Справа № 296/9020/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Маслак В.П.,

за участю: секретаря судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом прокурора м.Житомира в інтересах держави в особі Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор м.Житомира звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від 26.01.2011р. №1063, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору дарування від 26.01.2011р. ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1. Однак, спірна кватира ОСОБА_1 не належала, оскільки право власності на неї було встановлене рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03.11.2010р., яке скасоване рішенням апеляційного суду.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Житомирської міської ради в засідання суду не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 03.12.2014р. заперечив проти доводів та вимог позовної заяви.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення прокурора та відповідача - ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03.11.2010р. у справі №2-4498/10 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту володіння будівлею та визнання права власності: встановлено факт належності і володіння на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.; визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 (а.с.38).

Вказане рішення скасоване рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06.10.2011р. та в задоволенні позову відмовлено (9-10).

26.01.2011р. між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування квартири, згідно п.1.1 якого ОСОБА_1 передав безоплатно у власність (подарував), а ОСОБА_2 прийняв у власність (у дар) квартиру №1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1063.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Частиною 2 ст. 203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Як вже зазначалося, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03.11.2010р. у справі №2-4498/10 визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 Однак, вказане рішення суду скасоване рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06.10.2011р. та в задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, як підтверджується матеріалами справи, на момент укладення договору дарування квартири ОСОБА_1 не був власником спірної квартири та відповідно не мав права передавати (дарувати) її іншим особам.

Частиною 3 ст.215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 не мав необхідного обсягу цивільних прав (володіння, коритування, розпорядження) для укладання договору дарування квартири, суд дійшов висновку, що договір дарування квартири від 26.01.2011р. слід визнати недійсним з моменту його укладення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 26.01.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1063.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету судовий збір у розмірі 121,80грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід спеціального фонду Державного бюджету судовий збір у розмірі 121,80грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. П. Маслак