справа № 278/1657/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

В інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4, та просила суд визначити її довірителю додатковий строк, в чотири місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька останньої.

Як на підставу для звернення до суду з даним позовом та в його обґрунтування представник позивача вказала, що її довіритель є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого батька і раніше питанням звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини займатись не могла, у звязку з тривалим перебуванням за кордоном, з огляду на хворобу дітей та у звязку з ненаданням їй відпустки за місцем роботи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач ОСОБА_4 та її представник позов не визнали та просила відмовити у його задоволенні, адже вважають, що позивач пропустила строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька без поважних причин. Тотожної думки притрималась і представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5

Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина ОСОБА_6 Федерації (а.с.9-15), позивач є громадянкою даної держави. 24 січня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_7 (а.с.7, 8). Заявник одружена та має двох дітей (а.с.16). Згідно довідки, виданої 22 вересня 2014 року адміністрацією Кордяжського сільського поселення Зуєвського району Кіровської області (а.с.17), з 1 січня 2013 року та по день видачі даної довідки, ОСОБА_1 оплачувана відпустка не надавалась. Постановою нотаріуса від 10 березня 2013 року (а.с.24) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_3, у звязку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Інші і досліджені документи, на переконання суду, не мають значення для обєктивного встановлення всіх обставин справи або не наведено належність до заявленого предмету даного позову, а тому не зазначались та не аналізувались в судовому рішенні.

Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, регулюються та відповідають наступним нормам спадкового права.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1272 Кодексу).

У відповідності до розяснень викладених у абзаці 6 п. 24 ПП ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно правового висновку, висловленого Верховним Судом України 26 вересня 2012 року при розгляді справи № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу тощо, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Аналіз норм закону, що регулюють правовідносини між сторонами, встановлених судом фактичних обставин справи, як з її матеріалів так і з пояснень наданих учасниками судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Представником позивача та самим позивачем не було надано беззаперечних та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, за яких остання була унеможливлена у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Посилання на неможливість здійснення даних дій у звязку з хворобою дітей, ненаданням відпустки позивачу за місцем її роботи, судом сприйматись та до уваги братись не можуть, адже свого обєктивного підтвердження в ході розгляду справи не знайшли, а відтак визнані судом неповажними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1270 1272 ЦК України, ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року, ст. ст. 213 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян