Справа № 135/1731/14-ц
Провадження у справі № 2/135/41/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі Марченко О.В.,

за участю: представника відповідача Ладижинського міжшкільного навчально виробничого центру «Спадщина» та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ладижин, у залі Ладижинського міського суду Вінницької області, заяву ОСОБА_2 до Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру "Спадщина", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: директор Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру "Спадщина" ОСОБА_1 про винесення ухвали про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою і повідомила, що 03 листопада 2014 року Ладижинський міський суд Вінницької області ухвалив рішення у справі № 135/1028/14-ц, яким поновив її на роботі, на посаді керівника гуртка Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру «Спадщина», з 26 червня 2014 року. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Проте, її було допущено до роботи лише 19 листопада 2014 року. Час затримки виконання рішення щодо нарахування зарплати становить 12 робочих днів. У звязку з цим просила винести ухвалу, якою стягнути з Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру "Спадщина" на її користь середній заробіток за цих 12 робочих днів, у сумі 2040 гривень, прийнявши до уваги довідку №74, згідно з якою її середньомісячна зарплата складала 3570 грн.73 коп., а середньоденна заробітна плата становила 170 грн.03 коп.

Заявник та його представник у судове засідання не зявилися, але подали письмову заяву в якій зазначили, що заявлені вимоги вони підтримують у повному обсязі і просять розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача та третя особа - ОСОБА_1 заявленні вимоги не визнала і показала, що при нарахуванні середнього заробітку ОСОБА_2 було допущено помилку, внаслідок чого значно завищено суму середньомісячного заробітку. Просила не приймати до уваги довідку № 74, а провести розрахунок середньомісячної зарплати відповідно до довідки № 102, та відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_1, суд вважає, що заява частково обґрунтована та підлягає частковому задоволеню з таких підстав.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

В судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2014 року Ладижинський міський суд Вінницької області ухвалив рішення у справі № 135/1028/14-ц, яким поновив ОСОБА_2 на роботі, на посаді керівника гуртка Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру «Спадщина», з 26 червня 2014 року. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Проте, ОСОБА_2 було допущено до роботи лише 19 листопада 2014 року. Час затримки виконання рішення щодо нарахування зарплати становить 12 робочих днів. Середній заробіток за цих 12 робочих днів становить 2040 гривень, відповідно до довідки №74, яка була прийнята судом як належний доказ при ухвалені рішення про поновлення на роботі.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів.

Із заяви ОСОБА_2, з письмових заперечень та пояснень в судовому засіданні представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1, з копії ухвали Апеляційного суду Вінницької області видно, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.11.2014 року ОСОБА_2 поновлено на роботі, на посаді керівника гуртка Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру «Спадщина». При ухваленні цього рішення судом бралася до уваги довідка № 74, відповідно до якої середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 складає 3570 грн. 73 коп., середньоденна заробітна плата складає 170 грн. 03 коп.

З наказу Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру «Спадщина» про поновлення ОСОБА_2 на роботі від 17.11.2014 р. за № 84-к видно, що ОСОБА_2 ознайомлена з даним наказом 19.11.2014 року.

З розрахунку видно, що з 03 листопада 2014 року по 19 листопада 2014 року було 12 робочих днів.

З аналізу цих доказів видно, що сума заробітної плати за 12 робочих днів становить(12 робочих днів х на 170 грн. 03 коп. середньоденної зарплати) 2040 грн.

З письмових заперечень та пояснень в судовому засіданні представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1Б, з показів свідка ОСОБА_3О, з витягу з розрахунково платіжної відомості по Ладижинському МНВЦ «Спадщина» за листопад 2014 року видно, що відповідачі добровільно нарахували та виплатили ОСОБА_2 415,10 грн. за затримку розрахунку при виконанні рішення суду, за період з 03.11.2014 р. по 17.11.2014р.

З розрахунку видно, що різниця невиплаченої заробітної плати становить(2040 415,10) 1624 грн.90 коп.

Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і є логічними та послідовними.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1 про те, що рішення попередніх судів не є обовязковими для цього складу суду і, що суд зобовязаний не прийняти довідку №74, а здійснити нарахування заробітної плати на підставі довідки №102 з таких підстав. Ці довідки були предметом вивчення при постановленні первісного рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі. Дана ухвала суду є похідною від рішення суду, яким ОСОБА_2 поновлено на роботі. При розгляді цієї заяви суд не може змінювати рішення суду, не може приймати до уваги інші докази, які не були предметом дослідження при ухваленні рішення, чи надавати оцінку доказам, які були предметом дослідження суду при ухваленні рішення. Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.11.2014 року, яким ОСОБА_2 поновлено на роботі, на посаді керівника гуртка Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру «Спадщина», переглядалося апеляційною та касаційною інстанціями та набрало законної сили. Отже,- воно є обовязковим і для суду, який розглядає дану заяву.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1 про те, що до довідки № 74 не потрібно було зараховувати кошти, виплачені ОСОБА_2 за щорічну та додаткову відпустки і за тимчасову непрацездатність, оскільки це суперечить ст.1 Конвенції про захист заробітної плати N 95 відповідно до якої термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного

договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано,

чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути

надано.

З аналізу цієї правової норми і постанов КМУ, на які посилається представник відповідача, видно, що між порядком нарахування середньомісячної зарплати,передбаченому постановами КМУ, і Конвенцією є колізія щодо визначення заробітної плати.

А відповідно до ч.5 ст.8 ЦПК України у разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір.

Отже, заперечення в цій частині є безпідставними.

Аналізуючи приведені докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволення, а саме на суму невиплаченої зарплати -1624 грн.90 коп., а в решті вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 236 КЗпП України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 до Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру "Спадщина", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: директор Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру "Спадщина" ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру "Спадщина" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за 12 робочих днів затримки виконання рішення Ладижинського міського суду Вінницької області у справі № 135/1028/14-ц, за період з 03.11.2014 року по 19.11.2014 року, в розмірі 1624 грн.90 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: