Справа № 521/6197/15-ц
Провадження №2/521/3445/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"21" квітня 2015 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачка звернувся до суду з цим позовом і просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок №142/1 по вул. Обнорського в м. Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 21.08.2000 року.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- ціна позову не вказана. Не вказано місце проживання представника позивача, не вказані засоби звязку сторін;

- позивач просить визнати право власності в порядку спадкування і не надав суду відмову нотаріальної контори у вигляді саме постанови нотаріуса про відмову вчинити нотаріальну дію;

- не додана довідка МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності безстроково;

- так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права спадкоємця, саме на спадщину, при тому що відповідач згідно позову не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, так як позивач вказує, що ОСОБА_3, ОСОБА_1А та ОСОБА_4 (батько відповідача) де факто поділили між собою домоволодіння. А відповідача по спадковим справам є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а якщо таких немає, то Одеська міська рада.

При тому, що позивачем немає посилання на те, чому він звертався до Одеської міської ради і йому відмовлено в прийняття будинку в експлуатацію (чи до інспекції державного будівельного архітектурного контролю) про прийняття обєкта до експлуатації, про що указано в п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6. Також в п. 8 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року» вказано - якщо будівництво здійснювалося саме згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Які дані свідчать що будівництво здійснювалось саме згідно із законом і що забудови не є самочинно збудованими. Крім того немає даних що проект будівництва предявлено, при тому що позивач сама вказує, що будівництво не є самочинним. А в п.4 Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» указано, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. В п.6 цієї Постанови указано, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням розяснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є обєктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не повязані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах. При тому, що позивач вказує, що ОСОБА_5 оформила на себе частину домоволодіння та ділянки. І не розяснено чому позивач тоді просить визнати за ним право на все домоволодіння. Якщо це стосується частини домоволодіння не вказана на яку частину і з чого вона складається.

Немає у позивача і даних про відмову їм в реєстрації права власності. А в п. 6 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, указано, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). При тому, що не надано технічного паспорту і не розяснено чому його немає і не додано відмову відповідного органу у його виготовленні. А згідно змінам від 13.01.2015 до Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31.12.2015 року безоплатно протягом 10 днів з дня подання заяви власниками (користувачами) приймає в експлуатацію будинок.

Не розяснено в чому саме спір між позивачем і відповідачем. Не указано, чому в сенсі ст.ст.34,35 ЦПК України до участі справі не залучена третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, якщо позивачу було відмовлено у прийнятті будинку в експлуатацію та оформлення права власності і якщо як вказує позивача частина домоволодіння є самочинно збудованою.

Так позивач указує, що він є спадкоємцем і тому просить визнати право власності в порядку спадкування. І не розяснено, чому він не отримав у нотаріуса саме постанову про відмову видати таке свідоцтво про право на спадкування позивачу. А згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину( яка повинна бути у вигляді саме постанови - Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Про це указано і в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань застосування норм цивільного процесуального права від 10.07.2012 року. При цьому не вказано є чи ні інші спадкоємці, які прийняли спадщину;

- не зазначені всі докази, які підтверджують кожну обставину: немає посилання на докази, які підтверджують те, що будинок не може бути прийнятий в експлуатацію інспекцією державного архітектурного контролю за результатами обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж (Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності від» 17.11.2011 року.) Не вказані докази, які підтверджують наявність спору саме між сторонами, а також докази того, що будинок є спадковим майном і збудований в установленому законом порядку. Також немає даних про відсутність згоди інших спадкоємців, чи відсутність спадкоємців, у звязку з чим суд не може вирішити питання про відкриття провадження у справі (п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). При цьому не указано про необхідність витребування доказів з урахуванням вимог ст.ст. 131, 133 ЦПК України, якщо в їх отримані у позивачів є труднощі (а якщо ні, то не розяснено чому вони не надані в матеріалах справи), а саме: даних про спадкову справу в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява , подана без додержання вимог, викладений у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної на протязі пяти днів, з дня отримання цієї ухвали Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя