Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про забезпечення позову, яка подана уповноваженою особою Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А., подану в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно з позовною заявою, уповноваженою особою Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А. подана заява про забезпечення позову, відповідно до поданої заяви позивач просив суд: «Передати на зберігання Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» автомобіль марки Mersedes-Benz модель S 450 4MATIC, 2007 р.в., колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 (місце проживання 02105 АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Призначити відповідальною особою на зберігання автомобіля марки Mersedes-Benz модель S 450 4MATIC, 2007 р.в., колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1, керівника напрямку (з управління основними засобами) Департаменту з виведення неплатоспроможного банку з ринку ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4».

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Як передбачено п. 13 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (121 грн. 80 коп.)

Як роз'яснено в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 № 10-1386/0/4-12, статтею 5 Закону визначено пільги щодо сплати судового збору. У застосуванні зазначеної норми необхідно враховувати, зокрема, таке.

Відповідно до цієї статті від сплати судового збору звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також певні категорії осіб незалежно від категорії позову. З урахуванням системного логічного аналізу цієї норми Закону призначення судових витрат, а також змісту положення частини першої статті 3 цього Закону й встановлення законодавцем ставок судового збору за скарги при перегляді судових рішень у відсотках збору, що підлягає сплаті за подання позову (стаття 4), то зазначене слід розуміти так, що позивачі, які звільнені від сплати судового збору при поданні окремих позовів, та певні категорії осіб незалежно від категорії позову звільняються не лише від сплати судового збору за подання позову, а й за подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Однак, при зверненні з даною заявою до суду, заявником не долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», крім того, суд не вбачає підстав для звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, із застосуванням положень п.22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки передбачені Законом пільги щодо сплати судового збору стосуються лише самої справи та її руху, тому сплата судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4) здійснюється на загальних підставах за ставками, передбаченими Законом, незалежно від того, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання певних позовів.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Повернути заявнику Публічному акціонерному товариству «ВіЕйБі Банк» заяву про забезпечення позову, яка подана уповноваженою особою Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А., подану в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити представнику заявника Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - уповноваженій особі Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіній М.А.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я