Справа № 219/7281/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2015р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.

при секретарі Бібік Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи

без самостійних вимог ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по аліментам, про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по аліментам, про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і в обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 від якого у них народився син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. В подальшому шлюб між ними було розірвано. З моменту припинення шлюбних стосунків діти проживають з нею. Постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 29 березня 2015 року з відповідача ОСОБА_5 на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця до повноліття сина ОСОБА_8, а потім по ? частині, починаючи з 24 березня 2000 року і до повноліття доньки ОСОБА_7 ОСОБА_6 рішення суду набуло законної сили, було звернено до виконання і судом було видано виконавчий лист, який було направлено для виконання до Державної виконавчої служби м. Єнакієве. З відповідача на її користь в примусовому порядку вищевказаною виконавчою службою стягувались аліменти на утримання дітей. Після досягнення старшим сином повноліття, з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх доходів відповідача. Зазначила, що відповідач є інвалідом другої групи і відповідно отримує пенсію в органах пенсійного забезпечення, крім того він отримує страхові виплати у звязку з нещасним випадком на виробництві. Відповідач перебував на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Єнакієве та у відділенні виконавчої дирекції фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве і відповідно вона отримувала аліменти з вказаних установ. До червня 2014 року та липня 2014 року з пенсії та страхових виплат відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання доньки. Через активне проведення антитерористичної операції та окупацією терористами м. Єнакієве з 12.08.2014р. виплата аліментів була припинена так як влада України припинила фінансування цих установ. Управління пенсійного фонду в м. Єнакієве, відділення виконавчої дирекції фонду соцстраху у м. Єнакієве та Державна виконавча служба в м. Єнакієве не перемістились на територію, підконтрольну Україні, тому стягнення аліментів з відповідача взагалі стало неможливим. Також вона не має можливості звернутися до цих установ з метою отримання від них інформації про хід виконання рішення суду про стягнення аліментів. У другій половині 2014 року відповідач ОСОБА_5 зареєструвався як переселенець в м. Артемівську Донецької області та оформив належні йому виплати, однак аліменти з даних виплат вона не отримує, так як при оформленні виплат відповідач не поставив до уваги вказані установи про те, що він зобовязаний виплачувати аліменти. Вказала, що вона отримувала щомісячно аліменти з відповідача у розмірі 1618 грн. 81 коп.: 783 грн. 81 коп. із пенсії, із страхових виплат - 835 грн. Зазначила, що її донька ОСОБА_7 з 2012 року навчається на денному відділенні Дзержинського музичного училища та отримує стипендію у сумі 500 грн. Вона працює на шахті «Булавінська», однак на теперішній час шахта не працює і заробітну плату вона не отримує. Крім того вказала на те, що її донька хворіла, тому нею було витрачено значні кошти на її лікування. Вказані обставини, на її думку, дають підстави для вирішення питання щодо збільшення розміру стягуємих з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки з 1/4 частини до 1/3 частині з усіх видів доходів відповідача починаючи з 1 грудня 2014 року і до закінчення донькою навчання в Дзержинському музичному училищі. Підтвердила той факт, що відповідач ОСОБА_5 в лютому 2015 року заплатив їй в рахунок заборгованості по аліментам 2400 грн., що відповідає сумі аліментів, які стягуються з пенсії відповідача, за липень,серпень та вересень 2014 року. Просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 по ? частині з усіх його доходів, починаючи з червня-липня 2014 року і до прийняття судом рішення; збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 до 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 1 грудня 2014 року і до закінчення донькою навчання в Дзержинському музичному училищі.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що відповідач неправильно поводить себе по відношенню до доньки, оскільки отримує пенсійні та страхові виплати, а доньці аліменти не виплачує.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, за участю його представника адвоката ОСОБА_3 Суд, заслухавши думку позивача, представника відповідача, які не заперечують проти розгляду справи у відсутність позивача ОСОБА_5, вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_3 у в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог у повному обсязі і просив суд відмовити у їх задоволенні, так як вони незаконні та не обґрунтовані. Зазначив, що постановою Єнакіївського міського суду Донецької з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який був звернений до виконання в примусовому порядку. Вказаний вище спосіб отримання позивачем аліментів на утримання дитини є одним із тих способів, який визначений законом. Водночас Сімейний кодекс України регулює питання стягнення заборгованості за аліментами лише статтею 194 цього кодексу, якою передбачено стягнення аліментів за минулий час та, власне, стягнення самої заборгованості за аліментами. В такому випадку, ч.3 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість по аліментам, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Однак, ст. 187 СК України регулює правовідносини щодо відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника та відповідно до якої, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Таким чином, ст. 194 СК України не містить правових підстав для стягнення заборгованості за аліментами, встановлених на підставі рішення суду, виконавчий лист за яким був звернений до примусового виконання. Таких підстав для стягнення в судовому порядку заборгованості за аліментами не містять і інші норми Сімейного кодексу України або ж інший акт цивільного законодавства України. Обґрунтування такої позиції та фактичних обставин полягає в тому, що на підставі судового рішення вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття та виданий виконавчий лист про його примусове виконання. Зазначив, що стягнення боргу, який виник на підставі судового рішення, призведе до подвійного стягнення грошових коштів за аліментами. В той час, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок стягнення аліментів та у відповідності до якої саме державний виконавець визначає розмір заборгованості за аліментами. Тому, за відсутності спеціальної норми щодо можливості стягнення заборгованості за аліментами, положення ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» прямо вказують на необхідність державному виконавцю вчиняти виконавчі дії щодо нарахування та стягнення аліментів в примусовому порядку і одночасно не встановлює підстав для стягнення такої заборгованості в судовому порядку. Звернув увагу суду на те, що відсутність відповідної норми закону щодо стягнення заборгованості за аліментами, які встановлені судовим рішенням, прямо повязано з відсутністю підстав для звернення до суду з позовом, що випливає з положення ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, оскільки право чи інтерес позивача, який є стягувачем аліментів, не порушено та не оспорюється. Крім того, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює механізм вирішення питання за наявності спору щодо визначення державним виконавцем боргу за аліментами, а саме у випадку наявності спору щодо визначеної державним виконавцем заборгованості із сплати аліментів, він вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Стаття. 195 СК України містить чітку вказівку на те, що у випадку лише спору між сторонами щодо визначення розміру заборгованості він вирішується в судовому порядку, в іншому випадку розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. В той же час спору між сторонами щодо визначення розміру заборгованості із сплати аліментів не існує. У випадку відсутності спору між стягувачем та боржником щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, вимоги щодо стягнення такої заборгованості в судовому порядку не підлягають розгляду, а обчислюється та нараховується державним виконавцем і стягується в подальшому ним в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на майно боржника. Натомість ОСОБА_5 не ухиляється від свого обовязку по сплаті аліментів. Стосовно позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, з ? частини до 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача зазначив, що на даний час будь-які підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. Відповідач ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи та має втрату 65% працездатності. Крім того, він на даний час здійснює догляд за своєю хворою матірю похилого віку, 26.05.1942р.н. Зазначив, що з урахуванням матеріального стану відповідача на даний час немає підстав для збільшення розміру стягнутих аліментів. Позивачка зазначає, що отримувала аліменти на утримання доньки у розмірі 1 618, 81 грн., тому вважає, що визначений розмір аліментів є більш ніж достатній для утримання дитини та відсутні правові підстави для його збільшення. Щодо стягнення аліментів до закінчення донькою навчання в училищі зазначив, що зазначена вимога є передчасною, так як відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, аліменти стягуються лише на повнолітніх дітей. На даний час ОСОБА_7,18 червня 1997р.н., є неповнолітньою і обовязок щодо її утримання встановлений постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 29.03.2000р., а тому позивачка до досягнення повноліття дитиною не вправі заявляти вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Більш того, позивачка не вправі вимагати стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на свою користь, оскільки такі аліменти за рішенням суду відповідно до ст. 200 СК України визначаються саме на повнолітніх дочку, сина, а не на їх батьків. Просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, начальник відділу ОСОБА_4 суду пояснила, що в звязку з проведенням АТО в Донецькій області більше тридцяти відділів Державної виконавчої служби в Донецькій області, в тому числі і Єнакіївський відділ ДВС, тимчасово припинив свою роботу з прийому громадян та здійснення документообігу, також було припинено доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вказаних відділів, про що повідомляє управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області. Зазначила про те, що відповідно до Постанови Верховної ради України, яка була прийнята в грудні 2014 року, що регулює зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, якою було внесено зміни у межі Артемівського району і смт. Булавинське Єнакіївської міської ради, де мешкає відповідач ОСОБА_5, було приєднано до Артемівського району. В той же час станом на теперішній час вказаний населений пункт знаходиться на окупованій території, не підконтрольній Україні. В той же час, не зважаючи на те, що населений пункт було приєднано до Артемівського району, відділ ДВС м. Єнакієвого, не працює, на територію, підконтрольну України не перемістився, виконавчі провадження з окупованої території до відділу ДВС Артемівського міськрайонного суду не передавались. Звернула увагу суду на те, що відділ ДВС Артемівського МРУЮ роботу по приєднаній території повинен проводити, відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України «Про виконавче провадження», тобто за оригіналами виконавчих документів, які повинні бути предявлені до відділу на примусове виконання стягувачами. Доступу до виконавчих проваджень, які було внесено до реєстру виконавчих проваджень в електронному вигляді у відділі не має. Зазначила про те, що міністерством юстиції України не надано ніяких розяснень щодо того, яким чином необхідно проводити роботу ввіреного їй відділу з виконавчими провадженнями, які залишились на окупованій території. Звернула увагу суду на те, що для того, щоб виконувалось рішення суду м.Єнакієве стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_5, тобто проводились відповідні виконавчі дії, необхідно щоб в ДВС було надано оригінал виконавчого листа і відповідна заява стягувача ОСОБА_1 Надати розрахунок заборгованості відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не має можливості, оскільки відсутній оригінал виконавчого документа на примусовому виконанні у відділі ДВС Артемівського МРУЮ, так як саме у виконавчому листі зазначається про те, коли і по яке число було проведено відрахування з пенсійних та страхових виплат ОСОБА_5 Позовні вимоги ОСОБА_1 просила розглянути на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані сторонами докази по справі, встановив наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке було видано 12 серпня 1989 року виконкомом Булавинської селищної ради м.Єнакієве Донецької області. Шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 25 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області. Батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10 липня 1997 року виконкомом Булавинської селищної ради м.Єнакієве.

Відповідно до постанови Єнакіївського міського суду Донецької області від 29 березня 2000 року було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 24 березня 2000р. до повноліття сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім по ? частині до повноліття доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з довідки Дзержинського музичного училища від 23.02.2015 р. за № 52 ОСОБА_7 з вересня 2012 року по теперішній час є студенткою зі спеціалізації «Спів» Дзержинського музичного училища, повний курс навчання закінчить в червні 2016 року; отримує стипендію з 01.07.2014р. у розмірі 550грн., з 01.01.2015р. в сумі 550грн.

ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи безстроково з 25.06.2009 р., інвалідність ним була отримана внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується пенсійним посвідченням №. Відповідно до довідки МСЕК серія ДОН-04 №078916 від 25.06.2009 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, згідно якої ОСОБА_5 встановлено 2 групу інвалідності безстроково зі ступенем втрати професійної працездатності у 65%.

З довідки відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області № 474 від 03.03.2015 р. вбачається, що 09.10.2105 р. ОСОБА_5 звернувся до відділення Фонду із заявою про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплати у звязку з нещасним випадком на виробництві; була отримана особова справа потерпілого у електронному вигляді; ОСОБА_5 було прийнято до обліку у відділенні Фонду у м. Артемівську і з жовтня 2014 року по даний час він отримує страхові виплати у розмірі 3384 грн. 89 коп. з жовтня по грудень 2014 року, і у розмірі 3607 грн. 64 коп. з січня 2015 року. Аліменти на утримання дітей не утримуються, оскільки до відділення Фонду не надходив відповідний виконавчий лист.

Відповідно до листа УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області №1060/10 від19.02.2015 р. ОСОБА_5 отримує пенсію за віком у розмірі 3135 грн. 25 коп.

Згідно листа Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №1.1-03/1128/103 від 16.02.2015 р., було тимчасово припинено роботу відділу ДВС Єнакіївського МУЮ на підставі проведення на території відділу активної фази АТО. Крім того, на підставі наказу Міністерства юстиції України віл 29.10.2014 р. №1801/5 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України», у вказаному відділі тимчасово припинено доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Булавинської селищної ради ОСОБА_5 фактично проживає разом зі своєю матірю, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: смт. Булавинське 1 провулок Чкалова буд.22. Згідно довідки КУ «ЦПМСД №1» лікарської амбулаторії №5 ОСОБА_10 перебуває на обліку з приводу перенесеного ішемічного інсульту з цефалгією. Хвора ОСОБА_10 самостійно пересуватися не може і проходить медикаментозний курс лікування. Згідно довідки УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі ОСОБА_10 отримує пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 2090 грн. 86 коп.

Згідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказана заборгованість може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються з заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом, тобто нарахована сума заборгованості по сплаті аліментів підлягає стягненню в судовому порядку тільки у випадку її виникнення на підставі добровільної сплати аліментів відповідачем, а не в результаті її виникнення після примусового стягнення аліментів у судовому порядку, оскільки в такому разі аліменти стягуються в порядку виконавчого провадження. В той час як аліменти вже стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням суду, що не заперечують сторони. Повторно стягувати аліменти за рішенням суду немає законних підстав і Сімейним кодексом України таке стягнення не передбачено, навіть якщо існує заборгованість по аліментам у платника аліментів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по аліментам.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як на підставу для збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів позивачка посилається на те, що її донька навчається в музичному училищі, та хоча і отримує стипендію у розмірі 550 грн., однак все ж потребує більшої матеріальної допомоги з боку батька, так як вона не може надати допомогу дочці, оскільки не отримує зарплату. Крім того донька хворіла, на її лікування була витрачена певна сума грошей, тому вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини від його доходів на утримання дитини.

В судовому засіданні встановлено те, що донька сторін, ОСОБА_7, навчається у Дзержинському музичному училищі за рахунок бюджетних коштів та отримує стипендію у розмірі 550 грн., тобто має дохід.

Платник аліментів ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи, безстроково. Інвалідність була ним отримана внаслідок трудового каліцтва, має ступінь втрати професійної працездатності 65%.; його щомісячний дохід, який складається з пенсії та страхових виплат, визначається у сумі 6742 грн. 89 коп. ( страхові виплати у звязку з нещасним випадком на виробництві у розмірі 3607 грн. 64 коп. та пенсія у розмірі 3135 грн. 25 коп.) ОСОБА_5 проживає однією сімєю із старенькою матірю, ОСОБА_10, яка внаслідок тяжкої хвороби потребує постійного медикаментозного лікування, тому відповідно потребує матеріальної допомоги з боку сина.

Слід зазначити, що на даний час ? частина доходів відповідача ОСОБА_5 у грошовому вигляді складає 1685 грн. 72 коп.

В судовому засіданні позивачем не надано доказів у підтвердження того, що з часу постановлення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходів сталися такі зміни матеріального або сімейного стану сторін, які б давали підстави для збільшення розміру стягнутих аліментів. Позивачка ОСОБА_1, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надала суду доказів суттєвої зміни матеріального стану платника аліментів, який має певні зобов'язання по утриманню себе, яка пенсіонера та інваліда, та матері, як і не надала доказів того, що донька, маючи свій дохід, потребує матеріальної допомоги, саме у збільшеному розмірі, тобто що витрати на утримання доньки потребують щомісячної суми саме у розмірі 1/3 частини всіх доходів батька. Разом з тим, суд зауважує, що позивачка ОСОБА_1 також за законом має обов'язок приймати участь в утриманні неповнолітньої доньки. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо неможливості надання нею матеріальної допомоги донці з тих підстав, що вона, хоча і перебуває у штаті шахти Булавінська ДП «Орджонікідзевугілля», однак не отримує заробітну плату, так як нею не надано суду ніяких документів на підтвердження відсутності її доходів.

Слід також зазначити, що посилання позивачки на збільшення витрат на утримання дитини в зв'язку з перенесеною нею хворобою не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки законом передбачений інший порядок компенсації цих витрат. Крім того, позивачкою не надано доказів того, що захворювання дочки є тяжким чи тривалим та викликало каліцтва чи інвалідність, що можливо стало б підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 в частині збільшення розміру стягнутих аліментів задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено в суді наявність встановлених законом підстав для збільшення розміру аліментів.

Суд, відмовляючи у задоволенні позивних вимог про збільшення розміру аліментів виходив з того, що позивачкою не було доведено зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я та інші випадки, які є підставою для збільшення розміру аліментів.

Роглядаючи позовні вимоги стосовно стягнення аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_7, яка продовжує навчання, суд зазначає наступне.

Питання щодо стягнення з батьків аліментів на дітей, які продовжують навчання, регламентується ст. 199 СК України.

Так, згідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Для того, щоб батьки надавали зазначену допомогу потрібна наявність наступних умов:продовження навчання сином, донькою після досягнення ними повноліття, недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; потреба сина, дочки у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням та наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено те, що донька ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ОСОБА_7 народилась 18 червня 1997 року, тобто станом на теперішній час ОСОБА_7 не досягла повноліття, тому не має законних підстав для предявлення позову щодо стягнення на її користь з батька аліментів як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, тобто дана вимога заявлено передчасно.

Враховуючи викладене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, також слід відмовити в звязку з безпідставністю заявлених вимог.

При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Судом сторонам були розяснені вимоги ст. 10 ч.4 ЦПК України щодо змагальності судового процесу. Відповідно до вимог статті 27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи викладене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по аліментам, про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, слід відмовити в звязку з безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 180,182,187,192,194,199 Сімейного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 6, 10, 15,27,58, 60, 79, 81, 85, 88, 107, 179, 208, 209, 213, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по аліментам, про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, відмовити.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Воробйова