Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/528/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Голованя А.М.; Письменного О.А.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ» про стягнення безпідставно утриманої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» про:

- визнання незаконним наказ голови ПРАТ «НВО «Етал» № 136 від 14 липня 2014 року «Про коригування розрахунків з ОСОБА_3»;

- стягнення безпідставно утриманої в липні та серпні 2014 року заробітної плати в сумі 1180,95 грн.;

- стягнення 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 01 липня 2014 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області її поновлено на роботі в Приватному акціонерному товаристві «Науково-виробничому об'єднанні «Етал» з 29 січня 2014 року. Вирішуючи вимогу про стягненні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначив, що розмір сплачених при звільненні працівника сум і які необхідно повернути підприємству, покриває розмір середнього заробітку, обчисленого за час вимушеного прогулу, а відтак відмовлено у такому стягненні.

Всупереч ч.1 ст. 115 КЗпП України за липень 2014 року підприємством позивачу хоча і нараховані 453,95 грн. заробітної плати, проте сплачено лише аванс в розмірі 200 грн., за серпень 2014 року нараховано заробітну плату в сумі 1323,96 грн., виплачено лише лікарняні через Фонд соціального страхування в сумі 203,11 грн. Тому не виплачена заробітна плата після проведення утримань обов'язкових платежів та зборів за липень 2014 року становить 205,31 грн., за серпень 2014 року 975,64 грн.

Такими незаконними діями, їй завдано моральних страждань, які оцінює у 1000 грн. Так як через недоотримання заробітної плати довелося прикладати додаткових зусиль для організації свого життя та просити в борг кошти у родичів та друзів, що негативно позначилося на її душевному стані та стані здоров'я. Від хвилювань мала підвищення тиску та систематичний головний біль. Додаткових страждань також завдає розуміння того, що невиплата заробітної плати є умисною незаконною дією.

Під час розгляду справи ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 подано заяву про збільшення позовних вимог в якій ставиться питання про стягнення з відповідача безпідставно утриману в липні, серпні та вересні 2014 року заробітну плату в сумі 1810,08 грн., компенсації втрати частини заробітку в розмірі 79,31 грн. та 1000 грн. завданої моральної шкоди. Так як у вересні 2014 року також безпідставно утримано із заробітної плати 629,13 грн. із нарахованих 1809,25 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» на користь ОСОБА_3 безпідставно утримані кошти в розмірі 232,50 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 56,38 грн. та 100,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову. Так як суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не надана оцінка незаконному наказу про коригування розрахунків з позивача на підставі якого підприємством здійснювалися утримання із заробітної плати суми яка вже була врахована судом при винесенні рішення про поновлення на роботі при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Судом не взято до уваги, що до суду з позовом про стягнення з позивача безпідставно отриманих коштів підприємство не зверталося, а здійснило вказані відрахування самовільно без належного попередження працівника про їх підстави та розмір.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та пояснення ОСОБА_5, яка представляє інтереси ПРАТ «НВО «Етал», дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що за наслідком рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2014 року ПрАТ «НВО «Етал»» правомірно здійснило відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 на суму 1577,50 грн., а 232,50 грн. підлягає поверненню, загальна сума нарахування становила 1810 грн.

З такими судовими висновками, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області повністю погодитись не може за наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України звільнена з посади економіста відділу матеріального забезпечення Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» 29 січня 2014 року. При звільненні їй виплачено вихідну допомогу в розмірі 1096,03 грн., одноразову матеріальну допомогу в розмірі 840 грн., передбачену колективним договором та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 316,05 грн.

У зв'язку із звільненням державним центром зайнятості Олександрійського МРЦЗ ОСОБА_3 нараховано та виплачено за лютий - липень 2014 року допомогу по безробіттю у розмірі 3776 грн. 78 коп. (а.с.30).

01 липня 2014 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської позивача поновлено на роботі з 29 січня 2014 року (а.с.3-5).

Згідно розрахунку, який викладений в мотивувальній частині рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградська області від 01 липня 2014 року: час вимушеного прогулу ОСОБА_3 згідно графіку роботи підприємства становив 65 робочих днів, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен становити 4 452 грн. 50 коп. (68,50 (середньоденний) х 65 (днів) = 4 452,50). Проте, із середнього заробітку судом відраховано виплачену вихідну допомогу - 1 096,03 грн., одноразову матеріальну допомогу - 840 грн., компенсацію за невикористану відпустку - 316,05 коп., допомогу по безробіттю, яка отримана позивачем за березень - травень 2014 р. в розмірі 2 809 грн. 92 коп., а всього 5 062 грн. (а.с.3-5).

02 липня 2014 року наказом приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» в штатному розкладі відділу матеріального забезпечення № 052 відновлено посаду економіста та поновлено ОСОБА_3 на даній посаді з посадовим окладом 1370,00 грн. і персональною надбавкою 95,00 грн. (а.с.6).

Наказом приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» № 136 від 14 липня 2014 року «Про коригування розрахунків з ОСОБА_3» з позивача утримано раніше виплачені суми пов'язані із її скороченням, а саме допомогу згідно законодавства в розмірі 1096,03 грн.; компенсацію за невикористану відпустку (7 календарних днів) в розмірі 316,05 грн.; нецільову допомогу (працівникам, що підлягають скороченню) в розмірі 840 грн. та проведено корегування податків відрахованих із заробітної плати (а.с.10).

Згідно довідок виданих приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче об'єднання «Етал» в липні 2014 року у зв'язку з поновленням позивача на роботі підприємством на підставі наказу від № 136 від 14 липня 2014 року проведено перерахунок коштів виплачених при звільненні в січні 2014 року в розмірі 2252,08 грн. За липень 2014 року (7 днів) ОСОБА_3 нараховано заробітну плату в розмірі 453,95 грн. з яких сплачено 200,00 грн. авансу, в серпні 2014 року (12 днів) нараховано 1323,96 грн. та сплачено 28 серпня 2014 року із Фонду соціального страхування лікарняні в сумі 203,11 грн. та у вересні 2014 року (10 днів) заробітну плату позивачу нараховано у розмірі 1809,25 грн. з яких виплачено 200,00 грн. авансу та 500 грн. моральної шкоди за рішенням суду Так, всього за період з липня 2014 року по вересень 2014 року із заробітної плати позивача утримано 1810,08 грн. (а.с.9;11-12;25-26).

10 липня 2014 року на адресу приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» Олександрійським міськрайонний центром зайнятості направлено претензію про погашення заборгованості у зв'язку з виплатою ОСОБА_3 з 04 лютого 2014 року по 01 липня 2014 року допомоги по безробіттю у розмірі 3776,78 грн., які підприємство на підставі ч. 4 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повинно відшкодувати (а.с.29).

Згідно довідки № 63/03/079 від 08 грудня 2014 року приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Етал» 10 вересня 2014 року відшкодувало допомогу по безробіттю виплачену ОСОБА_3 Олександрійському міськрайонному центру зайнятості в сумі 3776,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 219945821 (а.с.43-44).

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць.

Відрахування із заробітної плати працівника можливе тільки у випадках, передбачених чинним законодавством. Власник не вправі здійснювати відрахування, якщо для цього немає підстави, передбаченої законом. Положення ст. 127 Кодексу законів про працю України, визначають умови за яких може бути здійснене відрахування із заробітної плати

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2014 року поновляючи ОСОБА_3 на посаді економіста відділу матеріального забезпечення приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Етал» визначено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте стягнення з позивача суми середнього заробітку не вирішено, зараховано кошти які виплачувались працівникові під час і протягом звільнення.

Не зважаючи на вищевикладене підприємством виданий наказ № 136 від 14.07.2014 року «Про коригування розрахунків з ОСОБА_3», за яким із заробітної плати ОСОБА_3 утримано раніше виплачені при звільненні кошти. Внаслідок даного наказу із заробітної плати позивача утримувалась допомога згідно законодавства в розмірі 1096,03 грн., компенсація за невикористану відпустку (7 календарних днів) в розмірі 316,05 грн. та нецільова допомога (працівникам, що підлягають скороченню) в розмірі 840 грн.

Однак, даний наказ, якому суд першої інстанції не дав оцінку, а відтак безпідставно не розглянув вимогу в цій частині, є незаконним, питання щодо повернення виплаченої вихідної допомоги, одноразової матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, допомоги по безробіттю попереднім судовим рішенням вирішено за рахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вимога щодо стягнення з ОСОБА_3 допомоги по безробіттю отриманої за березень-травень 2014 року та виплаченої приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче об'єднання «Етал» Олександрійському міськрайонному центру не вирішується в межах даного звернення і даними суб'єктами спору.

Таким чином у зв'язку з незаконним утриманням коштів із заробітної плати ОСОБА_3 на її користь підлягають стягненню 1810,08 грн. невиплаченого заробітку приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче об'єднання «Етал» за період з липня 2014 року по вересень 2014 року

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України вiдшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працiвнику провадиться у разi, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31. 03. 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25. 05. 2001 р. №5) судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Колегія суддів з урахуванням всих обставин справи, вимог розумності і справедливості частково погоджується з доводами апеляційної скарги про відшкодування моральної шкоди та враховуючи суму безпідставно утриманих коштів визначає у відшкодування моральної шкоди 500 грн. Оскільки здійснення відрахувань із заробітної плати працівника позбавило її джерела існування, через що вимушена позивач була докладати зусилля для організації життя.

В зв'язку з тим, що судом в порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України при вирішенні справи не враховані норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, то рішення суду першої інстанції з передбачених п.п.1, 3, 4, ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню в повному обсязі з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2014 року - скасувати.

Визнати незаконним та скасувати наказ голови правління Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ» № 136 від 14 липня 2014 року «Про коригування розрахунків з ОСОБА_3».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ» на користь ОСОБА_3 1810,08 грн. безпідставно утриманої заробітної плати та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ» на користь держави судовий збір в розмірі 365,40 грн.

Рішення апеляційного суд набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: