Справа № 387/497/15-ц
Номер провадження по справі 2/387/160/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

Головуючого судді Цоток В.В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу по договору позики, в якому зазначила, що 10.12.2013 року вона уклала з ОСОБА_2 договір позики, згідно якого передала відповідачці 3000 гривень, а остання в свою чергу зобов'язалась повернути ОСОБА_1 позику до 01.05.2014 року . На неодноразові вимоги ОСОБА_1 повернути позику ОСОБА_2 не реагує, що спонукало позивача захищати свої права в суді .

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею вимоги та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача борг за договором позики на суму 4000 гривень .

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала .

Зважаючи на ті обставини, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних у справі доказів .

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини :

10 грудня 2013 року позивач надала грошову позику ОСОБА_2 в сумі 3000 гривень, що підтверджуються борговою розпискою від 10.12.2013 року, складеною власноручно відповідачем . Відповідач в свою чергу зобов'язалася повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 4000 гривень в строк до 01.05.2014 року .

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором .

Доказів, які б підтвердили факт повного чи часткового повернення позики позивачеві відповідачем не надано та не заявлялося суду клопотань про їх витребування . Крім того факт знаходження боргової розписки у позивача підтверджує невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу .

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем, вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення грошової позики, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення .

Проте при визначенні суми боргу, яка підлягає поверненню позивачеві, судом звертається увага на ті обставини, що борговою розпискою не передбачено обов'язку сплати відповідачем відсотків . Сама позовна заява не містить вимог про повернення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних .

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача борг по договору позики в сумі 3000 гривень .

З огляду на вказане, на підставі ст.ст.526,530,625,1049,1050 ЦК України , керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 1970 року народження, жительки АДРЕСА_1, зареєстрованої в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Русів Снятинського району Івано-Франківської області, жительки села АДРЕСА_3 борг за договором позики в сумі 3000 ( три тисячі ) гривень .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 247 ( двісті сорок сім ) гривень 19 копійок .

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі десяти днів з його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Цоток В.В.