№ провадження 2/646/260/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Білінської О.В., за участю секретаря - Жура О.В., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 25 січня 2005 року між ним та відповідачем було укладено Інвестиційний договір № КУ/07-01-05 будівництва житлового будинку по вул. Кузнечна, 22-А ( надалі Договір). Предметом даного договору є внесення інвестиції інвестором протягом 30 банківських днів з дня підписання договору в розмірі 718 844 грн., а Фірма «Т.М.М.» зобов'язувалась після завершення будівельних робіт передати у власність позивачу 4-кімнатну квартиру загальною площею 169, 64 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Кузнечна, 22-А, але не пізніше ніж 30 квітня 2009 року. У зазначений строк відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку із чим допустив прострочення виконання зобов'язання. Позивач вчасно та у повному обсязі виконав свої обовязки по внесенню своєї інвестиції в будівництво вказаної 4-кімнатної квартири, однак відповідачем до сьогоднішнього дня передача приміщення у власність інвестору за актом прийому - передачі не відбулась.

Тому позивач просить стягнути з відповідача нараховану пеню за період з 14 грудня 2013 року по 13 грудня 2014 року в розмірі 141 720, 59 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що будинок прийнятий до експлуатації, є придатним для проживання, а позивач відмовляється від підписання акту приймання приміщення. Також, просив застосувати строк позовної давності.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, приходжу до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

25 січня 2005 року між ОСОБА_1 та Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ укладено Інвестиційний договір № КУ/07-01-05 будівництва житлового будинку. (а.с.5-14).

Предметом даного Договору є внесення Інвестиції Інвестором орієнтовним розміром 719 840 грн., на протязі 30 банківських днів з дня підписання Договору в будівництво житлового будинку, на умовах даного Договору (п.2.1. ст.2, п.4.1. та п.4.2 ст.4 вищезазначеного Договору). Підприємство з використанням своїх матеріалів здійснює весь комплекс робіт по будівництву будинку, гарантує високу якість робіт, які прямо або опосередковано стосуються будівництва будинку, і повну відповідність будинку Стандартам (п.3.1. ст.3 вищезазначеного Договору). Після виконання сторонами всіх зобов'язань за договором, відповідач передає у власність позивача приміщення в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул.Кузнечна, 22-Б, а саме: 4-кімнатну квартиру, загальною площею 169,64 кв.м., на четвертому поверсі першої секції. За п.3.4 Договору плановий строк введення будинку в експлуатацію - грудень 2008 року. Передача приміщення у власність інвестору по акту прийому-передачі мав бути підписаний сторонами не пізніше ніж 30 квітня 2009 року (п. 6.1 Договору) (а.с. 5-14).

ОСОБА_1 як інвестор взяті на себе зобов`язання по перерахуванню грошових коштів виконав, перерахував як внесок до будівництва будинку 718 844 грн., що представником відповідача не заперечувалось. (а.с. 17 - 20).

Фірма «Т.М.М.» взятих на себе зобов'язань вчасно не виконала. Зазначений факт встановлений рішенням апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2012 року, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до Фірми «Т.М.М.» про стягнення пені внаслідок неналежного виконання умов інвестиційного договору у розмірі 111 420 грн. 82 коп. за період прострочки з 14 лютого 2011 року по 13 лютого 2012 року (а.с. 36-38). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2013 року касаційну скаргу фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю відхилено, рішення апеляційного суду м.Києва від 05 грудня 2012 року залишено без змін. (а.с.39-41).

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені було відмовлено. (а.с.42-44). Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2014 року скасовано. Позов ОСОБА_1- задоволено. Стягнено з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 пеню за невиконання зобов'язання з 14 грудня 2012 року по 13 грудня 2013 року у розмірі 101 577 гривень 11 копійок та судовий збір у розмірі 1036 гривень 09 копійок. (а.с.45-47).

Відповідно до службової записки начальника ділянки Фірми "Т.М.М." - ОСОБА_4 від 21.06.2013 року, 19.06.2013 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 як інвестори та представники ОСОБА_1 з'явились для підписання акту прийому - передачі квартири. За результатами візуального огляду ними квартири, паркомісць та придомової території було складено дефектний акт, який представники позивача підписувати відмовились (а.с. 115).

Встановлено допущене Фірмою прострочення виконання умов Договору, а саме те, що інвестований будинок було введено в експлуатацію лише 28 грудня 2010 року, акт прийому-передачі приміщення між сторонами не підписувався, письмові повідомлення для його підписання, згідно ст.9 Інвестиційного Договору позивачу не направлялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ( ч.3 ст.61 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає доведеним факт неналежного виконання Фірмою «Т.М.М.» взятих на себе зобов'язань по передачі об'єкта нерухомості у власність.

Відповідно до ст. 559 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 7.4. Договору, у випадку порушення Підприємством своїх обов'язків відповідно до п. 6.1., більш ніж на 30 банківських днів, Підприємство виплачує Інвестору (за виключенням випадків, вказаних у п. 6.5. Договору) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених Інвестором грошових коштів за кожен день прострочки, починаючи з 31-го дня.

За змістом пунктів 6.5, 6.6 Договору, при виявленні при прийманні Приміщення будь-яких недоробок чи інших невідповідностей Приміщення умовам Договору, Сторони складають і підписують у двох екземплярах Додаток до ОСОБА_4 прийому-передачі приміщення, в якому вказують характер недоробок та/або недоліків (невідповідностей) та встановлюють строк їх усунення. Усунення недоробок та/або недоліків (невідповідностей) Підприємство здійснює за власний рахунок. Наявність недоробок та/або недоліків (невідповідностей) не є підставою для відмови Інвестора від державної реєстрації права власності на Приміщення, і Інвестор зобов'язаний прийняти участь у реєстрації права власності на квартиру і виконати покладені на нього у зв'язку із цим обов'язки.

Рішенням апеляційного суду м.Києва від 05 грудня 2012 року встановлено, що письмові повідомлення для підписання акту приймання - передачі об'єкту нерухомості, згідно з п.9 Інвестиційного Договору позивачу не направлялись.

Будь - яких доказів того, що відповідач повідомляв ОСОБА_1 про завершення будівництва житлового будинку та необхідність з'явитися для підписання акту прийму-передачі квартири суду не надано.

Відповідно до пунктів 6.3, 6.4 Договору інвестор зобов'язаний протягом 7 днів з моменту отримання письмового повідомлення з'явитися по зазначеній в повідомленні адресі для приймання приміщення. Підприємство не несе відповідальності перед Інвестором за прострочку передачі Приміщення по Договору, якщо це сталося з вини Інвестора у разі неявки без поважної причини Інвестора у встановлений Підприємством строк для підписання акта прийому-передачі Приміщення.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача надав суду копію листа № 469 від 07.06.2013 року, стверджуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про завершення будівництва та необхідність з'явитися для підписання акту прийому-передачі приміщення (а.с. 42, 43). Вказаний лист був проігнорований ОСОБА_1, тому відповідно до п. п. 6.3., 6.4. Договору відповідач не може вважатися таким, що прострочив виконання зобов'язання.(а.с.112).

Суд вважає зазначені доводи необґрунтованими, оскільки всупереч вимог пункту 6.3 Договору лист № 469 від 07.06.2013 року адреси, за якою належить з'явитися Інвестору для складання акту прийому-передачі, не містить. В самому Договорі міститься дві адреси Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, приміщення, що є предметом Договору, знаходиться за третьою адресою. Допущене відповідачем порушення порядку повідомлення - виклику позивача для складання акту - свідчить про відсутність його вини у неявці для прийняття квартири.

Відповідно до службової записки начальника ділянки Фірми - ОСОБА_4 від 21.06.2013 року, 19.06.2013 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 як інвестори та представники ОСОБА_1 з'явились для підписання акту прийому - передачі квартири. За результатами візуального огляду ними квартири, паркомісць та придомової території було складено дефектний акт, який представники позивача підписувати відмовились (а.с. 115).

Твердження представника відповідача про те, що представники ОСОБА_1 все ж з'явились для огляду приміщень та відмовились підписувати дефектний акт в порушення вимог п. 6.5. Договору також не доведені належним чином.

Всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України представники фірми доказів присутності представників ОСОБА_1 при складанні дефектного акту від 19.06.2013 року суду не надали.

Тому, суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_1 не може вважатися таким, що порушив п. 6.5. Договору.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Фірма «Т.М.М.» прострочила виконання свого зобов'язання перед ОСОБА_1 з 14 грудня 2013 року по 13 грудня 2014 року, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Розмір пені виходить з наступного: з 14 грудня 2013 року по 14 квітня 2014 року облікова ставка НБУ складала 6,5 % річних, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,036 %, у зв'язку із чим розмір пені за прострочення у 122 днів склав 31235,25 грн.; з 15 квітня 2014 по 16 липня 2014 року облікова ставка НБУ склала 9,5 % річних, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0, 052 %, розмір пені за 93 дня прострочення склав 34799, 93 грн.; з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року облікова ставка НБУ склала 12,5 % річних, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0, 068 %, розмір пені за 119 дня прострочення склав 58590,71 грн.; з 13 листопада 2014 року по 13 грудня 2014 року облікова ставка НБУ склала 14, 00 %, розмір подвійної облікової ставки НБУ вдень 0,077 %, розмір пені за 31 день прострочення склав 17094,70 грн. Таким чином, сукупний розмір пені, що підлягає стягненню, за прострочення виконання зобов'язання склав 141 720 грн. 59 коп. (а.с.23).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, за певних обставин може перериватись.

Стаття 264 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку та у разі пред'явлення особою позову предметом якого є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В матеріалах справи міститься лист Фірми «Т.М.М.» № 554 від 22 грудня 2011 року, яким вона повідомляє інвесторів, що внаслідок об'єктивних та суб'єктивних факторів будівництво другої черги житлового комплексу було призупинено, з'явилась необхідність посилення підлоги паркінгу, що буде зроблено до травня 2012 року, та вибачається за викликані незручності (а.с 110).

Таким чином, Фірма «Т.М.М.» визнала, що роботи по виконанню Договору не були виконані вчасно, що є порушенням зобов'язання з боку підприємства. Зазначене є підставою для переривання перебігу строків позовної давності.

Крім того, ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про стягнення пені за прострочення виконання ТОВ «Т.М.М.» зобов'язання за Договором за період з 14 грудня 2012 року по 13 грудня 2013 року, рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.05.2014 року його позовні вимоги були задоволені. (а.с. 45-47).

У зв'язку із цим, суд вважає, що ОСОБА_1 звернувся до суду із дійсним позовом в межах строків позовної давності і він має право на отримання пені за прострочення виконання зобов'язання з боку Фірми «Т.М.М.» за період з 14 грудня 2013 року по 13 грудня 2014 року.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності всі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 88, 214, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені - задовольнити повністю.

Стягнути з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, пеню за невиконання зобовязання з 14 грудня 2013 року по 13 грудня 2014 року у розмірі 141 720 (сто сорок одна тисяча сімсот двадцять) гривень 59 (пятдесят девять) копійок.

Стягнути з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 1 417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) гривень 21 (двадцять одна) копійка.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив дане рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В.Білінська