У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Рожина Ю.М., суддів Максимчук З.М., Григоренка М.П., секретаря судового засідання Пиляй І.С., з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка вважає рішення суду першої інстанції необ'єктивним та незаконним. Вказує, що суд не прийняв до уваги, що згідно поданої відповідачем довідки його дохід вдвічі перевищує її доходи за такий же час. Зазначає, що матеріальний стан дитини знизився в рази і її стипендії навіть не вистачає на проїзд додому на два рази в місяць, не враховуючи вже зростання цін на продукти харчування, одяг, взуття та придбання за власний кошт посібників та приладдя для навчання. Стверджує, що в порушення ст.199 СК України суд не взяв до уваги, що при визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За викладених обставин просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вважає рішення суду законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновків суду та нічим не підтверджуються. За таких обставин просить апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, та у відповідності до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив із вимог ст.192 СК України щодо зміни розміру аліментів та ненадання позивачкою доказів, які б свідчили про погіршення її матеріального стану, а тому в задоволенні позову відмовлено.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виконавчого листа, виданого Острозьким районним судом Рівненської області 30 травня 2012 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на період її навчання, починаючи з 03 квітня 2012 року та до закінчення дочкою навчання але на термін не більше як до 23 років.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з тих підстав, що у відповідності до ст.192 СК України особа, яка ставить вимогу про збільшення розміру у сплаті аліментів повинна довести обґрунтованість такої вимоги, яка полягає у таких змінах щодо платника аліментів або власного матеріального стану чи стану здоров'я, що дають підставу у збільшенні розміру аліментів.

Посилання позивачки у апеляційній скарзі на те, що зниження матеріального стану дитини, зростання цін на продукти харчування, одяг, взуття та придбання за власний кошт посібників та приладдя для навчання, не можуть слугувати такою підставою щодо збільшення розміру аліментів за тим, що це не пов'язується із матеріальним станом платника аліментів визначених законом.

Відповідно до абз.3,4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", орієнтує суди на те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів виходить з того, що визначаючи розмір аліментів, рішенням Острозького районного суду від 15 травня 2012 року, суд першої інстанції врахував матеріальний стан платника аліментів та інші обставини, а позивачка в апеляційній скарзі не довела як змінились ці обставини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Ю.М.Рожин

Судді З.М.Максимчук М.П.Григоренко