленими п.2.6. Договору.

Разом з тим, 13.09.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та ОСОБА_1 укладено Акт вибору (відведення) Цільового об'єкту №А-372/2.2.в/68/3, відповідно до якого, ОСОБА_1 отримала право на отримання Цільового об'єкту, яким є квартира, що буде знаходитися в АДРЕСА_1. Квартира загальною приведеною площею 85,98 кв.м, що підлягає уточненню за актом інвентаризації БТІ; за умовним номером 68, на поверсі 16, розміщена в будівельних осях А-Ж, 4-7, кількість кімнат 2. (а.с. 26)

Судом встановлено, що 16.09.2005 року ОСОБА_1 перераховано ТОВ "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" 558870,00 грн. з призначенням платежу - часткова оплата цінних паперів згідно договору купівлі-продажу № ЦПО-372/2.2.в/68/3 від 13.09.2005 року. (а.с. 28)

17.08.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та ОСОБА_1 складений акт про пред'явлення пакету цінних паперів до погашення. (а.с.30)

Крім того, 17.09.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" та ОСОБА_1 укладено договір про врегулювання відносин сторін, за умовами якого термін виконання за договором безумовно продовжується на час дії форсмажорних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач виконала всі умови договору № ЦПО-372/2.2.в/68/3 від 13.09.2005 року, однак зі своєї сторони відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" не виконано умови договору та в строки не здано в експлуатацію АДРЕСА_1 з цільовим об'єктом позивача.

Відповідно до ст.4 Закону України від 18.09.1991 р. №1560-ХП "Про інвестиційну діяльність" фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, може здійснюватися в тому числі шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.5 ст.7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій, відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до ч.1 ст.334 Цивільного Кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Водночас, в ст. 331 Цивільного кодексу України визначено, що у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Оскільки будівництво житлового будинку ведеться з 2005 року, при цьому відповідач не дотримується взятих на себе зобов'язання щодо строків будівництва, порушив умови договору, а тому права позивача підлягають захисту.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених статтями 335, 376, 392 цього Кодексу.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з'єднане з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв'язаних з позбавленням володіння. Позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником (чи титульним власником) свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Вимоги про визнання права власності є необхідною умовою для досягнення позивачем й іншої мети позову, а саме - отримання правовстановлюючих документів на майно. І визнання цього права за особою судом є підставою (передумовою) для зобов'язання органів державної реєстрації прав на таке майно видати відповідні документи.

Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Судом встановлено, що предметом спору є визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, двокімнатну квартиру №68 загальною будівельною площею 85,98 м2, що знаходиться відповідно до запланованого розташування в будівельних осях А-Ж, 4-7 на 16-му поверсі в АДРЕСА_1, будівництво якої було профінансовано позивачем у розмірі 558 870,00 грн., однак право власності на зазначений об'єкт оспорюється відповідачем, при цьому саме з вини останнього були невиконанні умови договору № ЦПО-372/2.2.в/68/3 від 13.09.2005 року купівлі-продажу цінних паперів.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущення

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись нормами законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору, позивачка має достатні правові підстави на визнання за нею права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру №68 загальною будівельною площею 85,98 м2, що знаходиться відповідно до запланованого розташування в будівельних осях А-Ж, 4-7 на 16-му поверсі в АДРЕСА_1, оскільки позивачкою виконано умови договору № ЦПО-372/2.2.в/68/3 від 13.09.2005 року купівлі-продажу цінних паперів, що підтверджено наявними у справі доказами та не заперечено стороною відповідача під час судового розгляду справи, однак всупереч умов договору відповідачем не здано АДРЕСА_1 в експлуатацію, тому право власності позивачки підлягає захисту у судовому порядку, що відповідає принциповим положенням визначеним частиною 5 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про визнання права власності на частки в об'єкти незавершеного будівництва підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України від 18.09.1991 р. №1560-ХП "Про інвестиційну діяльність", ст.ст. 3, 6, 11, 328, 331, 334, 392, 509, 526, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88, 131, 174, 208, 209, 212-215, 218, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про визнання права власності на частки в об'єкти незавершеного будівництва задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на двокімнатну квартиру №68 загальною будівельною площею 85,98 м2, що знаходиться відповідно до запланованого розташування в будівельних осях А-Ж, 4-7 на 16-му поверсі в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва - двокімнатну квартиру № 68 загальною будівельною площею 85,98 м2, що знаходиться відповідно до запланованого розташування в будівельних осях А-Ж, 4-7 на 16-му поверсі в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С у д д я :