Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції є не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що банк, знаючи про те, що поручитель не укладав Додаткову угоду до договору поруки у зв'язку з підвищенням відсоткової ставки, у зв'язку з чим порука припинилась, безпідставно звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з поручителя, чим порушив право останнього, отже у позивача у відповідності до діючого законодавства були підстави для звернення до суду з даним позовом. Вказує на те, що суд дав невірну оцінку обставинам справи, прийшовши до висновку про те, що питання чинності договору поруки було досліджене судами при розгляді справи про стягнення кредитної заборгованості, що не відповідає дійсності, зважаючи на те, що справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2, про підвищення відсоткової ставки за основним зобов'язанням йому відомо не було, отже обставини припинення поруки судами не досліджувались та не встановлювались..

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

24 вересня 2008 року ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Родовід Банк», уклав з ОСОБА_4 кредитний договір №77.1/АК-01718.08.2, за умовами якого надав останньому кредит в сумі 22 721,65 доларів США з процентною

ставкою 7,7% річних на придбання автомобіля, з терміном повернення до 24 вересня 2015 року. включно ( а. с. 6-12).

Позивач ОСОБА_2,, як поручитель за укладеним з банком договором поруки №77.1/АК-01718.08.2-3/П від 24 вересня 2008 року, взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником ( а. с. 13, 14).

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором.

01 листопада 2008 року банк та позичальник ОСОБА_4 уклали додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої п. 1.5. кредитного договору виклали у новій редакції, а саме підвищили процентну ставку за кредитом з 7,70% річних до 9,7% річних ( а. с. 46).

У зв'язку з тим, що позичальник взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконав, станом на 16 жовтня 2013 року у нього виникла заборгованість по тілу кредиту та відсотках у сумі 22 241,34 долар США, а також по пені, інфляційним втратам і 3% річних у сумі 1 815 871,25 грн.

24 січня 2014 року банк надіслав позивачу, як поручителю, вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за договором поруки у розмірі 22 241,34 доларів США та 1 805 381,69 грн. протягом п'яти банківських днів з дати отримання цієї вимоги, яка ним була залишена без задоволення ( а. с. 17).

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням зміни підстав позову, від 13 березня 2015 року, посилався на те, що заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року, яке ухвалою апеляційного суду від 13 жовтня 2014 року залишено без змін, частково задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» про солідарне стягнення з нього, як поручителя, та позичальника заборгованості за кредитним договором. Під час розгляду цієї справи позивачу стало відомо, що 01 листопада 2008 року між банком і позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою було збільшено процентну ставку за користування кредитом до 9,7% річних. Позивач не надавав згоди щодо збільшення обсягу своєї відповідальності, не укладав додаткових угод до договору поруки, а тому у порядку ч. 1 ст.559 ЦК країни порука за договором поруки припинилась.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, у письмових поясненнях зазначив, що позивач згоди на збільшення розміру процентної ставки не надавав, додаткових угод з банком не укладав (а. с. 76).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості.

Мотивуючи такий висновок, суд послався на те, що заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, було частково задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» - стягнуто солідарно з ОСОБА_4 (позичальника) та ОСОБА_2 (поручителя) суму основного боргу за кредитним договором - 22 241,31 долар США, пеню в сумі 300 000 грн., інфляційні втрати у сумі 1 384,46 грн., 3% річних у сумі 9 105,10 грн. ( а. с. 47, 48).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року в частині стягнення неустойки та інфляційних втрат скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в іншій частині заочне рішення Могилів-Подільського міськрайсуду Вінницької області від 16 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року залишено без змін ( а. с. 64-67).

ОСОБА_2, вказані судові рішення не оскаржував, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку судові рішення в цій частині не переглядалися.

При ухваленні заочного рішення від 16 травня 2014 року про солідарне стягнення з позичальника та поручителя кредитної заборгованості, та перегляді його в апеляційному і касаційному порядку, суди виходили з характеру встановлених спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у тому числі при забезпеченні виконання зобов'язань, факту чинності конкретного виду забезпечення та правових наслідків його застосування, отже, враховуючи положення ст. ст. 14, 60, 61 ч. 3, 223, 349 ЦПК України, підстави для визнання припиненою дії поруки ОСОБА_2 за договором поруки від 24 вересня 2008 року відсутні.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на наступне.

Як вірно встановлено судом, позивач ОСОБА_2 поручився за виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником ОСОБА_4, уклавши з банком договір поруки 24 вересня 2008 року.

На час укладання договору поруки процентна ставка за кредитним договором становила 7,7% річних.

При цьому у п. 5.5 договору поруки сторони визначили, що зміни цього договору відбуваються у порядку укладення додаткових угод.

01 листопада 2008 року банк та позичальник ОСОБА_4 уклали додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої відбулося підвищення процентної ставки за кредитом з 7,70% річних до 9,7% річних ( а. с. 46).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, у зв'язку із внесенням змін до кредитного договору - підвищенням процентної ставки додаткова угода до договору поруки, як це передбачено його п. 5.5., не укладалась з поручителем, відомості про його інформованість про таке підвищення та згоду поручителя відповідати солідарно з позичальником за виконання останнім зобов'язань в новому, збільшеному обсязі, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зазначення у договорі поруки про те, що поручитель відповідає перед банком у повному обсязі за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, (п. 1.1. договору), не може бути підставою для покладення на поручителя відповідальності за збільшений банком і позичальником обсяг кредитних зобов'язань, оскільки у договорі поруки не передбачено можливості зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, а передбачено укладення додаткових угод до договору поруки.

Таким чином, оскільки у договорі поруки умови щодо можливості підвищення процентної ставки без згоди поручителя сторонами не узгоджені, за договором така згода поручителя має бути висловлена ним шляхом укладання додаткової угоди, і з обставин справи не вбачається інформованості поручителя та його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК порука припинилася у зв'язку із зміною основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

Судова колегія не погоджується з висновками суду про те, що при розгляді справи за позовом банку про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, судами перевірявся факт чинності конкретного виду забезпечення кредиту, в даному випадку - договору поруки, зважаючи на те, що справа судом була розглянута у відсутність ОСОБА_2 з ухваленням заочного рішення, про збільшення обсягу його відповідальності у зв'язку з підвищенням процентної ставки йому було невідомо, отже його доводи щодо припинення дії поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, судом не досліджувались.

Враховуючи положення ст. ст. 303, 335 ч. 1 ЦПК України ці доводи не були предметом дослідження судів апеляційної та касаційної інстанцій при перегляді вказаного заочного рішення суду першої інстанції, обставини щодо припинення поруки за договором, укладеним з ОСОБА_2, судами не встановлювались, отже ОСОБА_2 відповідно до ст. 3 ЦПК України не позбавлений права звернення до суду за захистом права, яке не визнається відповідачем ПАТ «Родовід банк», а наявність судового рішення по позовним вимогам про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з позичальником боргу за кредитним договором, яке набрало законної сили та на даний час є обов'язковим до виконання, не позбавляє його права звернення до суду з іншими позовними вимогами..

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки №77.1/АК-01718.08.2-3/П від 24 вересня 2008 року, укладеним Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» і ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: