АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759//18243/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1084/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

4 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у жовтні 2014 року скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Киві, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 вересня 2014 року ВП №44888610 з примусового виконання виконавчого листа №2-759/4369/13 від 20 листопада 2013 року, виданого Святошинським райсудом м. Києва, визнання постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 вересня 2014 року ВП №44888610, винесеної державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ТелявськимА.М., неправомірною, зобов'язання державного виконавця скасувати зазначену постанову.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням його матеріальних та процесуальних прав. Виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», так як не вказано дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, у виконавчому листі відсутнє посилання на конкретне рішення суду, на підставі якого видано даний виконавчий лист, повне найменування стягувача, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутнє таке повне найменування юридичної особи як Київський коледж транспортної інфраструктури, ідентифікаційний код стягувача, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2/759/4369/138, виданого Святошинським райсудом м. Києва 20 листопада 2013 року постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь Київського коледжу транспортної інфраструктури заборгованість у розмірі 14418 грн. 39 коп., судовий збір у розмірі 144, 18 грн. та послуги банку 3 грн.

29 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м, Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з пропозицією добровільного виконання рішення суду протягом семи днів з моменту винесення постанови.

Згідно ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, повинні бути роз'яснені державним виконавцем їх права відповідно до вимог цього Закону.

Згідно п.1. ч.2 ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи, як виконавчі листи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесено з дотримання норм Закону України «Про виконавче провадження».

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися повною мірою не можна.

Як вбачається з виконавчого листа, у виконавчому документі зазначені усі реквізити, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, судом першої інстанції не звернуто увагу на дату постановлення рішення, зазначену у виконавчому листі - 11 листопада 2013 року, що не узгоджується з датою набрання рішенням законної сили «3 жовтня 2013 року».

Суд першої інстанції не перевірив зазначені обставини, що унеможливлює встановити правильність чи неправильність видачі виконавчого листа та правомірність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИ Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасувати справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді