У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 01 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів та внесення змін до договору,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 грудня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір № 331832/272605/370-14 про банківський строковий депозит «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого позивач вніс на вкладний рахунок № 2635.5.060019.005 кошти у сумі 185,00 доларів США на строк з 22 грудня 2014 року по 27 грудня 2015 року. Договором встановлено, що за час користування коштами банк сплачує вкладникові проценти за ставкою 12,50 % річних. У зв'язку з бажанням отримати проценти за вкладом ОСОБА_2 15 червня 2015 року звернувся до банку із заявою про видачу йому грошових коштів, проте, відповідач процентів не виплатив.

На підставі наведеного ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь 41,69 доларів США, а також зобов'язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до договору-заяви № 331832/272605/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 22 грудня 2014 року, шляхом укладання Додаткового договору № 1.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 проценти за вкладом згідно договору № 331832/272605/370-14 від 22 грудня 2014 року в сумі 41,69 доларів США, що на дату винесення судового рішення згідно офіційного курсу Національного банку України становить еквівалент 904,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2015 року відмовлено позивачу в задоволенні його позовних вимог в частині зобов'язання відповідача внести зміни до договору № 331832/272605/370-14 про банківський строковий депозит «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті від 22 грудня 2014 року.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 01 жовтня 2015 рокурішення першої інстанції змінено. Виключено з резолютивної частини рішення слова «що на дату винесення судового рішення згідно офіційного курсу Національного банку України становить еквівалент 904,70 грн».

В іншій частині заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2015 року залишено без змін.

Додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 01 жовтня 2015 року в частині залишення додаткового рішення без змін, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача внести зміни до договору про банківський строковий депозит.

В іншій частині рішення апеляційного суду Сумської області від 01 жовтня 2015 року не оскаржується, а тому у касаційному порядку не переглядається.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про внесення змін до договору, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сторони при укладанні договору банківського вкладу досягли згоди з усіх його істотних умов, у тому числі і щодо умов гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб України відшкодування грошових коштів за даним договором, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення зазначених позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів та внесення змін до договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова