АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/3367/14-ц 22-ц/774/1456/К/15
Справа № 184/3367/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1456/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 37 ( ІУ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

її представника ОСОБА_5,

прокурора - Сергєєвої Ірини Володимирівни,

представника Управління пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року у справі за позовом прокурора м. Орджонікідзе в інтересах Управління пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року прокурор м. Орджонікідзе в інтересах Управління пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області ( надалі УПФУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог прокурор м. Орджонікідзе зазначив, що внаслідок безпідставної переплати з вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4Г пенсій громадянам при зарахуванні до трудового стажу часу роботи в районах крайньої півночі Пенсійному фонду України заподіяно матеріальні збитки на суму залишку невідшкодованих коштів у розмірі 100 754,78 грн.

Після уточнення позовних вимог у червні 2015 року прокурор м. Орджонікідзе просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь УПФУ в м.Орджонікідзе заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 44760,89 грн.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року позов прокурора м. Орджонікідзе в інтересах Управління пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 44 760,89 грн., а також стягнуто солідарно судовий збір на користь держави у розмірі 447 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення ухвали про залишення позовної заяви прокурора без розгляду.

Зокрема ОСОБА_2 вважає, що прокурор не мав повноважень для звернення до суду за захистом прав УПФУ.

Вважає, що справу розглянуто неповажним судом, оскільки головуючий у справі- суддя ОСОБА_1 надавав санкцію при розгляді кримінального провадження у відношенні ОСОБА_2

Судом не враховано, що з приводу спірного питання за позовом прокурора до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди ухвалено рішення Орджонікідзевського міського суду від 12 грудня 2013 року, яким прокурору відмовлено в задоволенні позовних вимог, рішення набрало законної сили, що є підставою для закриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 матеріальної шкоди та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4

Зокрема відповідач ОСОБА_4 вважає, що її вина не доведена, обвинувального вироку щодо неї не постановлено, її не було притягнуто також ні до адміністративної відповідальності.

Судом помилково застосовано до спірних правовідносин ст.1190 ЦК України та стягнуто з ОСОБА_4 солідарно із ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Крім того, судом не взято до уваги, що у відношенні трьох осіб відповідач ОСОБА_4 взагалі не підписувала пенсійні справи.

Судом не враховано, що винними у заподіянні шкоди УПФУ визнано заступників начальника УПФУ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 яких звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із відшкодуванням матеріальної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції керувався ст.ст.1166,1190 ЦК України та дійшов висновку, що спільними діями відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 державі в особі УПФУ завдано матеріальну шкоду в сумі 44 760,89 грн, яку стягнув солідарно.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції , оскільки він зроблений із неповним з'ясуванням обставин справи.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення суду не відповідає із наступних підстав.

Судом встановлено, що Актом від 01 квітня 2013 року позапланової ревізії фінансово - господарської діяльності УПФ України в м. Орджонікідзе за період з 01.01.2010 року по 31.01.2013 року встановлено матеріальну шкоду ( збитки) в сумі 185132,37 грн. за 13 пенсійними справами через прийняття до виконання спеціалістами відділу призначення пенсії недостовірних даних про трудовий стаж , навчання та заробітну плату в районах Крайної Півночі, з яких за 2011 рік 24818,84 грн., за 2012 рік 145242,23грн., за 2013 рік 15071,30 грн., відшкодовано на час прийняття Акту 12002,96 грн. ( а.с.17 том 1).

Актом уставлено, що порушення допущено з вини головного спеціаліста ОСОБА_2 якою підписані усі розпорядження ( протоколи) на призначення пенсії по 13 пенсійним справам, заступником начальника відділу з призначення пенсії ОСОБА_7, яка працює на посаді з 30 вересня 2010 року, якою підписано розпорядження у 4 випадках з 13 справ; начальника відділу з призначення пенсії ОСОБА_4, яка працює на посаді з 21 листопада 2011 року та підписала розпорядження у 9 випадках з 13 пенсійних справ; з вини ОСОБА_8, яка з 01 жовтня 2010 року по 15 листопада 2011 року займала посаду заступника начальника управління начальника відділу з призначення пенсій, якою підписано розпорядження у 12 випадках із 13 пенсійних справ ( а.с.17 том 1).

Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року ОСОБА_2 визнано винною за ч.2 ст.364 ,ч.2 ст.368,ч.1 ст.366,ч.1 ст.190 КК України та призначене узгоджене між прокурором та обвинуваченою покарання. Внаслідок скоєння ОСОБА_2 зловживання службовим становищем були спричинені збитки державі в особі УПФУ в м. Орджонікідзе. Зазначений вирок вступив до законної сили і не оскаржувався. ( а.с.25-26 том.1 ).

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2013 року закрито кримінальне провадження і звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 367 ч. 1 КК України, за неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним інтересам УПФУ у звязку із тим, що заподіяна матеріальна шкода державі відшкодована у повному обсязі ( а.с.86 том 1 ).

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року закрито кримінальне провадження і звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 367 ч. 2 КК України, за неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки УПФУ у звязку із тим, що її взято на поруки колективу УПФУ та заподіяна матеріальна шкода державі відшкодована у повному обсязі ( а.с.87 том 1 ).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено в судовому засіданні колегії суддів та не заперечується ані прокурором, ані представником УПФУ, кожен з пенсіонерів, які незаконно отримали збільшену пенсію, написали заяви про те, що вони одержують її незаконно, що вони ніколи не працювали у районі Крайньої Півночі і просять утримувати з їх пенсії усі незаконно виплачені кошти.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, а саме довідками про непогашені переплати пенсій, з яких убачається зменшення їх розміру з 100754,78 грн. до 43086,16 грн., за рахунок погашення їх пенсіонерами ( а.с. 94, 170 том 1 а.с. 3, а.с.21 том 2 ).

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в частині не взяття судом першої інстанції до уваги рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2013 року, яким прокурору відмовлено в задоволенні позовних вимог до неї про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або осба, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається з тексту судового рішення від 12 грудня 2013 року за позовом прокурора до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, судом першої інстанції встановлено факт що кожний з пенсіонерів , які незаконно отримали збільшену пенсію, написали заяви про те, що вони одержують її незаконно, що вони ніколи не працювали у районі Крайної півночі і просили утримувати з їх пенсії усі виплачені незаконно кошти. Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що при стягненні з винної ОСОБА_2 коштів буде мати місце подвійне стягнення, яке вже добровільно щомісячно відшкодовується на користь державі. ( а.с. 57 том 1). Дане судове рішення не оскаржено, набрало чинності.

Тому, на думку колегії суддів, вимоги прокурора до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, які були предметом розгляду в іншій справі за результатами розгляду яких ухвалено судове рішення, що набрало чинності, виключають можливість повторного звернення позивача до суду із тими ж самими вимогами.

Колегія судів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в частині участі прокурора, як позивача в інтересах УПФУ в судовій справі, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 121 Конституції України, частиною другою статті 45 ЦПК і статтями 35, 361, 56 Закону України "Про прокуратуру" прокурором, який може шляхом пред'явлення позову в суді першої інстанції або на будь-якій стадії цивільного процесу здійснювати представництво громадян у випадках, передбачених законом, і представництво держави, підстави якого обґрунтовує сам.

Як убачається позов заявлено прокурором в інтересах держави, в особі органів УПФУ у звязку із спричиненням матеріальної шкоди в результаті злочину.

Колегія суддів не приймає до уваги також доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в частині розгляду справи неповажним судом, посилаючись на те, що головуючий у справі надавав дозвіл на проведення обшуку та обрання запобіжного заходу під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції , не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження у справі.

То б то, законодавство не обмежує участь судді у розгляді справи, як що він приймав участь у справі під час кримінального провадження.

Доказів, або посилання на обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді відповідачем ОСОБА_2 не надано.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 про безпідставне застосування до спірних правовідносин ст.1190 ЦК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України, на яку в обґрунтування позовних вимог посилається прокурор, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної, або до адміністративної відповідальності за даним фактом, вона не була визнана винною у встановленому законом порядку, що не заперечував в судовому засіданні ані прокурор, ані представник УПФУ.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 що оскільки її вина не була доведена у встановленим законом порядку, обсяг спричиненої з її вини матеріальної шкоди УПФУ не визначено, тому відшкодовувати солідарно матеріальну шкоду разом із винною у вчиненні злочину відповідачем ОСОБА_2, вона не повинна.

З розяснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», вбачається, що суд у кожному випадку зобовязаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й обєктивного зясування обставин, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, зясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обовязки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Пунктом 16 згаданої постанови Пленуму визначено, що розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи Актом від 01 квітня 2013 року позапланової ревізії фінансово - господарської діяльності УПФ України в м. Орджонікідзе встановлено, що збитки державі завдано з вини ОСОБА_2 якою підписані усі розпорядження по 13 пенсійним справам, ОСОБА_7, якою підписано розпорядження у 4 випадках з 13 справ; ОСОБА_4, якою підписано розпорядження у 9 випадках з 13 пенсійних справ; з вини ОСОБА_8, якою підписано розпорядження у 12 випадках із 13.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на письмові пояснення начальника управління ПФУ в м.Орджонікізде, що особисто ані від ОСОБА_8, ані від ОСОБА_9 на розрахункові рахунки УПФУ в м.Орджонікідзе кошти не надходили у рахунок погашення збитків. ( а.с.176, 182 том 1 )

Згідно довідки, наданою представником УПФУ в судовому засіданні колегії суддів, список непогашених пенсій в УПФУ в м.Орджонікідзе станом на 17 липня 2015 року становить 43086,16 грн. ( а.с. 75 том 2 )

З даного списку убачається, що при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_10, заборгованість по переплаті якої становить 15653,10 грн. відповідач ОСОБА_4 взагалі участі не приймала. Однак, навпроти в усіх чотирьох пенсійних справах при вирішенні питання про їх призначення приймала участь ОСОБА_8, яка до участі у справі не притягнута.

Встановивши при розгляді справи, що шкода заподіяна не лише з вини працівника, до якого предявлено позов, але й з вини службових осіб підприємства, установи, організації, суд відповідно до ст. 105 ЦПК має обговорити питання про притягнення їх до участі в справі як співвідповідачів.

На стадії апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями залучати до участі у справі співвідповідачів, які не приймали участь у суді першої інстанції.

На думку колегії суддів , без залучення до участі у справі усіх осіб, спільними діями яких спричинено матеріальну шкоду державі в особі органів УПФУ в м.Орджонікідзе та визначення обсягу цієї шкоди окремо по кожному із співробітників сукупними діями яких її завдано, неможливо вирішити спірне питання у відповідності до вимог законодавства.

Оскільки усіх винних осіб, спільними діями яких завдано матеріальну шкоду, не притягнуто до участі у справі в якості співвідповідачів, рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року, яким стягнуто солідарно матеріальну шкоду лише з двох співробітників УПФУ в м.Оржджонікідзе не можна визнати законним та обґрунтованим, тому підлягає скасуванню відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову прокурору м. Орджонікідзе, який дії в інтересах Управління пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, ст. 314-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити прокурору м. Орджонікідзе в інтересах Управління пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: