Номер провадження 2/754/131/15
Справа №754/9697/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2015 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м.Києва, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 02.04.2014р. було залито квартиру АДРЕСА_1. Згідно акту комісії ЖЕК-310 від 15.04.2014р., залиття вищезазначеної квартири, сталося з вини власників квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище, що належить відповідачам. Однак відповідно до висновку спеціаліста, аварія трапилась внаслідок відриву заглушки на рушникосушарці, яка була встановлена самостійно мешканцями квартири АДРЕСА_2. Крім того неправомірними діями відповідачів позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя. Тому вважає, що відповідачі повинні відшкодувати збитки внаслідок залиття квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду завдану залиттям у розмірі 15289,00грн, витрати на проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків у сумі 1400,00грн, моральну шкоду у сумі 7000,00грн та судові витрати.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав факт залиття, але не погодився, що це сталося саме з вини відповідачів. Просив суд критично оцінити акт ЖЕКу-310 від 15.04.2014 року та не враховувати його при ухваленні судового рішення, оскільки підпис сантехніка вважає підроблений. Зазначив, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між затопленням (шкодою) з одного боку та "виною" відповідача з другого боку, оскільки стояк гарячої води із послідовно вмонтованою рушникосушаркою, де виникла теча, знаходиться на балансі, оперативному обслуговуванні та утриманні КП "Дирекція" в особі ЖЕК -310. Також, пояснив, що позивач не довела наявність вини відповідачів в затопленні квартири та нанесенні ними збитків, а тому просив в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Представники КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача, посилаючись на те, що відповідно до акту ЖЕК-310 від 15.04.2014р. залиття квартири АДРЕСА_1, сталося по причині відриву заглушки на рушникосушарці у вище розташованій квартирі АДРЕСА_2, яку мешканці квартири встановили самостійно. Відповідно до чинного законодавства, власники несуть відповідальність за труби, санітарно-технічні прилади та пристрої, що знаходяться у їх квартирі. А тому, представники КП "Дирекція" вважають, що залиття сталося виключно з вини співвласників квартири АДРЕСА_2, внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання квартири та до своєї власності в цілому.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 02.04.2014р. сталося залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної держадміністрації міста Києва від 31.03.1994р. та Договору дарування частини квартири від 13.07.2005року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Акту про залиття від 15.04.2014р., складеним працівниками ЖЕК-310 , причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є відрив заглушки на рушникосушарці, яку мешканці квартири АДРЕСА_2 встановили самостійно.

Відповідно ст. 383 ЦК України, передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартири, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Суд, оцінює критично твердження представника відповідачів про те, що відсутність вини відповідачів підтверджується висновком судовою будівельно-технічною експертизою №13630/14-43/2287/15-43 від 14.02.2015р., оскільки висновок не містить точного висновку причини залиття, а як зазначено: в місцях з'єднання рушникосушарки та труб системи гарячого водопостачання ознак протікання при обстеженні не виявлено, тому встановити причину залиття квартири АДРЕСА_1 02.04.2014р. за результатами обстеження не надається можливим.

Також, судом оцінюються критично твердження представника відповідачів, про те, що підпис сантехника ОСОБА_6 підроблений, а тому акт ЖЕК -310 від 15.04.2014р. не можливо враховувати при винесенні рішення судом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що Акт підписаний ще трьома працівниками, а саме: інженером 1кат - ОСОБА_7, майстром рем.групи - ОСОБА_8, майстром тех.ділянці - ОСОБА_9, та крім того, суд зазначає, що акт ЖЕК -310 від 15.04.2014р. ніким не оскаржувався, жодними особами, які підписували Акт, підпис слюсаря-сантехника ОСОБА_6 під сумнів не ставився, як і самим ОСОБА_6

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, а саме відповідно до довідок ЖЕК -310 КП "Дирекція" №286/02, №285/02 від 16.07.2014р., зазначено проте, що з 17.08.2012р. по 16,08.2014р. звернень від мешканців квартири АДРЕСА_2 на ЄДС району та інженеру служби ЖЕК -310 стосовно виходу з ладу сантехнічного стану в квартирі не надходило, та з 02.04.2014р. відключень до заявок про залиття квартир не було, що також підтверджено витягом з книги звернень громадян. (а.с.99, 100 та 112).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992р. № 572, власники квартир, наймачі та орендаторі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Згідно ч.4 ст. 319ЦК України та ст. 151 Житлового кодексу України, власність зобов'язує, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005року "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; постачання холодної та гарячої води - після першої водо запірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; водовідведення - зливний отвір санітарно - технічних приладів.

Тобто за труби та санітарно - технічні прилади та пристрої, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_2.

Згідно статті 323 ЦК України, передбачено, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що на споживача покладені наступні обов'язки: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини та за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу заподіяна шкода - відбулося залиття квартири з вини власників квартири АДРЕСА_2.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №13630/14-43/2287/15-43, квартири АДРЕСА_1, вартість відновлюваного ремонту для усунення пошкоджень, становить 26309,00грн, однак позивач просила відшкодувати матеріальний збиток відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття квартири від 22.05.2014р. в розмірі 15289,00грн.

Крім того, на підставі договору № 20-05/2014 від 20.05.2014р., укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Приват-Консалтинг" для проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків, заподіяних залиттям квартири, позивачем було сплачено 1400грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №18 від 27.05.2014р.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 16 689,00грн = (15 289,00грн - вартість збитку + 1400грн - оплата робіт з незалежної оцінки вартості матеріальних збитків) і підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне.

Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як встановлено судом, внаслідок вищевказаної події позивачу ОСОБА_1 завдана моральна шкода, що виразилася в душевних стражданнях, негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 7000грн, суд враховує вище викладене, ступінь вини при з'ясуванні доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань, дійшов висновку, що сума немайнового позову необґрунтовано завищена, не доведена у повному обсязі, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 1000грн.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 253,60грн судового збору у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених витрат.

Керуючись ст.ст. 23, 319, 323, 383, 1166, 1167 ЦК України, ст. 151 Житлового кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м.Києва, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 16689,00грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 253,60грн, а саме по 126,80грн з кожного.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Бабко В.В.