н/п 2-о/490/37/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Мамаєвій О.В.

при секретарі - Костюк Г.О.

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Центральний районний відділ м.Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

08.04.2015р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, постійного проживання на території України у м.Миколаєві з 1966 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991р. та на 13.11.1991р.

В обґрунтування вимог заявник вказав, що він народився 07.08.1966 р. у с.Матвіївка Центрального району м.Миколаєва. З моменту народження та до теперішнього часу постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Матвіївка), про що свідчать дані із домової книги. У 1990-1993, та 1993-1996р.р. він відбував покарання відповідно у Біленківській колонії м.Запоріжжя та Волнянській колонії Запорізької області, а після відбування покарання повернувся до м.Миколаєва.

На момент засудження у заявника був паспорт громадянина СРСР, а у 2004р. цей паспорт він втратив через пожежу.

На даний час, через травму ноги, йому потрібно оформити інвалідність, однак не може це зробити через відсутність паспорта.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для нього юридичне значення, оскільки дає можливість отримати паспорт громадянина України. Без встановлення цього факту в судовому порядку він позбавлений можливості отримати громадянство України.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заяву у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Центрального районного відділу м.Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Державної міграційної служби України ОСОБА_2 вказав, що заперечень проти заяви не має.

Суд, вислухавши представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Довідкою Центрального РВ у м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області №1546 від 08.06.2013р. встановлено особу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та не встановлено належності до громадянства будь-якої держави /а.с. 7/. Підтверджено, що він дійсно звертався до Центрального РВ із заявою про видачу паспорта замість втраченого.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 народився 07.08.1966 року у с.Матвіївка Центрального району м.Миколаєв (свідоцтво про народження - а.с. 10).

З моменту народження і до теперішнього часу, заявник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Матвіївка), про що свідчать дані із домової книги - а.с. 20-23.

У 1981р. заявник отримав свідоцтво про восьмирічну освіту у середній школі №24 м.Миколаєва, у 1984р. отримав атестат про середню освіту у міській заочній середній школі м.Миколаєва /а.с. 12/.

У 1984р. поступив на навчання до СПТУ №1 м.Миколаєва, який закінчив також у 1984р. /а.с. 11/.

З 09.12.1984р. заявник був призваний на дійсну воєнну службу і наказом МО СРСР №206-1986 від 31.10.1986р. був звільнений в запис та направлений в Центральний РВК м.Миколаєва для постановки на облік /військовий квиток - а.с. 17/.

19.01.1987р. заявник був прийнятий підземним гірським робітником 2 розряду на Таврійський гірсько-збагачувальний комбінат, де працював до 10.05.1989р. 12.09.1989р. був прийнятий на роботу електрозварювальником до Електрометалургічного заводу "Дніпрспецсталь" у м.Степногірськ Василівського району Запорізької області /а.с. 18-19/.

Згідно інформації Біленківської виправної колонії №99 від 30.04.2015р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відбував покарання у Біленкіській виправній колонії УДПтС в Запорізькій області (№99) з 18.08.1990р. за вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 01.08.1990р. за ст.ст. 142 ч.1, 17-141 ч.2, 42 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.09.1992р., вибув за адресою: м.Миколаїв смт.Матвіївка вул.Онежського 22 /а.с. 41/.

Згідно інформації Кам'янської виправної колонії №101, від 07.05.2015р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відбував покарання у Кам'янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) з 22.09.1993р. за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 15.09.1993р. за ст.ст. 81 ч.4, 44,43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі в ВТК суворого режиму. Звільнений 12.11.1996р., вибув за адресою: м.Миколаїв смт.Матвіївка вул.Онежського 22 /а.с. 47/.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство" визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України "Про громадянство", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт проживання ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для отрмиання паспорту громадянина України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 213-215, 218, 256 п.8, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа - Центральний районний відділ м.Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на території України станом на 24 серпня 1991р. та на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя О.В. Мамаєва