У Х В А Л А

15 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Романюка Я.М., Сімоненко В.М., -

розглянувши заяву державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - незалежна профспілка працівників авіаційної безпеки, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено: поновлено ОСОБА_4 на роботі на державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 15 липня 2014 року, скасовано наказ від 14 липня 2014 року № 11-07/1-755/п, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 липня 2014 року по 19 вересня 2014 року в розмірі 25 484 грн.

Додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2015 року стягнуто з державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 липня 2014 року по 19 вересня 2014 року в розмірі 25 484 грн без утримання податку. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 12 742 грн без утримання податку допущено до негайного виконання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року касаційну скаргу державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишено без змін.

У вересні 2015 року від державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року з підстав, передбачених частинами 1, 4 ст. 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норми матеріального права, а саме статті 43 КЗпП України, статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Для прикладу наявності зазначених підстав, заявник додає ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року та постанову Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, в яких, на його думку, зазначені норми права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні у справі, про перегляд якої подано заяву, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог оскільки судом встановлено, що звільнення відбулось з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема позивачу не пропонувались наявні у відповідача вакантні посади. Крім того, незалежна профспілка працівників авіаційної безпеки не надала згоду на звільнення позивача на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, так як він мав переважне право на залишення на роботі. Крім того, суд посилаючись на частину 6 статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зазначив, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

Разом з тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 3 червня 2015 року в справі про поновлення на роботі, зобов'язання оплати листка непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог, а саме зобов'язавши відповідача оплатити листок непрацездатності, виходив з того, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог діючого законодавства.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Висновок, зроблений судом у справі про перегляд якої подано заяву, не суперечить висновку, зробленому Верховним Судом України у постанові від 1 липня 2015 року, на яку посилається заявник.

За викладених обставин вважати заяву державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - незалежна профспілка працівників авіаційної безпеки, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко