Номер провадження: 22-ц/785/6367/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання частково недійсним пункту договору, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013р. публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що 05.12.2008р. між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №4193р, згідно якого ОСОБА_2 було надано кредит на суму 19 933,75 грн. на строк до 01.12.2011р. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,5% річних.

Одночасно, 05.12.2008р. у рахунок забезпечення виконання зобовязання за цим договором між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки відповідно до умов якого остання поручилась за належне виконання ОСОБА_2 її зобовязань за кредитним договором у повному обсязі.

Проте позичальник умови даного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом та пені не виконав, його письмові вимоги про погашення заборгованості відповідачі залишали без задоволення, внаслідок чого станом на 10.07.2013р. має заборгованість по кредиту за загальну суму 62 398,02 грн з яких: заборгованість за кредитом - 18 617,24 грн.; заборгованість за відсотками - 15 559,41 грн.; заборгованість за пенею - 28 221,37 грн., які позивач з урахування сплачених ОСОБА_2 2 100 грн. у добровільному порядку просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Кредобанк» про визнання п.5.1 кредитного договору в частині яка містить умови щодо сплати нею пені в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 договору, несправедливим та недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки він суперечить ст. 551 ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Справу розглянуто у відсутності відповідачки ОСОБА_4

Рішенням суду від 27.05.2015р. позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 18 617,24 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 12 459,41 грн, пеню в розмірі 14 110,69 грн, а всього на суму 45 187,34 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат, а у задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення позову ПАТ «Кредобанк» про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пені у розмірі 14 110,69 грн. та відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права;

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позов та стягуючи солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором на суму 45 187,34 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують своїх обовязків за договорами та не погашають борг.

Колегія суддів погоджується з цим висновком місцевого суду, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. А належним виконанням зобовязань з боку відповідачів є повернення кредиту, сплати, пені штрафів, неустойок, відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та валюті, визначеними в кредитному договорі та в договорі поруки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання п. 5.1 кредитного договору частково недійсним.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є правильним, оскільки розмір неустойки, вказаний у п.5.1 кредитного договору, не суперечить обставинам, що зазначені у ст. 551 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», на які ОСОБА_2 посилалася як на підставу для задоволення її зустрічних позовних вимог

Суд першої інстанції вірно визнав, що законодавством України розмір неустойки не обмежений, а сторони можуть самостійно визначити її розмір та випадки збільшення або зменшення.

Таким чином, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів пені в розмірі 14 110,69 грн. та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не була належним чином сповіщена про час та місце розгляду справу, а саме не у тій спосіб відмови та вручення судової повістки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сама ОСОБА_4В не оскаржила рішення суду, а представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не є представником ОСОБА_4

Оскаржуване рішення суду є правильним, воно ухвалено у відповідності до положень ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для його скасування, як про це йдеться мова у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

ОСОБА_6

ОСОБА_7