Справа № 212/455/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 серпня 2015 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

- головуючого судді - Хоруженко Н.В.,

- при секретарі - Стяпонавічюс А.В.,

- за участі позивача - ОСОБА_1,

Відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 03 вересня 2011 р. між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює на ДТЕК Криворізька ТЕС КТЦ № 1 машиністом котла 7 групи та отримує заробітну плату у розмірі, приблизно 6 000 грн., тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ОСОБА_5 трьох років. Як позивачці відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що позивач зареєстрована у м. Зеленодольськ, не сплачує комунальні послуги, він сплачує комунальні послуги виходячи з кількості зареєстрованих осіб, позивач виписуватись не бажає. Крім того, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, проте вона медсестра, надає медичні послуги, за що отримує дохід, він надає допомогу на утримання якої повинно вистачати на харчування дитини та позивача. Він проживає за характером роботи у м. Києві, винаймає там житло, змушений сплачувати квартплату та комунальні послуги. Тому не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 03.09.2011 року, встановлено, що 03.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «ОСОБА_1».

З свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 28.11.2012 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5, батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З грудня 2013 року сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем, що сторони не заперечували і визнали у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 працює, що підтверджується довідкою ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС, його середньомісячна заробітна плата складає 7106,75 грн.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.15 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх доньки у розмірі ? частка від заробітку (всіх видів доходу) до досягнення дитиною 18 років.

Відповідач надає періодично допомогу на утримання дитини у розмірі якому він сам визначає.

Позивач вважає такий розмір допомоги недостатнім, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не отримує заробітної плати, дитина часто хворіє, вона дійсно іноді надає медичні послуги, оскільки їй потрібно на щось проживати, тому і звернулась з вимогою про визначення аліментів у розмірі 1/4 частики доходів відповідача.

Відповідач проживає окремо від позивача та їх спільної дитини, інших аліментних зобов'язань, окрім тих, що стягнуті за рішенням суду на утримання спільної з позивачкою дитини, відповідач не має, є працездатною особою та працює, його батьки працездатні та працюють.

У відповідності до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Доказів того, що дохід отриманий позивачкою від надання медичних послуг є більшим від прожиткового мінімуму, суду не надано. А отже позивач є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до положень ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Згідно ч.2, 4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тому, на підставі вказаної норми права відповідач повинен утримувати позивача до досягнення їх донькою трирічного віку, оскільки доводиться їм чоловіком та батьком відповідно, працює, отримує заробітну плату, проживає окремо від позивача та їх спільної дитини, інших аліментних зобов'язань, окрім тих, що стягнуті за рішенням суду на утримання спільної з позивачкою дитини, відповідач не має, його батьки працездатні та працюють.

А тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та визначаючи розмір аліментів, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходів) і такий розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього можливості надавати допомогу на утримання дружини суд відхиляє, оскільки наявність у відповідача зобов'язань щодо сплати вартості орендованого житла не звільняє його від обов'язку утримувати позивача до досягнення їх дитиною трирічного віку, та є таким, що не підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів.

За таких обставин суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини заробітку (сіх видів доходу) до досягнень їх донькою трьох років.

З відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягунути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 26.01.2015 року до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, а тобто до 21.11.2015 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області судовий збір в сумі 243,60 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Хоруженко