У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Садово-дачне товариство «Яблунівські сади» про розірвання договору та додаткової угоди, стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Садово-дачне товариство «Яблунівські сади» (далі - ТОВ «СДТ «Яблунівські сади») про розірвання договору та додаткової угоди, стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 31 грудня 2010 року між ним та ТОВ «СДТ «Яблунівські сади» було укладено договір № ЯС-0031 про надання послуг з підключення до своєї мережі газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість договору складала 19 750 грн. Термін дії договору становить до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань. 27.11.2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № ЯС-0031, якою було внесено зміни в п.п. 2.3.,2.4. договору та викладено підпункти в новій редакції, а саме остаточний платіж становить 12 000 грн, а також зазначено, що відповідач зобов'язується ввести в експлуатацію газову мережу до 31.03.2012 року. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, сплативши за договором № ЯС-0031 відповідачу 20 000 грн, проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, в термін встановлений в договорі газову мережу в експлуатацію не введено.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 20000 грн., 3 % річних в сумі 1150 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Розірвано договір № ЯС-0031 від 31.12.2010, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Садово-дачне товариство «Яблунівські сади» та додаткову угоду № 1 від 27.11.2011 року до договору № ЯС-0031 від 31.12.2010 року, укладену між ОСОБА_4 та ТОВ «Садово-дачне товариство «Яблунівські сади».

Стягнуто з ТОВ «Садово-дачне товариство «Яблунівські сади» на користь ОСОБА_4 16000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку щодо безпідставності позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.О. Дьоміна С.П. Штелик