У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу Сєвєродонецької міської ради Луганської області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Луганської області від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, треті особи: ОСОБА_3, Реєстраційна служба Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, про визнання права власності на гараж,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, із урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності на новозбудований індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 16 липня 2015 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на новозбудований індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1

У касаційній скарзі Сєвєродонецька міська рада Луганської області просить скасувати судові рішення у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та визнаючи за нею право власності на майно в порядку спадкування, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 за життя з дотриманням норм чинного законодавства збудував оспорюване нерухоме майно на виділеній йому в оренду Сєвєродонецькою міською радою Луганської області земельній ділянці, у зв'язку з чим 15 жовтня 2012 року зареєстрував у Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Луганській області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, проте не зареєстрував за собою право власності у зв'язку зі смертю 2 грудня 2012 року.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалені у справі судові рішення відповідають нормам матеріального та процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Сєвєродонецькій міській раді Луганської області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, треті особи: ОСОБА_3, Реєстраційна служба Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, про визнання права власності на гараж.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк