Провадження № 2/522/1935/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.

за участю секретаря : Гонтар Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., - « про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні нею», -

ВС Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів, по якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_6 на 1/6 частину кв. АДРЕСА_1; зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 в результаті чого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка оформлена у спільну часткову власність. Позивач посилається на те, що вона як спадкоємець не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування 1/6 частини спірної квартири; проти усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном заперечувала.

Відповідач - ОСОБА_3 та третя особа державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О. надали до суду заяви, по яким просили суд справу розглядати за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, про що 09.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції був складений актовий запис № 6569 та 05.09.2012 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі є донькою померлого ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданим Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 06.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Позивач звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом.

У звязку із тим, що у позивача були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру спадкодавця, позивач не мала змогу оформити право на спадщину.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до діючого законодавства власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Як зазначено в Листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на об'єкт нерухомості, то спадкоємець також не набуває право власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Як зазначено, в абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Суд враховує ту обставину, що позивач є спадкоємцем першої черги та має право на спадщину, однак в силу того, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити спадщину, суд вважає позов в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 законним та обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд усунути першкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленостями між ними.

Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підставу вимоги про те, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні спірною квартирою, тому в задоволенні даної вимоги суд вважає за необхідне відмовити.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст.15,16, 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., - « про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні нею» ,- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Абухін Р.Д.