Справа № 661/961/15-ц
Провадження № 6/661/32/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сапронової Л.В.,

при секретарі Шашликовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Нова Каховка, Херсонської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 без вилучення паспортного документа.

В судове засідання відділ ДВС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області не зявився, надав клопотання про розгляд подання у відсутність представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця ВДВС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області перебуває зведене виконавче провадження № 46666410 з примусового виконання виконавчих листів № 202/6069/14-ц від 06.02.2015 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська та № 202/6068/14-ц від 21.07.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2, 01.05.1974р.н., на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчі документи перебувають на примусовому виконанні з 07.08.2014року та з 13.02.2015 року. Боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2015 року склала 3935,15 грн.

Заходами примусового виконання встановлено, що стосовно боржника ОСОБА_2 (відповідно до інформації ДПІ України), відомості щодо джерела доходів боржника - в ДРФО відсутні, на обліку в МЦЗ як безробітний не перебуває, на обліку в ПФУ як пенсіонер не перебуває.

24.02.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_2, а саме: м. Нова Каховка, вул. Щорса, 35/15, встановлено, що за вищевказаною адресою боржник прописаний, але не проживає більш як 20 років, точної адреси місця проживання боржника матері невідомо.

ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, що станом на 01.03.2015 року склала - 3935,15грн. Вказані кошти боржником станом на 04.03.2015 року не сплачені.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання ним зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих. що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянином від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

У відповідності до положення частини 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Так, задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, ВДВС не надав жодного доказу щодо навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання свого зобов'язання, зокрема, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Відсутні такі докази і у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів подання, на підтвердження доводів, викладених у поданні, державним виконавцем не надано жодних доказів. Також зі змісту подання не вбачається, що боржник має намір покинути територію України, відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадянина на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Сапронова