Справа № 2-1982/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - А.К. Слободянюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного університету телекомунікацій про зміну наказу та зобов'язання вчинити виплату грошової компенсації,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Державного університету телекомунікацій, просила суд зобов'язати Державний університет телекомунікацій змінити формулювання підстав звільнення позивача, викласти наказ №447-кс від 02 грудня 2014 року в наступній редакції: ОСОБА_1, доцента (0,9 частину ставки) кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва, звільнити із займаної посади 15 грудня 2014 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію (за віком). Виплатити грошову допомогу в розмірі шести місячних окладів та грошову компенсацію за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 04 вересня 2014 року по 15 грудня 2014 року. Підстава: заява ОСОБА_1; зобов'язати Державний університет телекомунікацій вчинити запис про причину звільнення у трудовій книжці на ім'я позивача наступного змісту: «Звільнена із займаної посади за власним бажанням, ст.38 КЗпП у зв'язку з виходом на пенсію за віком»; зобов'язати Державний університет телекомунікацій виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі шести місячних окладів в сумі 15735 грн 60 коп. у зв'язку з виходом на пенсію.

В обґрунтування позову зазначила, що наказом №447-кс від 02 грудня 2014 року за підписом ректора Державного університету телекомунікацій її з 15 грудня 2014 року звільнено з посади доцента кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Цим наказом передбачено виплату грошової компенсації за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 04 вересня 2014 року по 15 грудня 2014 року. На підставі зазначеного наказу у трудовій книжці на ім'я ОСОБА_1 відповідачем вчинено запис за №26 «15.12.2014р. звільнена із займаної посади за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Наказ №447-кс від 02.12.2014 р.». Позивач вважає, що формулювання причин звільнення зазначених у наказі №447-кс та в записі №26 у трудовій книжці є неповними і потребують доповнення з наступних причин. Так, наказ №447-кс від 02 грудня 2014 року не відповідає змісту заяви позивача про звільнення від 27 листопада 2014 року, оскільки в наказі відсутні повний текст підстав звільнення , а саме: « у зв'язку з виходом на пенсію за віком та виплатити грошової допомогу у розмірі шести посадових окладів, згідно ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». В поданій заяві позивачем про звільнення вона просила, звільнити її з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (за віком) та надати їй матеріальну допомогу у розмірі шести посадових окладів, згідно ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Позивач відзначила, що при звільнені відповідачем їй була нарахована сума 4792 грн 66 коп. (надбавка за вислугу років -376 грн 29коп.; компенсація відпустки - 2824 грн 13 коп.; компенсація відпустки -337 грн 29 коп.; оклад по дням 1254 грн 29 коп.), утримано 1087 грн 22 коп., виплачено 3705 грн 44 коп. Позивач вважає, що відповідач повинен був вчинити запис про причину її звільнення у трудовій книжці наступного змісту: «Звільнена із займаної посади за власним бажанням, ст.38 КЗпП у зв'язку з виходом на пенсію за віком». Також зазначила, що посадовий оклад займаної посади доцента кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва Державного університету телекомунікацій становив 2622 грн 60 коп., однак при звільнені відповідачем не було нарахована та не виплачена їй матеріальна допомога у розмірі шести посадових окладів, а саме 15735 грн 60 коп. (2622 грн 60 коп. х 6 = 15735,60 грн). У зв'язку з цим 15 грудня 2014 року на ім'я ректора Державного університету телекомунікацій позивач звернулася з заявою з проханням нарахувати та виплати їй матеріальну допомогу в сумі шести посадових окладів на підставі, передбаченої ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та Постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року №257. Однак листом Державного університету телекомунікацій від 30 грудня 2014 року було відмовлено у здійсненні нарахування та виплати зазначеної грошової допомоги, з чим позивач не погоджується так як на момент звільнення займала посаду доцента кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту за підприємництва Державного університету телекомунікацій, вищого навчального закладу IV рівня акредитації та стаж її науково-педагогічної діяльності складає більше 10 років. Тому вважає, що її право на нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі шести окладів при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію прямо передбачено Законом.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилалася на вищевикладені обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. В ході розгляду справи представником відповідача були надані письмові заперечення, де зазначено, що ОСОБА_1 працювала в Університеті (до червня 2013 року - Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій) з вересня 2002 року. Відповідно поданої 27 листопада 2014 року заяви, вона була звільнена з посади доцента кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва по наказу Державного університету телекомунікацій від 02.12.2014 №447-кс за власним бажанням за ст.38 КЗпП України з 15 грудня 2014 року з виплатою грошової компенсації за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 04 вересня по 15 грудня 2014 року. 12.12.2014 ОСОБА_1 була перерахована на картковий рахунок заробітна плата у розмірі 3705 грн 44 коп. Нарахована сума включала: посадовий оклад та надбавку за вислугу років - 1630 грн 58 коп., компенсацію за невикористану відпуску - 3162 грн 08 коп. (утримано податків - 1087 грн 22 коп.). Щодо зміни формулювання причини звільнення шляхом додання до запису в наказ від 02.12.2014 №447-кс слів «у зв'язку із виходом на пенсію (за віком)», представником відповідача зазначено, що у даному випадку не є обов'язковим, адже причина звільнення ОСОБА_1 «за власним бажанням ст.38 КЗпП України», що була визначена в цьому наказі, не заважала позивачу вийти на пенсію. Також представник відповідача зазначив, що грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів призначається лише при звільненні з посади наукового працівника, при цьому обов'язковою умовою є те, що працівник має виходити (звільнятися) саме на наукову пенсію, яка призначається при досягненні пенсійного віку і за наявності стажу науковою роботи. В довідці начальника відділу кадрів Державного університету телекомунікацій зазначено, що згідно ст.24 ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність» виплата грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат проводиться лише науково - педагогічному працівнику, який виходить на наукову пенсію, тобто відповідно до вимог цього Закону, а тому в наказі Державного університету телекомунікацій №447-кс від 02.12.2014 щодо звільнення ОСОБА_1 підстав вказувати про виплату їй грошової допомоги не було. Довідка УПФУ у Солом'янському районі м. Києва №229 від 19 січня 2015 року, також підтверджує, що позивачу з 16.12 2014 призначена пенсія за віком, тобто згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначена трудова (звичайна), а не пенсія, як науково-педагогічному працівнику. Представник відповідача також відзначив, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, то і виплата грошової допомоги у розмірі шести посадових окладів відповідно до ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність» їй не передбачена.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.57-58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 27.11.2014 адресована ректору Державного університету телекомунікацій Толубку В.Б. про звільнення її з роботи 15 грудня 2014 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (за віком) та про надання матеріальної допомоги у розмірі шести посадових окладів, згідно ст.24 ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність» (а.с.7).

Судом встановлено, що на підставі наказу Державного університету телекомунікацій №447-кс від 02.12.2014 ОСОБА_1 з 15 грудня 2014 року звільнено з посади доцента (0,9 частина ставки) кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Вказаним наказом передбачено виплату грошової компенсації за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 04 вересня 2014 року по 15 грудня 2014 року (а.с.8).

На підставі зазначеного наказу у трудовій книжці на прізвище ОСОБА_1 Державним університетом телекомунікацій внесено запис за №26 «15.12.2014р. звільнена із займаної посади за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (а.с.9-12).

ОСОБА_1 була видана довідка Державного університету телекомунікацій №317 від 21.11.2014 про заробітну плату наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», що подається для призначення/перерахунку пенсії за період з січня 2010 року по 2014 року (а.с.15).

Заявою від 15.12.2014 ОСОБА_1 зверталась до ректора Державного університету телекомунікацій Толубку В.Б. щодо нарахування та виплати грошових коштів, належних при виході на пенсію в сумі 6 посадових окладів на підставі ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (а.с.16).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Солом'янському районі м. Києва за віком з 16.12.2014 - довічно, про що свідчить довідка УПФ України в Солом'янському районі м. Києва №229 від 14.01.2015 (а.с.18).

Відповідно до довідки Державного Університету телекомунікацій №365 від 28.04.2015 ОСОБА_1 працювала доцентом (0,9 частина ставки) кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва по 15 грудня 2014 року в Державному Університеті телекомунікацій і її дохід за останній робочий місяць, який було перераховано на картку становив 3705,44 грн.

Також в матеріалах справи наявний лист Державного Університету телекомунікацій від 05.05.2015 №43-вк, з якого вбачається, що оскільки доцент кафедри Економіки, підприємництва та права Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємництва ОСОБА_1 звільнилася із займаної посади 15.12.2014 у віці 55 років 10 місяців до досягнення пенсійного віку, тому в наказі Державного Університету телекомунікацій від 02.12.2014 №447-кс щодо звільнення ОСОБА_1 про виплату їй грошової допомоги не було вказано.

Отже, як було встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, позивач ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до п.2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівникові, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993року, записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Частиною 5 статті 48 КЗпП України порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Суд приходить до висновку, що відповідачем було дотримано вищезазначені вимоги та звільнено ОСОБА_1 у зазначений нею строк та відповідно до приписів ст.38 КЗпП України. Виходячи з вищевикладеного, судом було встановлено, що формулювання причин звільнення позивача відповідає фактичним обставинам та не потребує зміни.

Щодо зобов'язання Державний університет телекомунікацій виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі шести місячних окладів в сумі 15735 грн 60 коп. у зв'язку з виходом на пенсію суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років. При виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат та наявності стажу роботи на посадах, визначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Листом Державного Університету телекомунікацій від 30.12.2014 №09/2116 ОСОБА_1 було повідомлено, що ст.24 ЗУ "Про наукову і науково-технічну діяльність" передбачає, що пенсія науково-педагогічному працівнику призначається: жінкам при досягненні пенсійного віку і за наявності стажу наукової роботи не менше 15 років. Відповідно цього Закону при виході на пенсію з посади наукового (науково- педагогічного) працівника при наявності цих складових йому видається грошова допомога. Наявність у ОСОБА_1 необхідного стажу наукової роботи документально не підтверджена. Пенсійний вік ОСОБА_1, визначений ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», становить 57 років 6 місяців (55 років - для жінок, які достроково до 01.01.2015 виходять на пенсію за віком). З урахуванням викладеного, підстав для звільнення у зв'язку із виходом на пенсію відповідно ЗУ "Про наукову і науково-технічну діяльність" та виплати грошової допомоги, не вбачається (а.с.17).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Пунктом 7 Розділу XV- Прикінцеві положення цього Закону встановлює, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком надано жінкам, які не досягли пенсійного - 60 років, але яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. Тобто, ця норма надала право ОСОБА_1 вийти на загальну (трудову) пенсію до досягнення пенсійного віку у 55 років 10 місяців.

Отже, порядок і умови фактичного виходу ОСОБА_1 на пенсію регулюються не Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», а Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не передбачає виплату шести посадових окладів при звільненні.

Таким чином, відповідно цих вимог грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів призначається лише при звільненні з посади наукового працівника, при цьому обов'язковою умовою є те, що працівник має виходити (звільнятися) саме на наукову пенсію, яка призначається при досягненні пенсійного віку і за наявності стажу наукової роботи.

Також, судом встановлено, що стаж наукової роботи ОСОБА_1 становить 12 років 4 місяці, тобто менше 15 років, як це передбачено Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що необхідною умовою для отримання грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів на підставі ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», є наявність права на вихід на пенсію наукового працівника на момент звільнення з роботи. Тому з урахуванням того, що позивач вийшла на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то норми ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» на позивача ОСОБА_1 не поширюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст.2-4, 10, 11, 16, 57-60, 88, 197, 208-210, 212-215, 294-296 ЦПК України, ст.ст.38, 48 КЗпП України,Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державного університету телекомунікацій про зміну наказу та зобов'язання вчинити виплату грошової компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка його оскаржує протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя - Г.О. Козленко