НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 квітня 2015 рокуСправа № 322/373/15-ц

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

до: ОСОБА_1

про: стягнення грошових коштів.

01 квітня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 4 439,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

05.10.2012 між відповідачем та АТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue. Того ж дня було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору.

Відповідно до умов додаткової угоди відповідачу був наданий кредит у розмірі 5400,00 грн. зі сплатою 28% річних та з терміном повернення кредиту в строк до 04.10.2013.

25.10.2006 між АТ «Брокбізнесбанк» та ЗАТ «СК «Брокбізнесстрахування» (в подальшому було змінено назву на ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес») укладено Договір страхування фінансових ризиків № 014-01.

Тобто, наданий відповідачу кредит був застрахований АТ «Брокбізнесбанк» від його непогашення (неповернення) у позивача.

Після виникнення заборгованості у відповідача перед АТ «Брокбізнесбанк», представники останнього звернулись до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки в даному випадку, у позивача виникає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Позивачем було прийнято зазначену заяву та здійснено всі необхідні дії по виплаті страхового відшкодування в розмірі 4439,23 грн.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 993, 1166 ЦК України, позивач просив задовольнити заявлені вимоги.

14.04.2015 судом отримано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову в повному обсязі, в якому також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

У судове засідання представник позивача не прибув.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову. Рекомендоване поштове відправлення, яке містило судову повістку, та надсилалось відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку, було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв'язку про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, повістка вважається врученою відповідачу належним чином.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 20.04.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

05.10.2012 між відповідачем та АТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue № НОМЕР_2 та в цей же день було укладено додаткову угоду № 1 до цього кредитного договору, згідно з якою відповідач отримав кредит в розмірі 5400,00 грн. на строк з 05.10.2012 по 04.10.2013 зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28,00% річних.

25.10.2006 між АТ «Брокбізнесбанк» та позивачем було укладено договір страхування фінансового ризику № 014-01.

АТ «Брокбізнесбанк» звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 4439,23 грн. на підставі договору страхування фінансового ризику № 014-01 від 25.10.2006.

Згідно з актом від 04.06.2013 № 78/фр службового розслідування (страховий акт) по договору страхування кредитів № 014-01 від 25.10.2006, 30 квітня 2013 року настав страховий випадок «непогашена кредитна заборгованість» за кредитним договором № НОМЕР_2 від 05.10.2012.

Платіжним дорученням від 07.06.2013 № 5272 підтверджується сплата позивачем на користь АТ «Брокбізнесбанк» суми страхового відшкодування в розмірі 4 439,23 грн.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Отже, особою, відповідальною за заподіяний АТ «Брокбізнесбанк» збиток, є відповідач, який не виконав належним чином своїх обов'язків за кредитним договором.

Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, від АТ «Брокбізнесбанк» перейшло право вимоги до відповідача за договором про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue № НОМЕР_2 та додатковою угодою № 1 до цього договору в межах фактичних затрат, тобто в сумі 4 439,23 грн.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано платіжне доручення від 16.03.2015 № 12681, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (ідентифікаційний код 20344871) суму страхового відшкодування в розмірі 4439,23 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять дев'ять гривень 23 коп.), а також суму судового збору в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков