Справа № 386/79/15-ц
Провадження № 2/386/73/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Ярової Л.С.

секретаря судового засідання Максютенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги дочці, яка навчається,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась із вказаним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну допомогу на навчання в розмірі 71 894,01 грн..

Позовні вимоги мотивує тим, що вона навчається на шостому курсі Уманського Національного університету садівництва, яке закінчується 27.02.2015 року. За час навчання на першому та другому курсі відповідач надавав матеріальну допомогу, проте з третього курсу цього не робить. За період навчання з 1.09.2011 року мати позивача витратила на навчання, харчування, одяг та інше 143 788,02 коп., 50 % з яких зобов'язаний сплатити відповідач, а саме 71 894,01 грн..

Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача витрати на навчання та гуртожиток у розмірі 74035,01 грн., просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та пояснив, що витрати понесла мати позивача, сам позивач не витрачала кошти, не зверталась до суду з заявою про стягнення аліментів на навчання. Вважає позивача неналежним, який до того ж обрав невірний спосіб захисту.

Суд заслухавши сторін по справі, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно навчалась на факультеті менеджменту в Уманському національному університеті садівництва 4 рівня акредитації з 01.09.2009 року по 27.06.2013 року за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр", та є студенткою 6 курсу цього факультету з 01.09.2013 року по 27.02.2015 року (а.с. №8-9).

На підтвердження своїх вимог позивач надала суду ряд квитанцій про оплату коштів за навчання, проживання у гуртожитку, вартість проїзду з Умані до Голованівська, вартість меню по студентській ідальні та рахунки на придбання одягу та речей першої необхідності в період з 01.09.2011 року по 31.12.2014 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

В судовому засіданні ані позивач ані його представник не надали доказів того, що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача.

Як зазначено у позовній заяві так і підтверджено представником позивача, витрати у зв'язку із навчанням позивача понесла саме мати позивача, яка, зі слів представника позивача, є приватним підприємцем.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що з вимогою про стягнення аліментів має не лише той з батьків, з ким проживає дитина, а й сама дитина, яка продовжує навчання.

Суд погоджується з таким твердженням представника позивача, оскільки воно ґрунтується на ч. 3 ст. 199 СК України.

Проте, суд не може погодитись із тим, що кошти, які належали матері позивача та були витрачені позивачем на навчання в період з 01.09.2011 року по 31.12.2014 рік., необхідно стягнути на користь позивача, адже втрачається принцип справедливості.

У відповідності до глави 16 Сімейного Кодексу України утримання повнолітніх дітей можливо за умов їх навчання до досягнення ними двадцяти трьох років, потреби у матеріальній допомозі та можливості її надання батьками. Враховуючи те, що позивач закінчує навчання 27.02.2015 року, витрати на навчання позивача вже понесені її матір'ю, при цьому ані позивач, ані її мати не вживали заходів щодо стягнення аліментів з відповідача, суд позбавлений можливості визначити чи потребувала позивач матеріальної допомоги на навчання, в якому розмірі, а також чи міг її надавати відповідач з 01.09.2011 року в конкретному розмірі.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 191, 198, 199, 201 СК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання матеріальної допомоги дочці, яка навчається - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення в такий же строк з дня складання повного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: Л. С. Ярова