АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2419/15 Справа № 204/3666/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів.

В обґрунтування вимог посилалася на ті обставини, що що 01 жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_2 за участю ріелтора з нерухомості ФОП ОСОБА_4, було підписано попередній договір по майбутньому Договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов п. 3.3. даного попереднього договору позивачкою було передано відповідачу грошові кошти в розмірі 16200 грн., що еквівалентно 2000 доларів США, станом на 01 жовтня 2013 року.

Оскільки попередній договір від 01 жовтня 2013 року було укладено у письмовій формі без нотаріального посвідчення, тобто, з порушенням норм цивільного законодавства України, на підставі ст. ст. 203, 220, 251 ЦК України, він є недійсним, а тому отримані відповідачем від позивачки гроші повинні були бути повернуті останній.

Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 16200 грн., судові витрати та суму за послуги адвоката у розмірі 3000 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 16200 грн. та судовий збір в сумі 243,6 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Попередній договір по майбутньому Договору купівлі-продажу (далі - Попередній договір), згідно якого сторони зобов'язалися до 30 квітня 2014 року включно укласти Договір по відчуженню об'єкта нерухомості (купівлі-продажу, міни, дарування), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до пункту 3.3 вказаного Договору ОСОБА_3 було передано ОСОБА_2 завдаток в сумі 16200 грн., який входить у вартість об'єкта, на підтвердження взятих на себе обов'язків сторонами Договору.

Умовами п.5.2 Попереднього договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання та діє до момента нотаріального оформлення Договору відчуження об'єкта нерухомості.

Відповідно до змісту статті 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі.

Оскільки згідно спірного договору Основним договором мав бути укладений Договір по відчуженню об'єкта нерухомості (купівлі-продажу, міни, дарування), то його форма встановлена ст. 657 ЦК України.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

При вирішення спору суд першої інстанції виходив з нікчемності спірного Попереднього договору через недотримання в момент вчинення правочину вимог цивільного законодавства щодо нотаріального посвідчення такого виду договору, та застосування наслідків, передбачених ст.216 ЦК України щодо зобов'язання кожної із сторін повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що спірний договір не є попереднім договором, а є договором про завдаток, та що отримана відповідачем сума завдатку повинна залишитися у нього через ухилення позивачки від укладення основного договору, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані ОСОБА_3 ОСОБА_2 гроші у розмірі 16200 грн. є авансом.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильне по суті рішення суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.309 ЦПК України як підстави для скасування рішення, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді