Справа № 203/486/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28.08.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є повнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з грудня 2011 року. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї стала психологічна несумісність, яка негативно вплинула на подружні стосунки, призвела до непорозумінь. До теперішнього часу поліпшення в стосунках не відбулось та кожен з них продовжує проживати окремим життям. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим та просила суд розірвати шлюб з відповідачем.

В наданій заяві позивач просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов.

Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову.

З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1993 року Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №538.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони з грудня 2011 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,56,112 СК України, ст.ст.10,11,31,58-61,88,158,197,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 серпня 1993 року Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №538 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак