Провадження № 2/369/543/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Нікушина В.В., при секретарі Москаленко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Краснодонський РВ ГУМВС України у Луганській області про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна,
Право власності на земельну ділянку та домоволодіння вона набула на підставі договору іпотеки від 10.04.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 920 (далі - Договір іпотеки) та додаткового Договору № 1 до договору іпотеки від 06.07.12 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1712. який був укладений з ОСОБА_2 в забезпечення договору позики від 10.04.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 918 та додаткового договору № 1 (від 06.07.12 р.№ 1710). Право власності на земельну ділянку та домоволодіння підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.14 року №№ 20329179 та 20324491 та копією державного Акту на право власності на земельну ділянку.
Підставою для звернення до суду став той факт, що на належні ОСОБА_1 об'єкти нерухомого майна накладено арешт в рамках кримінального провадження, учасником якого вона не являється.
Позивач стверджує, що звернення ОСОБА_2 до органів внутрішніх справ та винесення Ухвали Краснодонського міського суду по справі № 214/1706/13-к від 01.03.2013 р. про арешт майна, що розташоване АДРЕСА_1 - було викликано лише тим, щоб не віддавати борги по договору позики та утруднення звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 1.4. договору позики 10.04.2012 р., оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке передається в іпотеку, передаються ОСОБА_2 ОСОБА_1 та зберігаються ОСОБА_1 до повного погашення ОСОБА_2 зобов'язань за договором позики. Тобто, документи на земельну ділянку та домоволодіння ОСОБА_2 передав добровільно ОСОБА_1 під час підписання договорів позики та іпотеки 10.04.2012 р.
Крім того, Києво-Святошинським судом Київської області прийняте рішення від 29.07.14 р. у справі № 369/4376/14-ц яке набрало законної сили, про виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
У серпні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у добровільному порядку знялися з реєстрації та висилилися з будинку.
У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.
У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
У судове засідання третя особа не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 15 травня 2013 року розглянув справу № 6-26 цс 13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження.
При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.
Виходячи із вищевказаного ухвалою від 27.11.2014 відкрито провадження по справі в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року, «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі по даній справі є належними, що відповідає вимогам чинного законодавства України.
Право власності на земельну ділянку та домоволодіння вона набула на підставі договору іпотеки від 10.04.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 920 та додаткового Договору № 1 до договору іпотеки від 06.07.12 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1712. який був укладений з ОСОБА_2 в забезпечення договору позики від 10.04.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 918 та додаткового договору № 1 (від 06.07.12 р.№ 1710). Право власності на земельну ділянку та домоволодіння підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.14 року №№ 20329179 та 20324491 та копією державного Акту на право власності на земельну ділянку.
На належні ОСОБА_1 об'єкти нерухомого майна накладено арешт в рамках кримінального провадження, учасником якого вона не являється.
Відповідно до п. 1.4. договору позики 10.04.2012 р., оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке передається в іпотеку, передаються ОСОБА_2 ОСОБА_1 та зберігаються ОСОБА_1 до повного погашення ОСОБА_2 зобов'язань за договором позики.
29.07.14 року Києво-Святошинський районний суд Київської області прийняв рішення у справі № 369/4376/14-ц яке набрало законної сили, про виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).
Судом відповідно до ст.346 ЦК України не встановлено обставин, які б свідчили про припинення права власності гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку та домоволодіння які вона набула на підставі договору іпотеки .
Вимогами ст.391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.7 ст.319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов»язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В. В. Нікушин