Дата документу 16.06.2015
Справа № 334/565/15-ц
Провадження № 2/334/821/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: Лисенко Л.І.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДельтаБанк» про захист прав споживачів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, вказавши, що 23 травня 2014 року між ним і відповідачем ПАТ «ДельтаБанк» був складений договір №007-07542-230514 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого банк відкрив на його імя поточний рахунок № 8711. 23 травня 2014 року між ним і відповідачем у особі відділення банку у м.Запоріжжі, пр. Леніна, 146 був укладений договір №008-07542-230514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у доларах США, згідно якого банк відкрив депозитний рахунок №1720 на який він передав, а банк прийняв 5 000 доларів США. Ця обставина підтверджується квитанцією №35887426 від 23.05.2014р., а також випискою по угоді затвердженою підписом та печаткою банку від 21 січня 2015 року.

26 травня 2014 року між ним і відповідачем у особі відділення банку у м. Запоріжжі, пр.Леніна,146 був складений договір №012-07542-260514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у доларах США, згідно якого банк відкрив депозитний рахунок №4834 на який він передав, а банк прийняв 1380 доларів США. Ця обставина підтверджується квитанцією №35952624 та випискою по угоді затвердженою підписом та печаткою банку від 21 січня 2015 року.

14 січня 2015 р. він звернувся до відповідача з заявою про виплату процентів по договорам №008-07542-230514 та №012-07542-260514. Отримання цієї заяви банк підтвердив підписом уповноваженої особи та печаткою. Оскільки відсотки не були сплачені, 17 січня 2015 року він звернувся до відповідача про розірвання договорів №008-07542-230514 та №012-07542-260514 з 21 січня 2015 року та виплатою всіх грошових коштів.

Позивач просить зобовязати відповідача перевести грошові кошти з рахунку ПАТ «ДельтаБанк» у сумі 6755,52 доларів США на його рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк».

Під час розгляду справи, 30.04.2015 року, позивач уточнив свої позовні вимоги, вказавши, що 21.01.2015 року грошові кошти були перераховані на його поточний рахунок, але він не міг ними користуватися, оскільки банк не видавав гроші, тому просить стягнути з відповідача проценти згідно до договору №008-07542-230514 із суми вкладу 5000 доларів США за період з 23.05.2014 року по 02.03.2015 року у сумі 426,44 долари США (5000 дол.США х11% х 283 дні:100:365 днів = 426,44 дол.США.)

Та стягнути з відповідача проценти згідно до договору №012-07542 -260514 із суми вкладу 1380 доларів США за період з 23.05.2014 року по 02.03.2015 року у сумі 116,45 дол. США (1380 дол.США х11% х 280 днів:100:365 днів = 116,45 дол.США.)

А також 3% річних із суми простроченого грошового зобовязання у розмірі 6845,97 дол.США за період 21.01.2015 по 27.04.2015 року, а саме 6845,97 дол.США х 3% х 96:100:365 днів = 54,02 дол.США.

Просить також стягнути пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення повернення вкладу за період з 21.01.2015 року по 02.03.2015 року 6845,97 дол.США х 40днів х 3% = 8215,16 дол.США, а також моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., а всього стягнути з відповідача 418 028,75 грн.

Просить включити його у списки вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики у розмірі 200000 гривень, а також включити в реєстр 4 черги задоволення вимог кредиторів у розмірі 218028,62 грн.

В судовому засіданні позивач позов уточнив, повідомив, що 11.06.2015 року він отримав у банку 6393,77 доларів США, просить включити в список вкладників кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 246 686,39 грн.

Представник банку проти позову заперечує, вказавши, що банк виконав свої зобовязання, по заяві ОСОБА_1 21.01.2015 року була достроково розірвана угода та на рахунок ОСОБА_1 було повернуто по договору №008-07542-,71 дол.США, по договору №012-07542 -260514 1298 дол.США. 11 червня 2015 року ОСОБА_1 отримав 6379,8 дол.США.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не передбачені законом. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки, пені то ці позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника банку, позивача, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2014 року між ОСОБА_1 і ПАТ «ДельтаБанк» в особі ОСОБА_2 був складений договір №007-07542-230514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у доларах США, згідно якого на рахунок банку ОСОБА_1 передав 5 000 доларів США. Строк дії договору до 28.05.2015 року. Ця обставина підтверджується квитанцією №35887426 від 23.05.2014 р., копією договору, заявою на переказ коштів (а.с. 5-7).

26 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» в особі ОСОБА_3 був укладений договір №012-07542-260514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у доларах США, згідно якого банк прийняв від ОСОБА_1 1380 доларів США. Ця обставина підтверджується квитанцією №35952624, копією договору (а.с.8-9). Строк дії договору до 31.05.2015 року.

В пункті 1.9 вищезазначених договорів вказано, що нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього договору, або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів № 8711 відкритий на імя вкладника в установі банку (а.с.5,8). Вклад виплачується також шляхом перерахування на поточний рахунок п.1.10 Договорів.

17.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про дострокове розірвання договору 1 та договору 2 і 21.01.2015 року договори було розірвано і банк перерахував на поточний рахунок ОСОБА_1 №8711 грошові кошти у сумі 4705,71 доларів США по першому договору та 1298,77 доларів США по другому договору.

Сума виплат проведена правильно, оскільки нараховані проценти сторновані відповідно до договору, тому позовні вимоги про стягнення 11% річних за період з 23.05.2014 року по 02.03.2015 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13).

Згідно до копії рішення від 02.03.2015 року № 51 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 03.02.2015 по 02.06.2015 року включно( рішенням № 71 від 08.04.2015 року внесено зміни до рішення № 51 від 02.03.2015 року щодо строків тимчасової адміністрації та подовжено її до 02.09.2015 року).

Відповідальна особа Фонду гарантування вкладів призначена у ПАТ «Дельта Банк» 02.03.2015 року.

Відповідно до п.1 ст.36 ЗУ « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку .Відповідно до п.3 цієї статті також не здійснюються нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку.

Оскільки позивач з вини банку не отримав своєчасно перераховані гроші, тому відповідно до ст.1048 ЦК України він має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Облікова ставка НБУ на червень 2015 року становить 30%, тому за період з 21.01.2015 року по 2.03.2015 року позивач має право на отримання процентів на рівні облікової ставки НБУ (6380 дол.США х 30% : 365 х 40 = 301,06 дол.США ).

Підлягають стягненню також 3% річних за період з 21.01.2015 року по 02.03.2015 року у сумі 20,97 дол.США (6380 дол.США х 3% х 40днів).

Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені у сумі 8215,16 доларів США із рахунку 3% за кожний день прострочення зобовязання - 40 днів з 21.01.2015 року по 02.03.2015 року, оскільки ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає захист права споживача у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відшкодування моральної шкоди у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань допускається лише якщо такі наслідки передбачені законом або договором. Договорами №008-07542-230514 та №012-07542-260514 відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Керуючись п.п.9,49 Положення НБУ Про кредитування, ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ЗУ «Про захист прав споживачів» ст.ст. 526,1058,1048 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «ДельтаБанк» на користь ОСОБА_1 8649 грн. 25 коп., включити ОСОБА_1 в список вкладників в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.