АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6057/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1875/15Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_8 до Приватного підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_9, Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_8 звернулась до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 01 серпня 2014 року (а.с. 83-85), просила стягнути з ПП ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 101 343,53 грн., 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 672,37 грн. за сплату судового збору, 1700 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 3 листопада 2013 року близько 17 години 00 хвилин по вул.Ф.Матвієнка в м.Полтава автобус ''Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6, який на перехресті вул.Красіна скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай-Туксон д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, який належить на праві власності ОСОБА_8

Внаслідок зіткнення автомобіль Хюндай-Туксон д.н.з. НОМЕР_2 отримав технічні ушкодження на суму 151 343,53 грн.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2013 року ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено стягнення в розмірі 340 гривень.

Вказувала, що ОСОБА_3, не будучи власником ''Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1 є його володільцем, а тому матеріальна шкода підлягає стягненню саме з неї.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2014 року залучено ОСОБА_6 до участі в справі в якості співвідповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 67236,56 грн., судовий збір у розмірі 672,37 грн. та вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вказане рішення місцевого суду оскаржила ОСОБА_8, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 3 листопада 2013 року близько 17 години 00 хвилин по вул. Ф.Матвієнка в м.Полтава автобус ''Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6, який на перехресті вул.Красіна скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай-Туксон д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, який належить на праві власності ОСОБА_8

Внаслідок зіткнення автомобіль Хюндай-Туксон д.н.з. НОМЕР_2 отримав технічні ушкодження.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2013 року ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено стягнення в розмірі 340 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автобуса ''Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_9

Відповідно до довіреності ОСОБА_9 уповноважила ОСОБА_3 або ОСОБА_10, або ОСОБА_4 експлуатувати та розпоряджатися автобусом ''Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1.

На момент дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 працював водієм у ПП ОСОБА_3

Між ПП ОСОБА_3 (Страхувальник) та ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" (Страховик) укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1515804, строком дії з 04.04.2013 року по 03.04.2014 року, відповідно до якого застраховано цивільно - правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб "Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1.

13 березня 2013 року ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" склало страховий акт № та 02 липня 2014 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_8 в розмірі 49000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням та відомістю виплат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 під час скоєння ДТП не виконував своїх трудових обов'язків, пов'язаних з роботою у ПП ОСОБА_3, а тому матеріальна шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки в порядку передбаченому ст. 1172 ЦК України не може бути стягнута з роботодавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

На момент ДТП ОСОБА_6 був працевлаштований у ПП ОСОБА_3, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією трудового договору (а.с. 20).

Виходячи з пояснень сторін по справі та паспорту автобусного маршруту (а.с.41-49) ОСОБА_6 володів транспортим засобом ''Рута 20 СПГ" д.н.з. НОМЕР_1 на підставі трудового договору, протена час вчинення ДТП він не перебував на маршруті та не виконував своїх трудових обов'язків.

Таким чином, ОСОБА_6 здійснював правомірне використання вказаного транспортного засобу, за відсутності ознак незаконного заволодіння.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до абз. 2 п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Таким чином, шкода заподіяна ОСОБА_8 підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_6, який під час керування транспортним засобом мав посвідчення водія і реєстраційний документ на автобус «Рута 20 СПГ», переданий йому ФОП ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення щодо стягнення на користь позивача збитків, завданих ДТП, суд першої інстанції виходив з необхідності визначення їх розміру на момент вчинення ДТП.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до висновку №010714 додаткового експертного авто товарознавчого дослідження від 08 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Хюндай-Туксон д.н.з. НОМЕР_2 становить 151 343,53 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у правильності розрахунку, наведеному у даному висновку експерта та вважає за доцільне покласти його в основу рішення суду, як такого, що повною мірою відповідає ринковим умовам з урахуванням зміни курсу гривні відносно іноземних валют.

Окрім того, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

За таких обставин, з ОСОБА_6 підлягає стягненню 101 343,53 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, що складає різницю між заподіяною шкодою у розмірі 151 343,53 грн. та страховим відшкодуванням у розмірі 49 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно зі ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Враховуючи ступінь душевних страждань, яких ОСОБА_8 зазнала внаслідок пошкодження її майна та керуючись принципами розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відшкодування їй за рахунок ОСОБА_6, який є винним у скоєнні ДТП та завданні немайнової шкоди, моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1 008,37 грн. та проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1700 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2015 року в частині стягнення матеріальної шкоди, відмови у відшкодуванні моральної шкоди і розподілі судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 101 343,53 грн. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 2 708,37 грн.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Л.М. Хіль

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: