УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дьоміної О.О., Євграфової Є.П.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Житло-Сервіс», про відшкодування збитків, завданих залиттям, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Житло-Сервіс» (далі - КП «Житло-Сервіс»), про відшкодування збитків, завданих залиттям, посилаючись на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_5 проживає у квартирі поверхом вище. Позивачі з 28 серпня до 09 вересня 2013 року перебували за межами України. 03 вересня 2013 року за їхньої відсутності сталося залиття належної їм квартири з вини відповідача ОСОБА_5 Причиною залиття квартири позивачів згідно з актом обстеження від 24 грудня 2013 року відділення № 1 КП «Житло-сервіс» є одноразове залиття з вищерозташованої квартири № 118, власником якої є відповідач.

Для встановлення пошкоджень квартири позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Центру експертної оцінки майна, згідно з висновком якого розмір завданої майнової шкоди становить 45 526 грн 40 коп. За проведення вказаного дослідження позивачами також понесені витрати на загальну суму 1 100 грн.

Крім того, внаслідок залиття квартири їм була завдана й моральна шкода, яку вони оцінюють в сумі 26 тис. грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 22 185 грн на відшкодування майнової шкоди та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 22 185 грн на відшкодування майнової шкоди та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище, ніж квартира позивачів.

03 вересня 2013 року у квартирі позивачів № 115 сталося залиття.

У поясненнях позивачі зазначали, що залиття сталося з вищерозташованої квартири № 118, власником якої є відповідач ОСОБА_5, про що комісією в складі представників КП «Житло-Сервіс» складено акт, однак у зв'язку з тим, що акт не в повній мірі відповідав вимогам чинного законодавства, 24 грудня 2013 року представниками балансоутримувача будинку складено повторний акт та надано письмову відповідь про підтвердження факту залиття квартири позивачів.

Для встановлення пошкоджень внаслідок залиття у квартирі № 115 позивачі звернулися до Центру експертної оцінки майна, згідно з висновком якого від 08 вересня 2014 року майнова шкода за поточними цінами, завдана внаслідок залиття квартири, становить 44 370 грн. За проведення вказаного дослідження позивачами сплачено 1 100 грн.

Судом також установлено, що позивач ОСОБА_3 уже звертався до ОСОБА_5, третя особа - КП «Житло-Сервіс», з позовом про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, та моральної шкоди. Справа розглядалася Солом'янським районним судом м. Києва та їй було присвоєно № 760/23840/13-ц, проте після допиту в якості свідків працівників КП «Житло-Сервіс», які складали акт про залиття від 23 вересня 2013 року, позивач просив залишити позовну заяву без розгляду, оскільки акт складений з порушеннями законодавства, підписаний особами, які не проводили обстеження квартир.

Після цього працівниками КП «Житло-Сервіс» складено новий акт про залиття від 24 грудня 2013 року, в якому зазначені інші причини залиття.

Акт про залиття від 24 грудня 2013 року, складений комісією працівників відділення № 1 КП «Житло-Сервіс», є неналежним доказом і не може бути прийнятим судом до уваги як доказ вини відповідача, оскільки він складався формально через 3 місяці 20 днів після події, про яку йде мова, зі встановленням інших причин залиття, ніж у акті від 23 вересня 2013 року з метою уникнення відповідальності посадових осіб КП «Житло-Сервіс».

Позивачі на обґрунтування розміру позовних вимог посилалися на звіт оцінки збитків № 135/14, завданих власнику квартири внаслідок залиття від 08 вересня 2014 року, відповідно до якого вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_3 в результаті залиття 03 вересня 2013 року його квартири, становить 44 370 грн.

Суд першої інстанції зазначав, що слід звернути увагу на те, що при складанні звіту, на який посилаються позивачі, використовувався акт про залиття від 23 вересня 2013 року, відповідно до якого встановлено, що залиття відбулося у зв'язку з несанкціонованим втручанням власників квартири № 118 до системи ГВП, внаслідок чого була залита квартира № 115, а в позові позивачі посилаються на акт від 24 грудня 2013 року.

З метою з'ясування обставин, за яких було складено акти про залиття від 23 вересня та від 24 грудня 2013 року, в яких зазначені різні причини залиття, судом були допитані в якості свідків особи, які складали ці акти: ОСОБА_6 - сантехнік, ОСОБА_7 - майстер, ОСОБА_8 - головний інженер у відділенні № 1 КП «Житло-Сервіс», ОСОБА_9, який проживає у квартирі № 121.

Оцінюючи покази свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, суд вважав їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови позивачів або відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи, тому підстав для сумніву у правдивості пояснень відповідача ОСОБА_5, що залиття сталося не з її вини, у суду не було. Показання свідків спростовують інформацію, зазначену в актах від 23 вересня та від 24 грудня 2013 року.

Крім того, позивачі як на підставу своїх позовних вимог посилались на лист КП «Житло-Сервіс» від 16 грудня 2013 року № 10-02/240.

Однак вказаний лист не містить жодних доказів, які б свідчили, що затікання в квартирі № 115 виникло з квартири № 118, а навпаки містить інформацію, з якої вбачається, що залиття квартир № № 109, 112 відбулося з квартири № 115.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами були надані два звіти по одному об'єкту, перший - від 24 жовтня 2013 року № 149/13 на суму 32 790 грн, другий - від 08 вересня 2014 року № 135/14 на суму 44 370 грн.

Однак, враховуючи суму майнової шкоди, яку позивачі просили стягнути з відповідача, вони посилалися на звіт від 08 вересня 2014 року № 135/14.

Проте суд вважав, що цей звіт не може бути належним доказом у справі, оскільки складений 23 серпня 2013 року без проведення технічного огляду об'єкта, за матеріалами річної давнини.

Звіти від 24 жовтня 2013 року № 149/13 та від 08 вересня 2014 року № 135/14 різні за сумою та роботами, а також за матеріалами. У кошторисі робіт пошкодження повинні відповідати пошкодженням, указаним в акті ЖЕКу, який підписаний позивачем без будь-яких доповнень чи застережень і на який опираються оцінювачі, проте розмір пошкодження, зазначений в акті, та обсяг робіт, зазначений в кошторисі, зовсім різні та не відповідають один одному.

Відповідно до висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 26 листопада 2013 року № ЕД-1-1-66/13 пошкоджень конструктивних елементів та оздоблювальних покриттів приміщень квартири № 118, що характерні для дії рідини на опоряджувальні матеріали (наслідки залиття), на момент проведення обстеження не виявлено, вищевказана квартира знаходиться у доброму технічному стані, пошкоджень та деформацій немає. Пошкоджень інженерних комунікацій (систем водовідведення та водопостачання) на момент обстеження не виявлено, вищевказані системи знаходяться у справному стані, без ознак протікань.

Указаний експертний висновок повністю узгоджується з показаннями свідків та спростовує доводи позивачів, що протікання мало місце із квартири № 118 і підтверджує доводи відповідача про механізм залиття, пов'язаний із зривом однієї з підвідних труб у квартирі № 115, через яку відбулося тривале залиття квартири № 115 (стін, стелі, підлоги) та квартир № № 109, 112 до перекриття стояка холодної води аварійною службою.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачі зазнали збитків не внаслідок протиправних дій зі сторони відповідача, що в силу положень ст. 1166 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Під час встановлення зазначених фактів судом не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального права.

Апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції; на порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він вважає неправильними висновки цього суду з приводу відсутності винних протиправних дій відповідача; не встановив і не зазначив у рішенні, у чому полягає порушення судом першої інстанції встановленого порядку дослідження доказів або в дослідженні яких доказів було неправомірно відмовлено та висновків про обґрунтованість позовних вимог дійшов помилково.

З огляду на наведене рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі помилково скасованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року скасувати, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.О. Дьоміна

Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко