Справа № 614/595/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 р. суддя Борівського районного суду Харківської області Люба В.І.,

розглянувши в залі суду в смт. Борова Харківської області заяву державного виконавця відділу державної виконавчої служби Борівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, в порядку ст. 197 ЦПК України

встановив:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Борівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_1 08.06.2015р. звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення, в якій вказала, що у відділі державної виконавчої служби Борівського районного управління юстиції Харківської області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ізюмського районного суду Харківської області по справі № 2-106 від 12.03.1999 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по 118,40 грн. щомісячно, довічно, починаючи з 01.03.1999 року по 118,40 грн. за рахунок збільшення коефіцієнта заробітної плати.

Борівським районним судом 17.03.2000р. було доповнено рішення Борівського районного суду від 12.03.1999 р., де після слів ... «починаючи з 01.03.1999 р. по 118 грн.40 коп.» словами: з урахуванням збільшення коефіцієнта заробітної плати.

До ВДВС Борівського РУЮ Харківської області 28.04.2015 року від ОСОБА_3 надійшла заява в якій вказано що 08.08.2014 року він досягнув пенсійного віку (60 років), а у виконавчому документі зазначено «за рахунок збільшення коефіцієнта заробітної плати» та просить державного виконавця звернутися з заявою про роз'яснення вищевказаного рішення до суду, тому для подальшого виконання вищевказаного виконавчого документа, просить роз'яснити як необхідно, нараховувати заборгованість за виконавчим листом, якщо в резолютивній частині рішення вказано, що «за рахунок збільшення коефіцієнта заробітної плати», а стягувач досягнув пенсійного віку.

Сторони до суду не з'явилися з невідомих суду причин, а відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України «неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про роз'яснення рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для виконання рішення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.1195 ЦПК України відшкодуванню підлягає шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів, тому що вони вважаються засобами соціального захисту, завдяки яким держава реалізує свою соціальну функцію та не є цивільно-правовими зобовязаннями.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 221, 293 ЦПК України,

постановив:

В задоволені заяви державного виконавця відділу державної виконавчої служби Борівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_1 про розяснення рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Люба В. І.