Справа № 147/893/15-ц
Провадження № 2/147/398/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2015 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Савченко С.М.,

при секретарі Чудак Г.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Тростянець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 23.07.2015 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Зазначив, що 7 січня 2014 року ОСОБА_2 під розписку позичив у нього 1200 (одну тисячу двісті) євро, які зобовязався повернути до 28 лютого 2014 року. Зазначені обставини підтверджуються доданою до заяви, складеною відповідачем власноруч та підписаною у присутності свідка ОСОБА_4 розпискою від 07.01.2014 року.

Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг та, відповідно ст. 1049 Цивільного кодексу України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

По закінченні зазначеного у розписці строку іідповідач суми позики не повернув, ухиляється він від її повернення й до цього часу.

Відповідачем не сплачувались і проценти за користування позикою. Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивач, здійснюючи нарахування процентів за користування його коштами використовує своє право у відповідності до ст. 536 ЦК України, ч.1 ст. 1048 ЦК України.

Просив стягнути з відповідач суму боргу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) євро, а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 49,41 євро, проценти за користування позикою в розмірі 288,91 євро відповідно доданого розрахунку і судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов по наведених підставах і просив його задоволити.

В судовому засіданні відповідач визнав позов частково за виключенням нарахування відсотків, посилаючись на те, що не домовлялися про сплату відсотків.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині стягнення суми боргу і 3 відсотків з простроченої суми слід задоволити, в позові про стягнення відсотків за користування позикою відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_5 і ОСОБА_2 уклали договір позики, що підтверджується розпискою, датованою 7.01.2014, згідно якої ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 на власні потреби суму 1200 євро, яку зобовязався повернути до 28 лютого 2014 року.

Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого розрахунку три відсотки річних з простроченої суми за період прострочення складає суму 49,41 грн.

Дані обставини визнаються сторонами та підтверджені належними доказами.

Укладеним договором позики в формі розписки не передбачалася сплата відсотків за користування позикою. В судовому засіданні не знайшло підтвердження, що дане зобовязання було покладено на відповідача.

Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Облікова ставка Національного банку України - один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших субєктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів. Специфіка товару, який купується та продається на даному ринку (грошово кредитному ринку) гроші, а також визначається окрема форма ціни зазначеного товару процентна ставка.

Предметом договору позики були кошти в іноземній валюті, а відповідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Тому суд вважає, що вимога щодо сплати відсотків в сумі 288,91 євро за користування позикою не підлягає до задоволення.

Сума 288,91 євро станом на 14.07.2015 року згідно курсу Національного банку України становить 7011,18 грн., із розрахунку 100 євро становить 2426,77 грн.

Стягненню підлягає сума 1249,41 (1200+49,41) євро,що складає суму 30320, 48 грн.

Керуючись ст. ст.526, 533, 536, 1046-1049 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 борг за договором позики у сумі 1200 євро, три відсотки річних в сумі 49.41 євро, а всього 1249 євро 41 євроцент, що згідно курсу євро Національного багку України складає 30320 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 375 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: