Справа № 2/679/39/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого -судді Савіцького Л.П.,

при секретарі -Сопронюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 в поданій суду позовній заяві просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час її навчання до досягнення донькою двадцяти трьох років, посилаючись на те, що відповідач є батьком останньої. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає, хоча має можливість приймати участь в утриманні доньки на період її навчання. На даний час донька є студенткою першого курсу Тернопільського національного економічного університету і у зв'язку з цим потребує допомоги, яку вона одноособово не спроможна надавати, так як має тимчасові заробітки і крім того на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня донька ОСОБА_4 При цьому, зазначає, що ОСОБА_3 не працює, ніякого доходу не одержує та знаходиться на її повному утриманні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали.

Третя особа ОСОБА_3, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в дане судове засідання не з'явилася, проте в попередньому судовому засіданні підтримала заявлені матір'ю позовні вимоги і просила зобов'язати батька надавати їй допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, вказавши на неможливість сплати ним аліментів. Пояснив, що на даний час не має можливості допомагати доньці, так як захворів та сам потребує значних коштів на лікування. Також вказана хвороба стала причиною зміни умов його праці і на даний час він отримує меншу заробітну плату, з якої також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4. Він же вказав на те, що допомагає утримувати двох дітей жінки, з якою проживає однією сім'єю, та надає допомогу своєму батькові - пенсіонеру.

Аналогічну позицію в судовому засіданні зайняв представник відповідача ОСОБА_6, заперечуючи можливість сплати його довірителем аліментів на користь позивачки за вказаних останнім вище обставин.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з доводів ОСОБА_1 та матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1, чого відповідач в судовому засіданні не оспорював. Позивачка у встановленому законом порядку заявила вимогу про отримання аліментів на утримання доньки, так як остання продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує допомоги.

У відповідності зі ст. 199 ч. 1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_3, у зв'язку зі своїм навчанням на контрактній основі у Тернопільському національному економічному університеті, про що в матеріалах справи наявний договір № 126408 від 13.08.2014 року, потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює та не отримує ніяких доходів.

Що стосується можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, так суд вважає, що останній має таку, за наявності постійного місця роботи та отримання щомісячного доходу.

При цьому, обмірковуючи розмір стягуваних аліментів, суд не може погодитись з вимогами позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., за наявності у платника аліментів ОСОБА_2 інших аліментних зобов'язань.

Береться до уваги судом при визначенні розміру аліментів і стан здоров'я відповідача, який, згідно наявних в матеріалах справи даних виписного епікризу № 5307/250/991, епікризу до карти № 8600 та довідки КЗ «Рівненської обласної клінічної лікарні», переніс операційне втручання, потребує лікування, що є свідченням додаткових витрат відповідача, пов'язаних зі своїм утриманням.

Заслуговує на увагу суду і погіршення матеріального стану ОСОБА_2, що пов'язане з переведенням останнього на інші менш оплачувані умови праці через перенесене операційне втручання, про що свідчить дані довідки № 4041 від 20.11.2014 року, службової записки № 77-03/1-545 від 22.12.2014 року та наказу № 2629-к від 30.12.2014 року.

Разом з цим, доводи відповідача щодо несення ним витрат пов'язаних з утриманням дітей співмешканки та його батька, не заслуговують на увагу, оскільки обов'язки по утриманню дітей співмешканки законодавчо покладений на їх батьків, а батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 є пенсіонером і отримує грошову виплату, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення.

За вказаних обставин, суд на даний час, виходячи з вимог ст.ст. 182, 200 СК України та враховуючи те, що донька ОСОБА_3 навчається на заочній формі, що дає їй можливість працевлаштуватися, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів в сумі по 400 грн. щомісячно.

Взяти до уваги доводи позивачки про неможливість працевлаштування доньки суд не може, так як остання в підтвердження вказаного належних доказів, в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України, не надала.

Не може суд погодитись і з вимогою позивачки про стягнення аліментів до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, оскільки її навчання у відповідності до даних довідки № 126-34/20 від 14.01.2015 року закінчується 30.06.2016 року, тому саме з вказаної дати у відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України припиняється право доньки сторін на отримання аліментів у зв'язку з навчанням. Ця ж норма закону покладає на батьків обов'язок по утриманню повнолітніх дітей у зв'язку з їх навчанням до досягнення останніми 23-х років, що також враховується судом.

Також слід відмовити позивачці у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки крім квитанцій про сплату адвокату 1000 грн. за надання правової допомоги, не надано документ на підтвердження виконання робіт, що унеможливлює вирішити питання про стягнення грошової суми, витраченої на правову допомогу. Не обумовлена вартість надання правової допомоги і в наявному в матеріалах справи договорів про надання правової допомоги, укладеному між позивачкою та адвокатом ОСОБА_5

Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, вважає, що останній в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнення від його оплати.

Тому, керуючись ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 88, 215-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Назарово Красноярського краю Російської Федерації, проживаючого АДРЕСА_1, щомісячно на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 06.10.2014 року і до закінчення нею навчання 30.06.2016 року, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років.

Позов в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня отримання його повного тексту через Нетішинський міський суд.

Головуючий