Справа № 183/8281/14
№ 2/183/459/15
28 квітня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Щербини В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,
29 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку
Позивач зазначив, що в житловому будинку з 1999 року зареєстрований ОСОБА_2 співмешканець його сестри, реєстрація в житловому приміщенні була йому необхідна для проходження медичного огляду та працевлаштування до Новомосковського заводу залізобетонних виробів.
В той же час, ОСОБА_2 на роботу не влаштувався, з часу реєстрації з 1999 року в будинку не проживає, в теперішній час проживає в м. Перещепине.
Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника, в звязку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, просив суд:
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений,.в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд.
Представник третьої особи - Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що в житловому будинку з 1999 року зареєстрований ОСОБА_2, але з часу реєстрації з 1999 року в будинку не проживає.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи те, ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.
У відповідності до ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.
Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В звязку з наведеним, вимоги ОСОБА_1 в частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в спірному жилому приміщенні не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 391,405 ЦК України, Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні,суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький.