Справа № 572/2745/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Товстика І.В.

при секретарі - Полупан Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов"язання усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов"язання усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2013 року придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що в м.Сарни вул.Миру,51 Рівненської області, також згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.07.2013 року придбав і земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Миру,51 в м.Сарни з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак відповідачі порушують його цивільні права як власника земельної ділянки, так як ОСОБА_3 протиправно встановив ворота на землях загального користування, перегородивши проїзд транспортним засобам до його житлового будинку, що підтверджується актом про встановлення порушень від 05.05.2015 року складеним представником Сарненської міської ради, в зв"язку має право вимагати усунення порушень його права на користування та розпорядження земельною ділянкою, а тому просить зобов"язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області шляхом зняття воріт, встановлених на проїзді до належної йому земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник адвокат ОСОБА_4 позов не визнали, посилаючись на те, що спірні ворота були встановлені з метою відгородження земельної ділянки ОСОБА_2 та її чоловіком в 2000 році при отриманні житлового приміщення по вул.Чорновола,36Б/1 в м.Сарни, де раніше було приміщення дитячого садка, яка була відведена для подальшого будівництва житла та його обслуговування, при цьому суміжним землекористувачем була ОСОБА_5, яка проживала в господарстві по вул.Миру,51 в м.Сарни, та мала вільний проїзд до своєї земельної ділянки по провулку, і дане господарство на цих умовах придбав в 2013 році позивач, який почав вимагати проїзду через їх земельну ділянку по вул.Чорновола,36Б/1 в м.Сарни, запросивши представника Сарненської міської ради для складання акту 05.05.2015 року про вчинення ОСОБА_3 порушення земельного законодавства, який був скасований судовим рішенням як незаконний та протиправний, в зв"язку з чим вказують, що не вчиняли будь-яких дій, які б порушували права ОСОБА_1 при користуванні останнім належною земельною ділянкою по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача, Сарненської міської ради ОСОБА_6 дав пояснення про те, що до Сарненської міської ради звернувся житель м.Сарни вул.Миру,51 ОСОБА_1 із заявою про проведення перевірки земель загального користування біля його житлового будинку, на яких встановлені ворота, яка була прийнята ним як спеціалістом із земельних питань до розгляду, в зв"язку з чим він встановив, що суміжним землекористувачем із ОСОБА_1 є ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, після чого 05.05.2015 року здійснив виїзд на місце, куди запросив ОСОБА_1, за участі якого провів обстеження проїзду між господарствами по вул.Миру,51 та по вул.Чорновола,36б/1 в м.Сарни та склав акт про те, що ОСОБА_3 на даному проїзді встановив ворота, при цьому не запрошував ОСОБА_3, а про факт встановлення воріт зазначив зі слів позивача, так як вважав, що перенесення воріт дасть можливість обом сторонам мати проїзд до своїх господарств про провулку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів, ОСОБА_7 дав пояснення про те, що проживає в житловому будинку в м.Сарни вул.Чорновола,36б/2, та користуються з сусідом ОСОБА_3 земельною ділянкою відведеною для обслуговування будинку, в якому знаходяться їх квартири, при цьому між ними встановлений порядок користування земельною ділянкою, і він не користується проїздом, який відгороджений батьками ОСОБА_3 воротами ще в 2000 році при відведенні земельної ділянки, так як має свій заїзд до господарства з боку вулиці Чорновола, що був визначений при розподілі земельної ділянки, однак там мав місце прохід з провулку по земельній ділянці Мірків, яким користувався він та ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Згідно договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого 25.07.2013 року ОСОБА_1 купив у ОСОБА_5 будинковолодіння по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.07.2013 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області (а.с.6-8).

Також, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки нотаріально посвідченого 25.07.2013 року та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.07.2013 року, яку придбав у ОСОБА_5 (а.с.9-11).

Рішенням виконкому Сарненської міської ради №739 від 11.06.1997 року (а.с.33) ОСОБА_2 виділена квартира №1 в будинку по вул.Чорновола (Чапаєва), 36б в приміщенні бувшого дитячого садка по вул.Миру в м.Сарни.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 22.09.2011 року укладеного з ОСОБА_8 та витягу про державну реєстрацію прав від 20.10.2011 року (а.с.37-39).

Судом із пояснень відповідачів, третіх осіб, показань свідків, письмових документів з"ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є землекористувачами земельної ділянки, на якій розташовані їх житлові приміщення в м.Сарни вул.Чорновола,36б Рівненської області, при цьому земельна ділянка, якою користується ОСОБА_3, перебуває на землях запасу житлової та громадської забудови Сарненської міської ради (а.с.32) та межує із земельною ділянкою по вул.Миру,51 в м.Сарни, яка до 25.07.2013 року належала ОСОБА_5, а на даний час належить ОСОБА_1

Із повідомлення Сарненської міської ради на ім"я ОСОБА_3 від 27.06.2012 року (а.с.40) встановлено, що генеральним планом забудови м.Сарни затвердженим в 1986 році згідно збірного кадастрового плану суміжних землевласників передбачено проїзд з вулиці ОСОБА_9 м.Сарни до житлового будинку по вул.Чорновола,36б м.Сарни повз будинок №49 по вул.Миру, тобто даний проїзд був передбачений лише для землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_10, яка підтвердила в судовому засіданні факт користування даним проїздом до господарства по вул.Миру,49 в м.Сарни.

Судом достовірно встановлено із показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_7, що до 1997 року до моменту розподілу Сарненською міською радою квартир в приміщенні бувшого дитячого садка по вул.Миру в м.Сарни, земельна ділянка ОСОБА_5, що по вул.Миру,51 в м.Сарни, межувала із територією дитячого садка, який мав заїзд біля господарства останньої, на якому стояли ворота, і цим заїздом з дозволу адміністрації дитячого садка користувалась ОСОБА_5, а після розподілу приміщень дитячого садка як житла кожному наймачу була виділена земельна ділянка, зокрема сім"ї ОСОБА_2, яка в 2000 році з чоловіком відгородила земельну ділянку від проїзду повз будинку №49 по вул.Миру спірними воротами, які фактично посунула як ворота дитячого садка по бувшому заїзду.

Із акту про встановлення порушень при встановленні воріт на землях загального користування від 05.05.2015 року (а.с.12) вбачається, що головним спеціалістом Сарненської міської ради ОСОБА_6 за участю власника житлового будинку по вул.Миру,51 ОСОБА_1, власника житлового будинку по вул.Чорновола,36Б/1 ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_3 встановив ворота на землях загального користування, перегородивши прохід (проїзд) до житлового будинку по вул.Миру,51 автотранспортними засобами.

Згідно положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 16.09.2015 року, яка набрала законної сили, задоволений позов ОСОБА_3 до Сарненської міської ради в частині визнання протиправними дій посадової особи Сарненської міської ради при проведенні 05 травня 2015 року обстеження земельної ділянки по вул.Чорновола,36-Б в м.Сарни Рівненської області та при складанні акту про встановлення порушень при встановленні воріт на землях загального користування ОСОБА_3, зокрема за фактами того, що посадова особа Сарненської міської ради в порушення вимог Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства від 25.02.2013 року № 132, прийнявши заяву ОСОБА_1 до розгляду та спланувавши захід перевірки дотримання ОСОБА_3 вимог земельного законодавства, не повідомила останнього про проведення обстеження земельної ділянки 05.05.2015 року, яке відбулось лише за участі ОСОБА_1, із зазначенням в акті як учасника ОСОБА_2, особа якої не встановлювалась, та яка згідно запису відмовилась від підписання акту, однак при цьому не були присутні свідки, також посадовій особі Сарненської міської ради було достовірно відомо, що власником житла по вул.Чорновола,36Б/1 в м.Сарни та землекористувачем є позивач ОСОБА_3, однак власником житлового будинку вказується ОСОБА_2, яка у даному житлі не зареєстрована і як член сім"ї, крім того до акту не долучені план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з прив'язкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів), що підтверджує факт внесення ОСОБА_6 даних про встановлення воріт ОСОБА_3 на землях загального користування зі слів заінтересованої особи ОСОБА_1, так як допитані в судовому засідання свідки ствердили, що спірні ворота встановлені сім"єю ОСОБА_3 в 2000 році при отриманні житла та проведенні його реконструкції.

Згідно положень ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, позивачем ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог в частині того, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушують його цивільні права як власника земельної ділянки по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області не доведені обставини вчинення останніми неправомірних дій щодо встановлення воріт на землях загального користування, які перешкоджають здійсненню права користування та розпорядження земельною ділянкою, в зв"язку з чим відсутні правові підстави для судового захисту прав позивача, оскільки позовні вимоги є безпідставними.

Щодо клопотання відповідача ОСОБА_3 про стягнення судових витрат по оплаті правової допомоги в сумі 3279,86 грн. з позивача, то клопотання підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК україни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України.

Згідно п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що згідно договору про надання правової допомоги від 03.08.2015 року адвокат ОСОБА_4, який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 26.02.2015 року, надавав відповідачу ОСОБА_3 у даній цивільній справі правову допомогу, зокрема в частині вивчення документів щодо спору та надання консультацій, в підготовці клопотань та ознайомленні з матеріалами справи, в участі в судових засіданнях відповідно до додаткової угоди №1 до договору від 03.08.2015 року, яку останній оплатив відповідно до розрахунків акту приймання-передачі правової допомоги та квитанції до прибуткового касового ордеру від 06.10.2015 року в сумі 3279,86 грн., що документально підтверджено (а.с.23, 67-69), яка визначена відповідно до ст.84 ЦПК України, Закону України "Про адвокатуру", Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", а тому дані судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в зв"язку з відмовою у задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Керуючись ч.2 ст.152 ЗК України, ст.ст.373, 374, 386, 391 ЦК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", ст.ст. 5, 6, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов"язання усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою по вул.Миру,51 в м.Сарни Рівненської області, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3279 (три тисячі двісті сімдесят дев"ять) грн. 86 коп. судових витрат, пов"язаних з правовою допомогою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення, через Сарненський районний суд.

.

СУДДЯ: .