Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/942/15-ц Головуючий у 1-й інст. Криницький Л. В.
Категорія 59 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 5 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Ніни Дмитрівни, третя особа - Новоборівська селищна рада, про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їхня мати ОСОБА_4 За життя вона склала заповіт, відповідно до якого все належне на день смерті майно заповідала їм.

До складу спадкового майна належить житловий будинок, розташований в смт. Нова Борова, Володарсько-Волинського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивачі вказують, що після смерті матері вони прийняли спадщину, звернувшись у встановлений законом строк з відповідними заявами до приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Н. Д.

В подальшому, маючи намір оформити спадкові права, вони звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Однак, листами від 24 липня 2015 року приватний нотаріус Толстіхіна Н.Д. відмовила їм у вчиненні зазначеної нотаріальної дії з тих підстав, що право власності на вказаний житловий будинок не було зареєстроване на ім'я ОСОБА_4

Вважаючи, що такі дії не узгоджуються з вимогами законодавства та порушують їхні права, позивачі просили зобов'язати приватного нотаріуса Толстіхіну Н.Д. видати їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на даний житловий будинок.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 5 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення та ухвалити нове,- про задоволення позовних вимог.

Апелянти, зокрема, вказують, що на момент набуття спадкодавцем права власності на зазначений житловий будинок, цивільне законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації права власності на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_4, оформлене у відповідності до вимог чинного та той час законодавства.

Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, на яке посилається суд у своєму рішенні, не діяло на час видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину. До часу набрання законної сили ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від його державної реєстрації. Зазначена позиція міститься у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачів ОСОБА_4.

Наявний в матеріалах справи заповіт, посвідчений секретарем Новоборівської селищної ради 16 березня 2000 року, свідчить про те, що все належне на день смерті майно ОСОБА_4 заповідала позивачам.

До складу спадкової маси належить житловий будинок, розташований в смт. Нова Борова, Володарсько-Волинського району Житомирської області, по АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори 6 березня 2000 року.

Судом також встановлено, що позивачі у встановлений законом строк прийняли спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Н. Д. із відповідними заявами.

В подальшому листами від 24 липня 2015 року приватний нотаріус Толстіхіна Н.Д. відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що право власності на даний житловий будинок не зареєстроване на ім'я ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що вимоги ЦК України в редакції 2004 року щодо обов'язкової реєстрації права власності на нерухоме майно не поширюються на дані правовідносини, оскільки положення цього Кодексу застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Частиною 4 статті 3 вказаного Закону передбачено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої даним Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час видачі спадкодавцю свідоцтва про право на спадщину за законом діяла Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9 червня 1998 року за №121. Зазначеним нормативним документом передбачалась реєстрація права власності на нерухоме майно в органах БТІ.

Проте, ЦК УРСР, який був чинним на час набуття ОСОБА_4 права власності на зазначене нерухоме майно, не пов'язував будь-яких правових наслідків з реєстрацією права власності.

Отже, виникнення права власності на дане майно не залежало від його державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209,303, 307,309,313,314, 316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 5 серпня 2015 року скасувати, ухваливши нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіну Ніну Дмитрівну видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований в смт. Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: