Справа № 489/6926/14-ц
Номер провадження 2/489/93/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю прокурора Докторович Т. В., представника позивача Довгої А. В., відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи Шарікової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом виконавчого комітету Миколаївської міської ради як органу опіки та піклування (далі - позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. н. Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2. З 13.02.2014 ОСОБА_5 перебуває на обліку служби у справах дітей за категорією: проживання в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідач з дитиною не проживає, не займається її вихованням, матеріально не забезпечує.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позбавлення її батьківських прав.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що позбавлення батьківських прав відповідача не порушує прав та відповідає інтересам неповнолітньої. Вважала доцільним задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи вимоги підтримала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_2.

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а/з № 150.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Миколаївської міської ради від 30.09.2014 № 2105/02.02.01-22/22/ш/14 виходячи з інтересів дитини вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав відповідача.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

Частиною 1 статті 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, позивач на початку 2014 року не проживала з дітьми, а проживала у співмешканця за іншою адресою. Актом обстеження умов проживання від 12.02.2014 встановлено, що мати вихованням дітей не займається, не готує їжу, не мере одяг, матеріально дітей не забезпечує, діти бояться матері. Також в акті зазначено, що з матір"ю проведено бесіду та вона попереджена про відповідальність за ухилення від участі у вихованні та утриманні дітей.

З 01.04.2014 відповідач перебувала в Миколаївському міському центрі соціальних служб для дітей та молоді під соціальним супроводом, однак на заплановані заходи не з"являлась. З 30.04.2014 дівчинка перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації.

За час перебування дитини в центрі (9 місяців) відповідач жодного разу не відвідала дитину. В судовому засіданні вказала на те, що син їй сказав, що її не пустять до доньки, оскільки вона в "чорному списку". Однак, навіть після того, як суд роз"яснив відповідачу про те, що вона має право на спілкування з дитиною, відповідач не вчинила достатніх дій, щоб поспілкуватись з дитиною.

У зв"язку з цим, суд критично ставиться до заперечень відповідача та вважає, що відповідач ухиляється від виконання обов"язків по вихованню та утриманню доньки.

Суд враховує думку неповнолітньої ОСОБА_5, яка заперечувала проти позбавлення батьківських прав, однак вважає, що позиція дитини продиктована не поведінкою матері, а бажанням повернутися додому та проживати з братом як і раніше.

Суд враховує те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, однак виходить з того, що відповідач висновків із бесід з працівниками служби у справах дітей не зробила, проживала окремо від дітей і вони опікувались собою самі, за час перебування доньки в центрі не відвідувала її, не вчиняла дій, щоб забрати дитину та навіть після звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав не відвідала дитину.

Одночасно суд роз"яснює, що брат ОСОБА_5 є повнолітньою особою і може оформити опіку над нею у встановленому законом порядку. Відповідач після зміни свого ставлення до обов"язків по вихованню та утриманню дитини має право звернутись до суду про поновлення батьківських прав (ст. 169 Сімейного кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити, що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., ідент. номер - НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1 на користь виконавчого комітету Миколаївської міської ради аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв