АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Одинака О.О., Кулянда М.І.

При секретарі : Паучек І.І.

За участю : представника ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» - Куриша В.І., представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставлене майно за апеляційною скаргою ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставлене майно. Зазначав, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 014/0031/82/40746 за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 105000 доларів США строком до 19.07.2017 року за що сплачує проценти за його користування в розмірі 13,5% річних. 20.07.2007 року між кредитором та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 011/0031/21493, за яким виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 11.02.2013 року виникла заборгованість в сумі 97318,38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становила 777865,81 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_3 та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівціі від 29 квітня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 92803,82 дол.США, що за офіційним

_____________________________________________________________________________

№ 22ц-794/672/15 р. Головуючий у 1 інстанції: Мілінчук С.В.

Категорія : 19/27 Доповідач: Винту Ю.М.

курсом НБУ на день розрахунку становить 741780,93 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» просить скасувати вищезазначене рішення Садгірського районного суду м.Чернівціі від 29 квітня 2013 року в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та

ухвалити нове рішення, яким позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині є необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у позові в частині звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції виходив з неможливості одночасного стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки у спірних правовідносинах, пославшись на пункт 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, відповідно до якого при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.

Зазначені висновки суду першої інстанції є помилковими виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у своїх позовних вимогах не просив солідарно стягнути заборгованость за кредитом, а просив стягнути з боржника - ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та у рахунок погашення заборгованості за договором звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю - ОСОБА_4, який є відмінним від боржника.

Таким чином позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки також підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян-України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно договору іпотеки № 011/0031/21493 від 20 липня 2007 року загальна площа житлового будинку АДРЕСА_1, що наданий в іпотеку складала 255,1 кв.м.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 30538140 від 05 грудня 2014 року видно, що ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 12 травня 2004 року належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 255,1кв.м.

Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ЕЕР 050107 від25 грудня 2014 року(а.с.172-173) загальна площа житлового будинку АДРЕСА_1, що наданий в іпотеку складала 249,3 кв.м.

Приймаючи рішення про необхідність застосування до спірних правовідносин Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» колегія суддів бере до уваги як належний та допустимий доказ саме витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ЕЕР 050107 від 25 грудня 2014 року(а.с.172-173), оскільки згідно з листом реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції актуальними та такими, що відповідають дійсності слід вважати відомості, що містяться саме в Державному реєстрі речових прав про те, що площа спірного житлового будинку складає 249,3 кв.м.(а.с.174)

За таких обставин заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2013 року ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч.І ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2013 року в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судового збору скасувати.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0031/82/40746 від 20.07.2007 р. у розмірі 92803,82 дол.США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 741780,93 грн., звернути стягнення на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 (ПІН НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 12.05.2004 р. на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції (номер за , р/р 290904960, МФО 356464, адреса м.Чернівці, вул.Головна,143) шляхом його продажу на прилюдних торгах встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі 3341,00 (три тисячі триста сорок одну) грн. за подачу позовної заяви та судовий збір в сумі 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. за подачу апеляційної скарги.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В решті заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: