АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/475/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Драник Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.

з участю: апелянта ОСОБА_6,

адвокатів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10,

правонаступника після смерті ОСОБА_11 - ОСОБА_12, який також представляє інтереси іншого правонаступника ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2013 року по справі за заявою представника боржника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про затвердження мирової угоди від 24 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

12 серпня 2013 року виконуючий обов'язків начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції направив до суду заяву представника боржника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про визнання мирової угоди від 24 липня 2013 року, укладеної між сторонами в процесі виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 заборгованості в розмірі 85000,00 грн. та судових витрат в сумі 850,00 грн., для її визнання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2013 року визнано мирову угоду між ОСОБА_11 та ОСОБА_9, укладену 24 липня 2013 року в процесі виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-п від 04.07.2013 року з наступними умовами:

1.Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання заборгованості на основі взаємних поступок і стосується погашення заборгованості, що існує відповідно до виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 04.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 заборгованості в розмірі 85000 грн. та судові витрати в сумі 850 гри. (надалі - предмет мирової угоди).

2.ОСОБА_11 та ОСОБА_9, які діють за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились про те, що з моменту визнання та затвердження мирової угоди із закінченням виконавчого провадження ОСОБА_9 передає ОСОБА_11 у власність 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_9 па підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2012 року та ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2012 року, зареєстрованих в К11 «ЧООБТ1» 13.09.2012 року та 31.07.2012 року за № 661 в рахунок погашення заборгованості, що існує відповідно до виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 04.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 заборгованість у розмірі 85000 гри. та судові витрати в сумі 850 грн.

3. Сторони засвідчують, що після виконання мирової угоди, вони не будуть мати між собою неврегульованих майнових питань та претензій щодо предмету мирової угоди.

4.Дана мирова угода складена українською мовою і підписана в трьох оригінальних примірниках - один у справу Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, в провадженні якого перебуває виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 04.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 заборгованість у розмірі 85000 грн. та судові витрати в сумі 850 грн. та по одному - для кожної сторони і набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням судом обставин і зокрема не врахування про наявність у ОСОБА_9 малолітньої дитини, яка зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, чим порушено її майнові права та інтереси, просить її скасувати та постановити нову ухвалу з цього питання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Статтями 10,60 ЦПК України передбачено обов'язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі ДВС знаходився виконавчий лист Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 04.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 заборгованості в розмірі 85000 грн. та судових витрат в сумі 850 грн.

Представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 звернулася з заявою до в.о. начальника Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ про направлення до суду мирової угоди, укладеної між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 для визнання (а.с. 2).

Згідно даної мирової угоди сторони домовилися про передачу боржником ОСОБА_9 стягувачці ОСОБА_11 у власність 1/2 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_9 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2012 року та ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2012 року, зареєстрованих в К11 «ЧООБТ1» 13.09.2012 року та 31.07.2012 року за № 661 в рахунок погашення заборгованості, що існує відповідно до виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 04.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 заборгованість у розмірі 85000 гри. та судові витрати в сумі 850 грн.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирову угоду, укладену між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Задовольняючи заяву представника боржника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про визнання мирової угоди від 24 липня 2013 року, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін

Колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2012 році розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1. В шлюбі ними була придбана на підставі договору купівлі-продажу квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 червня 2012 року за ОСОБА_6 та ОСОБА_9 визнано право власності на 1/2 частину за кожним та встановлений порядок користування вказаною квартирою. Неповнолітній син зареєстрований з ОСОБА_6 на окремий особовий рахунок.

З наданого апелянтом рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2013 року вбачається, що ОСОБА_6 вже зверталася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 до ОСОБА_9, ОСОБА_11 про визнання договору дарування частки квартири нікчемним. Вказаним рішенням, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27 травня 2013 року, позов задоволено, визнано нікчемність договору дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_11. Як на підставу визнання договору дарування нікчемним, суди вказали на те, що даний договір був вчинений без дозволу органу опіки та піклування і він тягне за собою порушення прав неповнолітнього ОСОБА_18 на проживання та користування спірним майном.

Відповідно до ст. 59 СК України той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей.

При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, зокрема, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Аналогічне положення закріплено і в нормах ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», яка передбачає, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування, наданого відповідно закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" від 2 червня 2005 року N 2623-IV передбачено, що попередній дозвіл органів опіки та піклування необхідний для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Тобто, дозвіл органів опіки та піклування необхідний і у разі, коли у дитини є лише право користування нерухомим майном, як правило житлом.

Слід також звернути увагу на те, що дозвіл органу опіки та піклування потрібен не лише в тому разі, якщо дитина є співвласником нерухомості, а й у тому випадку, якщо має місце лише реєстрація дитини в житловому приміщенні.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про визнання мирової угоди на вказане уваги не звернув, задовольнив заяву про визнання мирової угоди, відповідно до якої фактично відбулося повторне відчуження частини квартири без дозволу органу опіки та піклування, що тягне за собою порушення прав неповнолітнього ОСОБА_18 на проживання та користування спірним майном.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу без додержанням вимог закону.

Відповідно до положень ч.3 ст.312 ЦПК апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2013 року по справі за заявою представника боржника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про затвердження мирової угоди від 24 липня 2013 року скасувати.

Питання про розгляд заяви представника боржника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про визнання мирової угоди від 24 липня 2013 року передати на новий розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2013 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :