Справа №583/1682/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/1523/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами прокуратури Сумської області та Державної казначейської служби України

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, прокуратури Сумської області

про відшкодування витрат, понесених у зв'язку з незаконними діями органів досудового слідства,

в с т а н о в и л а:

28 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку на відшкодування витрат у зв'язку з наданням правової допомоги в розмірі 28755 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 02 вересня 2013 року, з моменту оголошення йому підозри у скоєнні злочину, по 02 жовтня 2014 року - день набрання законної сили виправдувальним вироком, відносно нього тривало незаконне кримінальне переслідування, у зв'язку з чим він поніс витрати на правову допомогу адвоката Конорєва В.О., за що сплатив гонорар на загальну суму 28755 грн., яку і просить стягнути.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 28755 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених за надання правової допомоги.

Прокуратура Сумської області з рішенням суду не погодилася, оскаржила його в апеляційному порядку та, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що позивачем не надана суду додаткова угода до договору від 23 вересня 2014 року, в якій визначено порядок сплати гонорару і компенсації витрат за надану правову допомогу, тому з наявного в матеріалах справи договору не вбачається яку суму, за які дії та на якій стадії позивач мав сплатити своєму адвокату. Крім того, банківська квитанція про сплату позивачем суми коштів за послуги адвоката не є належним доказом, оскільки її зміст не підтверджує надання цих послуг саме у зв'язку з кримінальним переслідуванням позивача.

Державна казначейська служба України також оскаржила зазначене рішення суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Вказує, що оскаржуване рішення є передчасним, оскільки позивачем не дотримано порядку звернення до відповідних органів із заявою про визначення розміру завданої шкоди, до якої відносяться і витрати на правову допомогу. Крім того, визначений судом порядок стягнення коштів з Державного казначейства України, яке на момент вирішення справи було ліквідоване, не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, які підтримали скаргу з мотивів в ній наведених, заперечення прокурора Циганенка Б.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, 28 листопада 2013 року відомості про кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011.

03 вересня 2013 року відносно позивача застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов'язання та покладено на нього на строк два місяці, до 03 листопада 2013 року, певні обов'язки, а також накладено арешт на його майно орієнтовною вартістю в 724137 грн.

01 листопада 2013 року продовжено строк особистого зобов'язання та строк дії обов'язків до 29 листопада 2013 року включно.

30 грудня 2013 року складено та направлено на затвердження обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно позивача.

25 червня 2014 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, який ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 жовтня 2014 року залишений без змін, ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

З матеріалів справи також вбачається, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та адвокатом Конорєвим В.О. укладений договір про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат за дорученням та за рахунок клієнта здійснює необхідні юридичні дії, спрямовані на здійснення захисту клієнта, виконання в інтересах клієнта необхідних юридичних дій по його захисту як підозрюваного (обвинуваченого) по кримінальному провадженню № 0000011 в ході досудового слідства, що здійснює Охтирський МВ УМВС України в Сумській області, по підозрі ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та наступний захист клієнта від зазначеного обвинувачення в ході кримінального провадження в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції по зазначеному кримінальному провадженню.

На підтвердження понесених позивачем витрат за надану правову допомогу до справи долучені відповідні рахунки, які містять звіти про виконані роботи та додатки зі звітами про витрати за період з 23 вересня 2013 року по 25 червня 2014 року, згідно з якими позивачем було сплачено адвокату 28755,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, а ч. 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Статтею 2 вказаного Закону передбачене право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону у випадках, передбачених ст. 1 цього Закону, громадянинові відшкодовуються, зокрема, грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, суми, сплачені за надання йому юридичної допомоги, та моральна шкода.

Зі змісту ст. ст. 11, 12 Закону вбачається, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону суд зобов'язаний роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

Розмір відшкодовуваної шкоди (суми, сплаченої за надання юридичної допомоги), залежно від того, який суд розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначає відповідний суд, про що постановляє ухвалу.

У разі незгоди з ухвалою суду про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити її до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Згідно з п. п. 11, 12 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41, для визначення розміру шкоди, переліченої в пп. 1, 3, 4 ст. 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися при винесенні виправдувального вироку до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

У місячний термін з дня звернення громадянина суд витребовує від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену частиною 1 ст. 12 Закону ухвалу.

Таким чином, процедура звернення з вимогами про відшкодування шкоди, встановленої статтею 12 Закону та пунктами 11, 12 Положення полягає у тому, що для визначення розміру відшкодування шкоди, яка полягає у понесених судових витратах, при винесенні виправдувального вироку, громадянин протягом шести місяців з моменту набрання законної сили таким вироком може звернутися до суду, який розглядав справу по першій інстанції, тобто постановив виправдувальний вирок.

Цей суд в місячний термін з дня звернення громадянина повинен постановити ухвалу, якою визначити розмір відшкодування шкоди. У разі незгоди з такою ухвалою громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити її до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Маючи передбачене Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди у виді понесених позивачем витрат на правову допомогу, яке не оспорюється, ОСОБА_3, звернувся з вимогами у порядку позовного провадження до суду, який виніс виправдувальний вирок, реалізувавши таким чином своє право на звернення до суду, гарантоване Конституцією України та яке не може бути обмежене законами та підзаконними актами.

У зв'язку з цим питання порушення позивачем процедури звернення з відповідною заявою до суду з вимогою про визначення розміру такої шкоди не може бути підставою як для скасування рішення і закриття провадження у даній справі, так і для відмови у задоволенні позовних вимог при доведеності суми понесених позивачем витрат на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що по кримінальній справі про обвинувачення позивача був винесений виправдувальний вирок від 25 червня 2014 року, який при перегляді апеляційною інстанцією ухвалою від 02 жовтня 2014 року залишений без змін.

Позивач до суду першої інстанції з відповідною заявою для вирішення питання про визначення розміру відшкодування шкоди у виді витрат на правову допомогу протягом шести місяців з моменту набрання виправдувальним вироком законної сили, не звертався, проте звернувся з таким же питанням у порядку позовного провадження.

Обґрунтовуючи суму понесених витрат на правову допомогу, позивач надав суду достатній обсяг належних доказів, які підтверджують як правову підставу для надання таких послуг - договір про надання правової допомоги від 23 вересня 2013 року з додатковою угодою, в якій визначено порядок оплати гонорару та компенсації витрат адвоката, так і обсяг виконаних адвокатом робіт з надання юридичних послуг у межах строку незаконного кримінального переслідування, за які згідно з рахунками та звітами здійснювалися відповідні витрати на ці послуги на загальну суму 28755 грн.

Доказів на спростування витрачених позивачем сум згідно з квитанціями на оплату послуг адвоката матеріали справи не містять. Не спростовано й призначення сплачених ОСОБА_3 4350 грн. за послуги адвоката Конорєва В.О. згідно з банківською квитанцією від 13 червня 2014 року.

Доводи заявника апеляційної скарги - Державної казначейської служби України, в частині невірного зазначення назви відповідача не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення та можуть бути вирішені в порядку ст. 219 ЦПК України.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни не вбачаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокуратури Сумської області та Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: