Номер провадження: 22-ц/785/6752/15
Головуючий у 1 інстанції Бростовська Н. О.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Заїкіна А.П., Доценко Л.І.,

при секретарі Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом прокурора Савранського району Одеської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Державного підприємства «Савранське лісове господарство» Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства України до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої незаконною порубкою лісових культур, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року,-

встановила:

14 січня 2014р. прокурор Савранського району Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ДП «Савранське лісове господарство» до ОСОБА_2 про стягнення шкоди у розмірі 5331,42грн., завданої незаконною порубкою лісових культур.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що 29.11.2013р. відповідач здійснив незаконну рубку 81 дерева сосни звичайної в кварталі 76 Слюсарівського лісництва ДП «Савранське лісове господарство», чим завдав лісовому господарству шкоду в зазначеному розмірі та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65 КУпАП.

Постановою провідного інженера з охорони та захисту лісу ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення від 02.12.2013р., ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170грн.

Вказану постанову ОСОБА_2 не оскаржував і сплатив штраф, але добровільно відмовляється відшкодувати завдану шкоду. Враховуючи на викладене, прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі ДП «Савранське лісове господарство» шкоду у розмірі 5331,42грн., заподіяну ОСОБА_2 лісу, внаслідок порушення лісового законодавства.

В судовому засіданні прокурор та представник ДП «Савранське лісове господарство» позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що сосну він не рубив, а лише підібрав із землі зрубані дерева сосни, які погрузив на причіп свого автомобіля, а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення не оскаржував, оскільки вважав, що за це передбачений лише штраф в розмірі 170 грн., який він сплатив.

Представник відповідача позовні вимоги в частині вартості сосни в кількості 44 штуки на загальну суму 2896,08грн., що знаходилась на причепі автомобіля відповідача, визнала, посилаючись на те, що оскільки усі ліси на території України становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави, тому заготівля деревини здійснюється лише у порядку спеціального використання, а так як у відповідача не було спеціального дозволу на заготівлю деревини, він не мав права їх збирати і вивозити з лісу.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 30 квітня 2015р. позов позивача задоволено.

Судом стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державного підприємства «Савранське лісове господарство» Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства України в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою лісових культур кошти у розмірі 5331,42грн.

Судом стягнуто з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету судовий збір у розмірі 243,60грн.

В апеляційній скарзіОСОБА_2 просить рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 квітня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову позивачу відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу того, що дійсно ним було зрубано 81 дерево сосни звичайної. При складанні протоколу не проводився замір пнів, гілок, їх висоти, це не зазначено в протоколі і польовій відомості. Якщо зрубано дерево, то рахується кількість пнів, їх діаметр, як це передбачено постановою КМУ від 23.07.2008р. № 665. При його затриманні не було складено протоколу місця огляду правопорушення, не виявлено жодного пня зрізаної сосни, відповідно і неможливо їх порахувати.

Представник прокуратури Одеської області ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник Державного підприємства «Савранське лісове господарство» ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що у справі є докази(а.с.126,128 ). Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що факт незаконної порубки відповідачем ОСОБА_2 - 29.11.2013р. сосни звичайної у кількості 81 штуки у 76 кварталі Слюсарівського лісництва ДП «Савранське лісове господарство» мав місце, відповідачем було порушено лісове законодавство, внаслідок чого лісовому господарству було заподіяну шкоду у розмірі 5331,42 грн., яку за вимогами ст.107 Лісового кодексу України та ч.1 ст.1166 ЦК України ОСОБА_2 зобовязаний відшкодувати в повному обсязі, а тому позовні вимоги прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом встановлено, що 29.11.2013р. складено протокол №000014 про адміністративне правопорушення від 29.11.2013р. провідним інженером лісового господарства ОСОБА_5, відносно ОСОБА_2, який 29.11.2013р. о 08год. 33хв. у кварталі 76 Слюсарівського лісництва ДП «Савранське лісове господарство» здійснив незаконну рубку дерев сосни звичайної діаметром до 10см в кількості 81 штуки, що є порушенням ст.69 Лісового кодексу України (спеціальне використання лісових ресурсів без спеціального дозволу лісорубного квитка або лісового квитка), внаслідок якого державі заподіяна шкода у розмірі 5331,42грн. (а.с.4).

Незаконно зрублені дерева сосни звичайної в кількості 81 штуки були вилучені у ОСОБА_2 та передані на склад ДП «Савранське лісове господарство», що підтверджується описом знарядь незаконного добування (заготівлі) лісових ресурсів від 29.11.2013р., вилучених у ОСОБА_2 згідно протоколу від 29.11.2013р. №000014 (а.с.8).

Розмір заподіяної шкоди розраховано ДП «Савранське лісове господарство» відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» у польовій відомості від незаконної рубки дерев в Слюсарівському лісництві, квартал №76, урочище Прибугське (а.с.6, 9).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с.4-зворот).

На підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення постановою про накладення адміністративного стягнення №000014 від 02.12.2013р., складеною провідним інженером з охорони та захисту лісу ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ст.65 КУпАП (незаконна порубка, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка), у результаті якого заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 5331,42грн. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170грн. (а.с.5, 9).

Також цією постановою було вилучено для тимчасового зберігання дерева сосни звичайної в кількості 81 штуки та передано на зберігання власнику, яким є Слюсарівське лісництво ДП «Савранське лісове господарство» (а.с.5-зворот).

Постанова про накладення адміністративного стягнення №000014 від 02.12.2013р. ОСОБА_2 не оскаржувалась і 09.12.2013р. вона набрала законної сили (а.с.5-зворот), а згідно квитанції №101 від 02.12.2013р. відповідач сплатив штраф в сумі 170грн. (а.с.10).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив із того, що вина відповідача у незаконній порубці дерев підтверджена належними доказами.

Доводи відповідача про те, що його вина не доказана та суд першої інстанції всебічно не дослідив обставини справи є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ст.65 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Види використання лісових ресурсів у порядку спеціального використання передбачені ст.67 цього Кодексу, зокрема, заготівля деревини, яка здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети, та в порядку і на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України, за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства або власниками лісів чи постійними лісокористувачами (ст.69 Лісового кодексу України).

Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників несуть відповідальність за порушення лісового законодавства (ст.105 Лісового кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 Лісового кодексу України, обов'язок відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України, покладено, зокрема на громадян.

За загальними правилами, встановленими ст.1166 ЦК України для відшкодування шкоди необхідно: наявність самої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, що її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи.

До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності протиправності його поведінки, завданої шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу.

Тобто, між настанням шкоди, яка була спричинена навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев і винними діями відповідача є причинний зв'язок, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що є підстави для покладення на відповідача обов'язку з відшкодування такої шкоди та про наявність достатніх підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення відповідачем ОСОБА_2 лісопорушення, а відтак останній зобовязаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу.

На підтвердження цього відповідач не надав відповідних доказів, як до суду першої інстанції , так і до апеляційного суду.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про недоведеність його вини у вчиненні лісопорушення, а відтак, відсутність підстав для відповідальності у вигляді стягнення з нього заподіяної шкоди, спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами справи, перевірених наявними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту самовільної рубки дерев необґрунтовані і підлягають відхиленню. Районний суд вірно поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення від 29.11.2013р. та постанову від 02.12.2013р. про накладання на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за незаконну рубку дерев сосни звичайної у кількості 81 штуки , тобто правопорушення, передбачене ст.65 КУпАП. Призначений штраф за вказане правопорушення в розмірі 170 грн. апелянтом був сплачений і вказана постанова ним не оскаржувалась.

Тобто, постанови уповноваженого органу - лісничого, на час розгляду справи відповідачем не оскаржені, не скасовані і безпосередньо підтверджують наявність правопорушень, а також відповідно до вимог ст.61 ЦПК України є обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої їх ухвалено, з питань чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою.

Висновки суду ґрунтуються на доказах у справі, зроблені з дотримання вимог ст.212-214 ЦПК України . Розмір збитків розраховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,307ч.1п.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10