Справа № 742/1973/15-ц Провадження № 22-ц/795/1562/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Галич А. І. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування вартості 1/5 частини квартири,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення Прилуцького міськрайонного суду від 25 червня 2015 року та про постановлення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд з порушенням процесуального закону прийшов до висновку про застосування строку позовної давності, врахувавши, що з часу укладення договору купівлі-продажу квартири, у якій позивачу належала частка, минуло вже більше 16 років; що суд не дав оцінки факту ухвалення Прилуцьким міськрайонним судом рішення від 19 лютого 2015 року, яким за позовом ОСОБА_6 визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування, квартирою що, на думку апелянта, ущімлює його житлові права. Апелянт посилається на те, що він лише 19 березня 2015 року отримав та ознайомився з архівним витягом з рішення виконкому Прилуцької міської ради від 08 вересня 1998 року № 508 про дозвіл на продаж частини приватизованої квартири по вул.Ярмарковій, 49 кв.14, у якій позивачу належала частка, згідно з яким, дозвіл надавався з умовою, що ОСОБА_6 придбає на імя неповнолітніх відповідну частину квартири АДРЕСА_1, однак відповідач цього не зробила, чим порушила законні права неповнолітніх, в тому числі, і позивача.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 25 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування вартості 1/5 частини квартири було відмовлено за спливом строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що 15 вересня 1998 року ОСОБА_6 (відповідач у справі), яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_7, ОСОБА_5 (позивач у справі), який діяв за згодою своєї матері ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продали квартиру з усіма вигодами, що знаходиться в АДРЕСА_2 ОСОБА_9 та що даний договір підписаний особисто ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_8; що відповідач звернулась до суду з заявою про застосування строку позовної давності. Тому суд, врахувавши, що позивач самостійно і свідомо підписав договір купівлі-продажу квартири від 15.09.1998 року на належну йому частку і з моменту відчуження якої минуло більше 16 років, пославшись на правила ст.ст.256, 257, 261 і 267 ЦК України прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд з порушенням процесуального закону прийшов до висновку про застосування строку позовної давності; що суд не дав оцінки факту ухвалення Прилуцьким міськрайонним судом рішення від 19.02.2015 року, яким визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою та що позивач лише 19.03.2015 року отримав та дізнався про рішення виконкому Прилуцької міської ради від 08 вересня 1998 року № 508 про дозвіл на продаж частини приватизованої квартири по вул.Ярмарковій, 49 кв.14, у якій позивачу належала частка і що цей дозвіл надавався з умовою, що ОСОБА_6 придбає на імя неповнолітніх дітей, в тому числі і на його імя відповідну частину квартири АДРЕСА_1, однак відповідач цього не зробила, чим порушила житлові права ОСОБА_5 не можуть бути підставою для скасування судового рішення і спростовуються матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку.

За таких обставин місцевий суд постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: