Справа № 761/9574/15-ц
Провадження №2/761/4723/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

18 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарі Шибановій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» про стягнення коштів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що 10 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір-заява банківського вкладу №300937/52714/3-14. За умовами цього договору на строк з 10.09.2014 року по 10.12.2014 року позивач вніс 2300,00 дол. США. з можливістю подальшого збільшення розміру вкладної суми, в наслідок чого було ще поповнено рахунок на 2300 дол. США та 4300 дол. США, а також процентною ставкою 10,00 % річних. Після закінчення дії вищевказаного договору заявником було укладено новий договір банківського вкладу від 10.12.2014 року №300937/77319/3-14. За умовами цього договору на строк з 10.12.2014 року по 10.03.2015 року позивач перерахував з вкладного рахунку НОМЕР_2/НОМЕР_3 відкритого відповідно до умов вищевказаного договору № 300937/52714/3-14 на новий вкладний рахунок НОМЕР_1 відкритого відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14 від 10.12.2014 року суму коштів в розмірі 7286,55 дол. США під 11,50 % річних. Після закінчення дії вищевказаних договорів заявником було направлено заяви в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів з депозитних рахунків та нарахованих відсотків, проте відповідач не повернув позивачу кошти, що знаходяться на вищевказаних рахунках. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача суму залишку на рахунку НОМЕР_2/НОМЕР_3 відкритого відповідно до умов договору № 300937/52714/3-14, в розмірі 500,00 дол. США, а також відсотки нараховані на вказану суму за час прострочення видачі вкладу в розмірі 14,31 дол. США, крім того просив стягнути суму вкладу по вкладному рахунку НОМЕР_1 відкритого відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14 від 10.12.2014 року, в розмірі 7286,55 дол. США, а також відсотки нараховані за час прострочення видачі вказаного вкладу в розмірі 30,26 дол. США та 3% річних в розмірі 12,02 дол. США та індекс інфляції в розмірі 57,00 дол. США, а також 4000,00 грн. на правову допомогу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подавав.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Встановлено, що 10 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір-заява банківського вкладу №300937/52714/3-14. За умовами цього договору на строк з 10.09.2014 року по 10.12.2014 року позивач вніс 2300,00 дол. США. з можливістю подальшого збільшення розміру вкладної суми, в наслідок чого було ще поповнено рахунок на 2300 дол. США та 4300 дол. США, та також процентною ставкою 10,00 % річних.

Також встановлено, що після закінчення дії вищевказаного договору заявником було укладено новий договір банківського вкладу від 10.12.2014 року №300937/77319/3-14. За умовами цього договору на строк з 10.12.2014 року по 10.03.2015 року позивач вніс суму коштів в розмірі 7286,55 дол. США під 11,50 % річних.

З копії заяви позивача від 10.12.2014 року, вбачається прохання останнього перерахувати з вкладного рахунку НОМЕР_2/НОМЕР_3 відкритого відповідно до умов договору № 300937/52714/3-14 на новий вкладний рахунок НОМЕР_1 відкритого відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14 від 10.12.2014 року суму коштів в розмірі 7286,55 дол. США.

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_3 відкритого відповідно до умов договору № 300937/52714/3-14, вбачається перерахування коштів на вимогу ОСОБА_1 в розмірі 7286,55 дол. США на новий вкладний рахунок НОМЕР_1 відкритий відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14 від 10.12.2014 року.

Відповідно до виписки по особовому рахунку НОМЕР_1 відкритого відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14, вбачається залишок коштів в розмірі 500,00 дол. США.

За положеннями ч.1 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Згідно до копій заяв направлених позивачем на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», вбачається прохання повернути позивачу вклад з нарахованими відсотками на нього по вищевказаним рахункам відкритим відповідно до вище укладених договорів (а.с.21-22).

Однак, відповідач не повернув позивачу кошти, внесенні останнім відповідно до договору-заяви № 300937/52714/3-14 та договору-заяви № 300937/77319/3-14.

Доказів протилежному стороною відповідача надано не було.

Відповідно до п.3.1 договору-заяви банківського вкладу № 300937/52714/3-14 банк відкриває на ім'я вкладника рахунок для виплати відсотків НОМЕР_3.

Відповідно до п.2 договору-заяви банківського вкладу № 300937/77319/3-14 банк відкриває на ім'я вкладника рахунок для виплати відсотків № 2638.1.181848.005.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження вимоги позивача про стягнення з відповідача суми вкладу з нарахованими відсотками по договору № 300937/52714/3-14 в розмірі 500,00 дол. США + 14,31 дол. США (відсотки за час прострочення виконання умов договору) = 514,31 дол. США., по договору № 300937/77319/3-14 в розмірі 7286,55 дол. США + 30,26 дол. США (відсотки за час прострочення виконання умов договору) = 7316,81 дол. США.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення 3% річних по Договору банківського вкладу № 300937/52714/3-14 необхідно зазначити, що так як відповідач прострочив виконання умов Договору банківського вкладу № 300937/52714/3-14 за період часу з 11.12.2014 року по 23.03.2015 року (103 дні), з відповідача підлягає стягненню сума трьох відсотків річних (на суму залишку коштів на рахунку) за час невиконання ним взятих на себе зобов'язань за період часу з 11.12.2014 року по 23.03.2015 року, в розмірі 4,23 дол. США, так як кошти на вищевказаний рахунок було зараховано в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Щодо стягнення 3% річних по Договору банківського вкладу № 300937/77319/3-14 необхідно зазначити, що так як відповідач прострочив виконання умов Договору банківського вкладу № 300937/77319/3-14 за період часу з 11.03.2015 року по 23.03.2015 року (13 днів), з відповідача підлягає стягненню сума трьох відсотків річних (на суму залишку коштів на рахунку) за час невиконання ним взятих на себе зобов'язань за період часу з 11.03.2015 року по 23.03.2015 року, в розмірі 7,79 дол. США, так як кошти на вищевказаний рахунок було зараховано в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача коштів по депозитному договору-заяві № 300937/52714/3-14, в розмірі 514,31 дол. США та 3% річних за період з 11.12.2014 року по 23.03.2015 року, що в загальній сумі становить 518,54 дол. США, а також по депозитному договору-заяві № 300937/77319/3-14, в розмірі 7316,81 дол. США та 3% річних за період з 11.03.2015 року по 23.03.2015 року, що в загальній сумі становить 7324,60 дол. США.

Загальна сума боргу, яка має бути стягнута з відповідача на користь ОСОБА_1 за договорами становить 7 843, 14 доларів США.

В частині ж стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат в розмірі 57,00 дол. США, суд вважає за необхідне відмовити в даній частині, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, договір банківського рахунку сторонами було укладено у доларах США, а оскільки індекс інфляції - це покажчик характеристики динаміки загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені в національній валюті - гривні, норма ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленої інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (висловленої під час розгляду справи №6-113цс 14) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також представник позивача просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн.

Правову допомогу, відповідно до приписів ст.. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Вимога представника позивача про стягнення з відповідача таких витрат задоволенню не підлягає, оскільки, ОСОБА_2, не допускався до участі справи за заявою позивача в якості особи яка надає правову допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України, вказана особа діяла як представник позивача, що в свою чергу не передбачає відшкодування витрат відповідно до ЦПК України.

Судові витрати суд розподіляються судом відповідно до ст.88 ЦПК України, зважаючи на суму стягнення та офіційний курс валют НБУ на 18.05.2015 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 509, 526, 1058, 1060 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 179,208, 209, 212-215, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» на користь ОСОБА_1 7 843, 14 доларів США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в дохід держави судовий збір 1 623 грн. 37 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя