Справа № 175/2547/15-ц
Провадження № 2/175/1001/15
Справа № 175/2547/15-ц
Провадження № 2/175/1001/15
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Єльшиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення штрафу за невиконання умов договору про інвестиційну участь в будівництві,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення суми штрафу за невиконання умов Договору №01-12/13 про інвестиційну участь в будівництві від 01.12.2013 року, в розмірі по 6 500,00 грн. з кожного.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01 грудня 2013 року між ним та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір №01-12/13 про інвестиційну участь в будівництві, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобовязався здійснити інвестиційну участь в будівництві обєкту нерухомого майна будівлі торгівлі, магазину продовольчих та непродовольчих товарів, орієнтовною площею 815,1 кв.м., на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Рубана вулиця Хортицьке шосе (адреса побудованого обєкту на момент прийняття в експлуатацію: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, 42-а), а ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які згідно умов договору про інвестиційну участь в будівництві виступали забудовниками, в свою чергу, зобовязалися за винагороду здійснити будівництво вказаного обєкту нерухомого майна і після прийняття його в експлуатацію передати інвесторові.

Позивач виконав взяті на себе зобовязання за договором про інвестиційну участь в будівництві в повному обсязі, шляхом здійснення фінансування будівництва в повному обсязі на загальну суму 6 508 371,00 грн.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача-1 на користь позивача штрафу в розмірі 6 500,00 грн., посилаючись на те, що за умовами вказаного договору про інвестиційну участь в будівництві саме ОСОБА_3 несе відповідальність у вигляді штрафу у сумі 0,1% від розміру інвестиційної участі у разі не виконання або розірвання договору в односторонньому порядку з ініціативи або з вини забудовника, аналогічна відповідальність у вигляді штрафу для забудовника-2 договором взагалі не передбачена. Окрім того, в обовязки ОСОБА_2, як забудовника-2, входило лише здійснення дій з отримання дозвільної документації, необхідної для прийняття в експлуатацію обєкта інвестування, усі інші обовязки забудовника, в тому числі, виступити замовником будівництва, укласти договори на виконання підрядних робіт, забезпечити закінчення будівництва об'єкту, прийняти його в експлуатацію та передати інвесторові за актом прийому-передачі у передбачений договором строк, відносяться до договірних обовязків забудовника-1, яким виступав ОСОБА_3, і відповідна інвестиційна участь здійснювалась позивачем шляхом видачі саме ОСОБА_3 грошових коштів та надання будівельних матеріалів і обладнання.

ОСОБА_3 не виконав свого зобовязання за договором про інвестиційну участь в будівництві та не передав позивачу обєкт будівництва після прийняття його в експлуатацію у передбачений договором строк, що і змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та просив суд розглядати справу без його участі.

Представник ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01 грудня 2013 року між сторонами по справі було укладено договір №01-12/13 про інвестиційну участь в будівництві, за умовами якого інвестор зобовязався здійснити інвестиційну участь в будівництві обєкту, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які згідно умов договору про інвестиційну участь в будівництві виступали забудовником-2 та забудовником-1, в свою чергу, зобовязалися за винагороду здійснити будівництво передбаченого договором обєкту нерухомого майна і після прийняття його в експлуатацію передати обєкт інвесторові в порядку і строки, що передбачені укладеним договором.

Обєкт будівництва згідно п. 1.1. вказаного договору будівля торгівлі (магазин продовольчих та непродовольчих товарів), орієнтовною площею 815,1 кв.м., на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Рубана вулиця Хортицьке шосе.

Згідно п. 2.3. Договору про інвестиційну участь в будівництві сторони погодили, що загальний розмір інвестиційної участі інвестора в будівництві об'єкту становить 6 500 000,00 грн., що становить вартість будівництва об'єкту. Інвестиційна участь у будівництві об'єкту здійснюється інвестором як у грошовій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_3, зазначений у даному договорі, або видачі ОСОБА_3 грошових коштів у готівковій формі, а також шляхом надання (передачі) ОСОБА_3 необхідних будівельних матеріалів. У разі якщо площа об'єкта за результатами прийняття об'єкту в експлуатацію та проведення технічної інвентаризації змінюється в порівнянні з площею, зазначеною у п. 2.2. цього договору, розмір інвестиційної участі інвестора не змінюється.

Судом встановлено, що інвестиційна участь здійснювалась позивачем шляхом видачі ОСОБА_3, грошових коштів у готівковій формі, у загальній сумі 5 400 000,00 грн., що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи розписками: від 01.12.2013 року на суму 2 000 000,00 грн., від 30.01.2014 року на суму 2 000 000,00 грн. від 04.03.2014 року на суму 1 400 000,00 грн., а також шляхом передачі ОСОБА_3 будівельних матеріалів і обладнання за актами прийому-передачі на загальну суму 1 108 371,00 грн., що підтверджується актами прийому-передачі від 01.12.2013, 27.02.2014, 28.03.2014, 30.04.2014, за якими ОСОБА_3 отримав від позивача будівельні матеріали на суму 994 655,00 грн. і актом прийому-передачі від 16.05.2014 року на суму 113 716,00 грн., за яким ОСОБА_3 отримав від позивача обладнання.

ОСОБА_3 не заперечував того факту, що ОСОБА_1, здійснив повне фінансування будівництва будівлі магазину в розмірі інвестиційної участі, передбаченої підписаним між сторонами по справі договором про інвестиційну участь у будівництві, зазначивши, що всі грошові кошти та будівельні матеріали, які ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1, були спрямовані виключно на будівництво магазину, не привласнені та не витрачені на інші потреби. Також ОСОБА_3 звертається увага на те, що інвестованих ОСОБА_1 грошових коштів та матеріалів було в повній мірі достатньо для будівництва обєкту нерухомості і йому не довелось додатково залучати кошти третіх осіб, або свої особисті кошти.

ОСОБА_3 до суду надана довідка Приватного підприємства «Еркер» від 06.07.2015 року, яке відповідно до даних Декларації про готовність обєкта до експлуатації виступало виконавцем будівельних робіт, згідно якої загальна вартість будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: 69124, м. Запоріжжя, вулиця Хортицьке шосе, будинок 42-а, з урахуванням будівельних матеріалів, наданих Замовником, склала 6 496 500,00 грн.

Відповідно до наданих сторонами доказів і пояснень сторін судом встановлено, що фінансування будівництва обєкту нерухомого майна магазину продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, 42-а, в повному обсязі відбувалося виключно за рахунок ОСОБА_1.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору про інвестиційну участь в будівництві: Інвестор зобов'язується здійснити інвестування будівництва об'єкту в порядку, терміни, і на умовах, визначених цим договором. Інвестор має право вимагати від забудовника-1 і забудовника-2 виконання ними прийнятих на себе зобов'язань згідно з цим договором, зокрема, вимагати передачі у власність об'єкту згідно з умовами пунктів 2.1., 2.2. цього договору.

Як зазначено в п.п. 3.3.4. та п. 3.3. Договору, за умови належного виконання інвестором договору, забудовник-1 зобовязаний передати інвестору за актом прийому-передачі об'єкт (результати робіт) протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту прийняття об'єкту в експлуатацію. Також у зазначений термін Забудовник зобов'язаний передати інвестору документи, що підтверджують прийняття об'єкту в експлуатацію (відповідно до вимог законодавства, яке буде діяти на момент прийняття об'єкту в експлуатацію) і технічний паспорт на об'єкт. Підтвердженням прийняття обєкта будівництва в експлуатацію є Декларація про готовність обєкта до експлуатації.

Обєкт будівництва прийнято в експлуатацію 27.08.2014 року, що підтверджується Декларацією про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованою 27.08.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області за №ЗП.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_3, всупереч умов укладеного договору про інвестиційну участь в будівництві, не виконав свого зобовязання за договором та не передав обєкт будівництва позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно ст. 876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися обєктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України, а ст. 4 цього Закону визначено, що обєктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пунктом 3.9. Договору про інвестиційну участь в будівництві передбачено, що у забудовника не виникає право власності або яке-небудь інше майнове право на об'єкт, будівництво якого завершено в рамках цього договору. Після передачі забудовником інвесторові об'єкту (результатів робіт) за актом прийому-передачі, інвестор має право зареєструвати за собою право власності на об'єкт в установленому законодавством порядку. Але всупереч вказаної умови договору, ОСОБА_3 13.10.2014 року отримано Свідоцтво про право власності на обєкт будівництва магазин продовольчих та непродовольчих товарів, розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Хортицьке шосе, будинок 42 а, загальною площею 813,3 кв.м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 7302653, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, №27981339 від 13.10.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестори суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Учасниками інвестиційної діяльності можуть бути громадяни та юридичні особи України, інших держав, які забезпечують реалізацію інвестицій як виконавці замовлень або на підставі доручення інвестора.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність», основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Таким чином, суд приходить до висновку, що при вчиненні дій щодо оформлення свідоцтва про право власності на обєкт будівництва магазин продовольчих та непродовольчих товарів, розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Хортицьке шосе, будинок 42-а, загальною площею 813,3 кв.м., ОСОБА_3 не були взяті до уваги положення ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність», чим порушено права та інтереси ОСОБА_1, як інвестора на отримання інвестиції, а саме: завершеної будівництвом будівлі магазину продовольчих та непродовольчих товарів, розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Хортицьке шосе, будинок 42а.

Згідно п. 4.4. договору про інвестиційну участь в будівництві, забудовник-1 ОСОБА_3 відшкодовує інвесторові всі витрати, понесені останнім при виконанні цього договору (у тому числі в сумі (розмірі) сплаченої інвестиційної участі), а також сплачує штраф у сумі 0,1% (одна десята) відсотка від розміру інвестиційної участі інвестора за даним договором у разі не виконання або розірвання цього договору в односторонньому порядку з ініціативи або з вини забудовника.

Враховуючи положення п. 4.4. договору про інвестиційну участь в будівництві та з урахуванням того, що загальний розмір інвестиційної участі позивача в будівництві обєкту становить 6 500 000,00 грн., сума штрафу за невиконання умов договору про інвестиційну участь в будівництві складає 6 500,00 грн.

ОСОБА_3 у наданій до суду заяві зазначив, що у період з березня по червень 2015 року він частинами повертав позивачу грошові кошти, які раніше отримував від нього на будівництво обєкта інвестування, і на даний час вже повернув ОСОБА_1 всі внесені ним у якості інвестиційної участі у будівництво грошові кошти на загальну суму 6 508 371,00 грн. Представник ОСОБА_1 підтвердив повернення ОСОБА_3 позивачу грошових коштів, внесених позивачем у якості його інвестиційної участі у будівництво обєкту. Отже, судом встановлено виконання ОСОБА_3 вимоги п.4.4. договору про інвестиційну участь у будівництві №01-12/13 від 01.12.2013 року щодо повернення інвестору його витрат на виконання договору про інвестиційну участь у будівництві. Позовні вимоги зі стягнення з ОСОБА_3 суми штрафних санкцій у розмірі 0,1% від розміру інвестиційної участі, ОСОБА_3 визнав правомірними і обґрунтованими.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З урахуванням аналізу вищенаведених норм законодавства України, а також беручі до уваги те, що за умовами договору про інвестиційну участь в будівництві відповідальність за не виконання або розірвання договору в односторонньому порядку з ініціативи або з вини забудовника покладається на забудовника-1, яким виступав ОСОБА_3, а також враховуючи те, що саме ОСОБА_3 були не виконані умови договору про інвестиційну участь в будівництві, чим порушено права та інтереси позивача як інвестора будівництва, а позовні вимоги визнані ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми штрафу за невиконання умов Договору №01-12/13 про інвестиційну участь в будівництві від 01.12.2013 року - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму штрафу за невиконання умов Договору №01-12/13 про інвестиційну участь в будівництві від 01.12.2013 року в розмірі 6 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі ? суми судового збору в розмірі 121,8 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.А. Борисов