Номер провадження: 22-ц/785/6468/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Гірняк Л.А, ОСОБА_2,

за участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження, за участі заінтересованих осіб Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Першого Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4.

Заявниця посилалася на те, що постановою ВП № 4649617 від 12 лютого 2015 року старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованості за кредитним договором у сумі 2 032 463,24 грн. та судових витрат у сумі 1820,00 грн., на підставі виконавчого листа № 2-9025/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 лютого 2011 року.

ОСОБА_3 посилається на те, що виконавче провадження відкрито виконавчою службою з порушенням строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про неможливість відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження № 46496217 від 12 лютого 2015 року відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати, тому що вона ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити ухвалу про задоволення її скарги.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутності представників Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», які повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджується розписками про отримання ними судових повісток про виклик. Від Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статті 40, 55, 56 Конституції України, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільних справ.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за заявою стягувача представника ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» від 09.02.2015 року постановою ВП № 46496217 від 12 лютого 2015 року старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-9025/10, виданого 15.02.2011 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» кредитної заборгованості в сумі 2 032 463,24 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн.

Виконавчий документ вступив в силу 08.11.2010 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», чинній на момент видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред»явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Виконавчий лист № 2-9025/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» вже перебував на примусовому виконання у ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області. Виконавче провадження № 34286198 було завершено 04.12.2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред»явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 діючого на даний час Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред»явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 04 листопада 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів /посадових осіб/ встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред»являються до виконання у строки, встановлені ним на момент їх видачі.

Згідно вимог ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла до 09 березня 2011 року, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред»явлені до виконання в строки протягом трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред»явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред»явленням виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 23 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред»явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується, а у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв»язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред»явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв»язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред»явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

В даному випадку виконавчий документ набрав чинності 08.11.2010 року, виданий 15.02.2011 року, був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 04.12.2012 року, пред»явлений для повторного примусового виконання 09.02.2015 року, тобто в строк, визначений законом.

Посилання апеляційної скарги на те, що виконавчий документ поступив до виконавчої служби з порушенням річного строку, встановленого ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв»язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред»явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Частина 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право на повторне пред»явлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-V1 передбачає, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред»являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. На момент видачі виконавчого документа Законом був встановлений трирічний строк.

При встановлених обставинах та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про те, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 312 ч. 1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Л.А. Гірняк

ОСОБА_2