н/п 2/490/2241/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О.,

за участю представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 міської ради, виконкому ОСОБА_8 міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування рішень, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держкомзему у Миколаївській області, приватний нотаріус ОСОБА_9, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просили суд визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 15.06.2012р., яким ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_3 придбала домоволодіння за адресою: вул.Московська, буд. 48-а у м.Миколаєві, визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку ЯК №839992, виданий ОСОБА_8 міською радою Миколаївської області 28.03.2012р. на ім'я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0251 га, розташовану за адресою: вул.Московська, буд. 48-а у м.Миколаєві, скасувати рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради щодо видачі державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0251 га, розташовану за адресою: вул.Московська, буд. 48-а у м.Миколаєві, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом ОСОБА_8 міської ради в грудні 2011р. на домоволодіння, розташоване за адресою: вул.Московська, буд. 48-а у м.Миколаєві, скасувати рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом в грудні 2011р. на домоволодіння, розташоване за адресою: вул.Московська, буд. 48-а у м.Миколаєві.

В обгрунтування позову позивачі вказали, що ОСОБА_5 є власником кв. №20, 21 по вул.Московській, 46 у м.Миколаєві, ОСОБА_6 - квартир № 12, 13 по вул.Московській, 46 у м.Миколаєві. Вони провели реконструкцію належних їм на праві власності квартир з надбудовою другого та мансардного поверхів.

У вересні 2010р. ОСОБА_10 були знесені господарські будівлі за адресою: вул.Московська, 48 у м.Миколаєві, що знаходились у власності ОСОБА_7, після чого на цьому місці було вирито котлован для нової будівлі та розпочато самовільне будівництво нового будинку, яке на цей час завершено.

Будівництво велось на самозахопленій ділянці з невстановленими межами, без належних дозвільних документів та згоди сусідів - суміжних землевласників (власників квартир по вул.Московській, 46 у м.Миколаєві).

У 2014р. під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном позивачам стало відомо, що 15.06.2012р. зазначене майно (домоволодіння по вул.Московській, 48-а у м.Миколаєві) відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_7 продав ОСОБА_3 Домоволодіння складається з 2-х житлових будинків літ.А та літ. К-2, що належать продавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом ОСОБА_8 міської ради у грудні 2011р., та земельної ділянки площею 0,0251 га, на якій розташовано домоволодіння, яка належить продавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯК № 839992, виданого ОСОБА_8 міською радою 28.03.2012р.

Позивачі вважають, що вказані свідоцтво про право власності та державний акт на землю видані із суттєвими порушеннями норм чинного законодавства.

Щодо свідоцтва про право власності на нерухоме майно, то постановою Одеського апеляційного адміністративного суду було скасовано реєстрацію від 21.11.2011р. декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція господарських споруд зі збільшенням в розмірах та надбудовою другого поверху" за адресою: вул.Московська 48-а., м.Миколаїв, та було встановлено наступне: ОСОБА_7 не повно та недостовірно зазначив у поданій ним декларації дані, необхідні для видачі дозволу на виконання будівельних робіт, що у свою чергу потягнуло за собою будівництво об'єкту, що не відповідає вимогам будівельних норм, Державних стандартів і правил.

Відповідно до викладеного, та норм ст. 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", вказаний об'єкт на цей час є неприйнятим в експлуатацію. Таким чином, рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно та саме свідоцтво про право власності на домоволодіння по вул.Московській 48-а є незаконними.

Що стосується державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_8 міською радою 28.03.2012р., то позивачі вважають, що воно видано з порушенням норм ст.ст. 116,118, 186-1,198 Земельного кодексу України та ст. 50 ЗУ "Про землеустрій", а саме: недостовірно проведено геодезичні вишукування та землевпорядне проектування, кадастрові зйомки. Крім того, оспорюваний державний акт було видано ОСОБА_7 замість іншого державного акту від 04.03.2005р. - виданого на земельну ділянку в м.Миколаєві по вул.Московська, 48 на 3 співвласників - ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 При порівнянні меж земельних ділянок візуально можна побачити, що відстань від межового знаку "В" у бік земельної ділянки по вул.Московській 46 складала за держактом від 2005р. 2,10 м, а вже в держакті від 2012р. - 3,64м, що призвело до проведення межі земельної ділянки по вул.Московській, 46 через існуючі сусідні будівлі.

На даний час перед вікнами квартир позивачів зведена суцільна стіна , висотою понад 5м, знаходиться на відстані 30-50 см від вікон та повністю перекриває денне світло та можливість підходу до стін власних квартир.

Позивачі вважають, що відповідачами були грубо порушені норми земельного та цивільного законодавства України, та законодавства, що регулює проведення будівництва, а тому порушує право власності позивачів та потребує судового захисту.

Щодо недійсності договору купівлі-продажу від 15.06.2012р., позивачі посилаються на норми статей 203 ч.1, 215 ч.1 ЦК України, згідно яких, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановленні ч.1 ст. 203 ЦК України, а саме: правочин не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства

Ухвалою суду від 14.05.2015р. до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено ГУ Держкомзему у Миколаївській області та приватного нотаріуса ОСОБА_9

Сторони про день слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідач ОСОБА_7, представники відповідачів ОСОБА_8 міської ради та виконкому ОСОБА_8 міської ради, треті особи приватний нотаріус ОСОБА_13, представник ГУ Держкомзему у Миколаївській області, у судове засідання не з'явились.

У судовому засіданні представники позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Пояснили, що права та законні інтереси позивачів порушено вчиненням оспорюваного правочину, оскільки укладений правочин перешкоджає притягненню до відповідальності тих осіб, які фактично допустили порушення вимог діючого законодавства та прав позивачів при будівництві домоволодіння, яке стало згодом об'єктом оспорюваного правочину. Зазначеними особами позивачі вважають ОСОБА_7 та ОСОБА_14, яка своїми діями - самочинним будівництвом з порушенням державних будівельних норм, протипожежних, санітарних норм та вимог щодо добросусідства, завдали шкоди розташованому поруч домоволодінню по вул.Московській, 46-а. Тому в подальшому позивачі мають намір звернутись до них із позовом про відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно письмових пояснень позивача ОСОБА_5 зазначено, що нею обрано спосіб захисту свого порушеного права - визнання правочину - договору купівлі-продажу домоволодіння по вул.Московській, 48а, від 15.06.2012р., недійсним на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України. Позивач вважає себе заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, оскільки укладений правочин перешкоджає притягненню до відповідальності тих осіб, які фактично допустили порушення вимог діючого законодавства та прав позивача при будівництві домоволодіння, яке стало згодом об'єктом оспорюваного правочину. Зазначеними особами позивач вважає ОСОБА_7 та ОСОБА_14, яка своїми діями - самочинним будівництвом з порушенням державних будівельних норм, протипожежних, санітарних норм та вимог щодо добросусідства, завдали шкоди розташованому поруч домоволодінню по вул.Московській, 46-а.

Однак, згідно до оспорюваного правочину, власником домоволодіння є ОСОБА_3 - донька ОСОБА_15 Тому саме вказана особа буде відповідачем за будь-якими позовами позивачів. Хоча особами, винними у створенні перешкод у праві користування позивачем власним домоволодінням, і у завданні позивачу майнової шкоди є не тільки фактичний власник та покупець домоволодіння по вул.Московській 48 - ОСОБА_3, а й колишній власник ОСОБА_7 та особа, що здійснила незаконне будівництво - ОСОБА_14

Таким чином, спірний договір порушує права та законні інтереси позивача, оскільки він ускладнює процедуру притягнення до відповідальності осіб, винних у заподіянні шкоди домоволодінню позивача, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_14

Зведення у 2011р. будівельних конструкцій ОСОБА_7 та ОСОБА_14 призвело до порушень прав позивача щодо користування власним домоволодінням - порушено вимоги нормативної інсоляції та освітленості, та норми проходу для обслуговування та поточного ремонту домоволодіння позивача.

Будівельні роботи виконувались відповідачем без будь-якого узгодження з позивачем як співвласником суміжної земельної ділянки та суміжного домоволодіння.

Крім того, на час розгляду справи у суді відсутній документ про введення в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкту по вул.Московська, 48. До прийняття об'єкту новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації, право власності на цей об'єкт не виникає.

Тобто, відсутність у відповідача документа про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, унеможливлює отримання ним права власності на новозбудований об'єкт.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вказав, що з позовом повністю не згоден, підтримав заперечення, викладені у попередніх судових засіданнях представником відповідача - ОСОБА_16

Згідно письмових заперечень представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_16, останній вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.06.2012р., то позивачі не є сторонами вказаного договору. Відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним, може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Однак, позивачами не зазначено, які саме їх інтереси порушені вищевказаним договором, не наданні докази на підтвердження порушення їх прав.

Стосовно визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, то на думку позивачів він був виданий з порушенням норм Земельного кодексу та ЗУ "Про землеустрій" (недостовірність проведення геодезичних вишукувань, землевпорядного проектування, кадастрової зйомки), при цьому у позові відсутні посилання на докази, які б підтверджували вказані порушення, а також проходження межі земельної ділянки по вул.Московській 48а через існуючі сусідні будівлі.

Вказаний державний акт виданий Держкомземом, отже, виконкомом ОСОБА_8 міської ради рішення про видачу вказаного державного акту не приймалось, позивачі просять визнати недійсним неіснуюче рішення виконкому про видачу державного акту.

Що стосується визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом ОСОБА_8 міської ради у грудні 2011р., та рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради щодо видачі вищевказаного свідоцтва, то у позові відсутні посилання на норми матеріального права, яким би суперечило рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради про оформлення права власності на нерухоме майно.

За ОСОБА_7 було оформлено право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м., житлового будинку літ.К-2 загальною площею 239,9 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м., яке розташовано по вул.Московській, 48-а, рішенням виконкому ОСОБА_8 міської ради від 22.11.2011р. №1239.

Прийняття рішення виконкому було обґрунтовано наступними обставинами: договором купівлі-продажу від 24.03.2006р., де ОСОБА_7 є власником житлового будинку по вул.Московській, 48-а. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.03.2001р. ОСОБА_7 є власником 33/100 частин домоволодіння по вул.Московській, 48. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 21.11.2011р., зареєстрованої інспекцією ДАБК у Миколаївській області, визнано готовим до експлуатації житловий будинок за літ. К-2, після реконструкції по вул.Московській, 48-а. Рішенням виконкому від 22.11.2011р., 33/100 частини домоволодіння по вул.Московській, 48, приєднано до житлового будинку по вул.Московській 48а, які належать ОСОБА_7 та надано нову адресу: вул.Московська, 48-а.

На момент прийняття виконкомом ОСОБА_8 міської ради даного рішення, вищевказані договори, рішення виконкому та декларація про готовність не були скасовані, або визнані недійсними. Отже, оформлення права власності на вищевказане домоволодіння з видачею свідоцтва про право власності відбулось відповідно до вимог закону.

Позивачі обґрунтовують порушення своїх прав з підстав недотримання відповідачами порядку використання земельної ділянки та її забудови, тому на думку представника, належним способом захисту має бути усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та наявними на ній будівлями. Вважає, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, повідомлявся за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив.

Представник ОСОБА_8 міської ради та виконкому ОСОБА_8 міської ради ОСОБА_17 надіслала лист про розгляд справи у її відсутність, просить відмовити у позові. Вказала, що позивачами не надано жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а у позові відсутні посилання на норми матеріального права, яким суперечили б вищевказані оскаржувані рішення. Окрім того, ОСОБА_7 набув право власності на земельну ділянку на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.04.2008р., договору поділу земельної ділянки від 05.10.2011р. та рішення виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради від 21.12.2011р., тому виконавчим комітетом не приймалось оскаржуване рішення про видачу державного акту.

Від третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_9 надійшли заперечення проти позову, згідно яких зазначено, що 15.06.2012р. вона посвідчила договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: вул.Московська буд. 48-а у м.Миколаєві, між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 При посвідченні вказаного договору, нею були дотримані всі вимоги діючого законодавства, сторони надали всі необхідні документи для посвідчення договору, волевиявлення сторін було вільним. Тому вважає, що немає жодних підстав для визнання посвідченого нею договору купівлі-продажу від 15.06.2012р. недійсним. Справу просить розглядати у її відсутність.

ГУ Держкомзему у Миколаївській області справу просять розглядати у їх відсутність.

Суд, вислухавши представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2012р., ОСОБА_7 продав ОСОБА_3 домоволодіння, розташоване по вул.Московській, 48-а у м.Миколаєві, яке складається з : житлового будинку літ.А, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м., житлового будинку літ.К-2 загальною площею 239,9 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0251 га.

Зазначено, що відчужуване домоволодіння належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_8 міської ради від 21 грудня 2011р. /а.с. 14-16/.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради від 22.11.2011р. вирішено оформити право власності на домоволодіння, що складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м., житлового будинку літ.К-2 загальною площею 239,9 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м.,яке розташоване по вул.Московській, 48-а у м.Миколаєві, за ОСОБА_7 Рішення було прийнято на підставі: договору купівлі-продажу від 24.03.2006р., де ОСОБА_7 є власником житлового будинку по вул.Московській, 48-а; свідоцтва про право на спадщину від 20.03.2001р., де ОСОБА_7 є власником 33/100 частин домоволодіння по вул.Московській, 48; декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 21.11.2011р., зареєстрованої інспекцією ДАБК у Миколаївській області, та визнано готовим до експлуатації житловий будинок за літ. К-2, після реконструкції по вул.Московській, 48-а; рішенням виконкому від 22.11.2011р., згідно якого 33/100 частини домоволодіння по вул.Московській, 48, приєднано до житлового будинку по вул.Московській 48а, які належать ОСОБА_7 та надано нову адресу: вул.Московська, 48-а/а.с. 133/.

Відповідно до Державного акту про право власності, ОСОБА_7 видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0251га, розташовану по вул.Московській, 48 а у м.Миколаєві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Держакт видано на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.04.2008р, договору поділу земельної ділянки від 05.09.2011р., рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради від 21.12.2011р. Вказаний Державний акт видано управлінням Держкомзему у м.Миколаєві та підписаний ОСОБА_8 міським головою /а.с. 17/.

Згідно свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру прав власності ОСОБА_6 є власником квартир №12,13 по вул.Московській, 46, державна реєстрація здійснена 12.12.2014р. /а.с. 184, 185/.

Згідно свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру прав власності ОСОБА_5 є власником квартир №20, 21 по вул.Московській, 46, державна реєстрація здійснена 11.12.2014р. /а.с. 186, 187/.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2014р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6, скасовано постанову ОСОБА_8 окружного адміністративного суду від 08.01.2013р., та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_6 до інспекції ДАБК у Миколаївській області про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта будівництва задоволено. Скасовано реєстрації № 1 від 21.11.2011р. декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція господарських споруд зі збільшенням у розмірах та надбудовою другого поверху" за адресою: м.Миколаїв, вул.Московська, 48-а /а.с. 19-20/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачами заявлені позовні вимоги про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул.Московська буд. 48-а, виданого ОСОБА_7, оскільки на їх думку він виданий з порушенням норм ст.ст. 116,118, 186-1,198 Земельного кодексу України та ст. 50 ЗУ "Про землеустрій", а саме: недостовірно проведено геодезичні вишукування та землевпорядне проектування, кадастрові зйомки. Крім того, оспорюваний державний акт було видано ОСОБА_7 замість іншого державного акту від 04.03.2005р. - виданого на земельну ділянку в м.Миколаєві по вул.Московська, 48 на 3 співвласників - ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Вважають, що відстань від межового знаку "В" у бік земельної ділянки по вул.Московській 46 складала за держактом від 2005р. 2,10 м, а вже в держакті від 2012р. - 3,64м, що призвело до проведення межі земельної ділянки по вул.Московській, 46 через існуючі сусідні будівлі.

Однак, позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів, а також на проходження межі спірної земельної ділянки через існуючі сусідні будівлі.

Як слідує із вказаного Держакту від 28.03.2012р, ОСОБА_7 набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.04.2008р., договору поділу земельної ділянки від 05.10.2011р. та рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради від 21.12.2011 №1261, вказаний держакт заповнено та видано начальником управління Держкомзему у Миколаївській області.

Згідно п.1.3 та 2.16 Інструкції про заповнення бланків державних актів про право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему №325 від 22.06.2009р., що діяла станом на 2012р., спірний державний акт заповнено та видано Держкомземом, підписаний міським головою та начальником управління Держкомзему у Миколаївській області.

Таким чином, позивачами оскаржується неіснуюче рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради про видачу Державного акту.

Щодо вимог про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом ОСОБА_8 міської ради у грудні 2011р. на спірне домоволодіння та скасування рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого в грудні 2011р. ОСОБА_7 на спірне домоволодіння та визнання договору купівлі-продажу від 15.06.2012р., укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 недійсним на підставі ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України (не зазначаючи при цьому яким саме нормативно-правовим актам суперечить цей договір), суд виходив із наступного:

На момент прийняття виконкомом ОСОБА_8 міської ради даного рішення, вищевказані договори, рішення виконкому та декларація про готовність не були скасовані, або визнані недійсними. Оформлення права власності на вищевказане домоволодіння з видачею свідоцтва про право власності відбулось відповідно до вимог закону.

28.02.2014р. постановою Одеського апеляційного адміністративного суду скасовано реєстрацію № 1 від 21.11.2011р. декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція господарських споруд зі збільшенням у розмірах та надбудовою другого поверху" за адресою: м.Миколаїв, вул.Московська, 48-а.

Відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним, може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позивачі пояснили, що порушення їх прав та інтересів полягає в наступному : укладений правочин перешкоджає притягненню до відповідальності тих осіб, які фактично допустили порушення вимог діючого законодавства та прав позивачів при будівництві домоволодіння, яке стало згодом об'єктом оспорюваного правочину. Зазначеними особами позивачі вважають ОСОБА_7 та ОСОБА_14, які своїми діями - самочинним будівництвом з порушенням державних будівельних норм, протипожежних, санітарних норм та вимог щодо добросусідства, завдали шкоди розташованому поруч домоволодінню по вул.Московській, 46-а.

Зведення у 2011р. будівельних конструкцій ОСОБА_7 та ОСОБА_14 призвело до порушень прав позивачів щодо користування власним домоволодінням - порушено вимоги нормативної інсоляції та освітленості, та норми проходу для обслуговування та поточного ремонту домоволодіння позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що захисту у судовому порядку підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, однак будь-які права позивачів відповідачами, вчиненням оспорюваних на даний час дій, не порушені.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні позову, але що не позбавляє їх права звернутися до суду за захистом свого права у передбачений законом спосіб.

В зв'язку із чим підлягають скасуванню і заходи забезпечення позову - накладений ухвалою суду від -29.01.2015р. арешт на спірне домоволодіння та земельну ділянку.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. З, 4, 10, 11, 30, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.1 ст. 203, ст.215, ст. 216 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 міської ради, виконкому ОСОБА_8 міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування рішень, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держкомзему у Миколаївській області, приватний нотаріус ОСОБА_9, - відмовити.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Центрального районного суду від 29.01.2015р. у вигляді накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, розташовані по вул.Московській, 48-а у м.Миколаєві, - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.В.Мамаєва