Справа № 274/6970/14-ц
пр.№ 2/0274/458/15
Рішення

Іменем України

30.07.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., за участю секретаря Білань О.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ДП „Житомирський облавтодор- ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до страхової компанії АТ „Ю.БІ.АЙ, ДП „Житомирський облавтодор, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та майну внаслідок скоєння кримінального правопорушення за участю джерела підвищеної небезпеки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Після зміни позовних вимог просить стягнути із страхової компанії АТ „Ю.БІ.АЙ моральну шкоду в сумі 5000 грн., з ДП „Житомирський облавтодор моральну шкоду в сумі 95000 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.08.2013 року в м.Бердичеві по вул..Житомирській він рухався на велосипеді та був збитий автомобілем КРАЗ під керуванням водія ОСОБА_3, який на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ДП „Житомирській облавтодор. Внаслідок наїзду він отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, тривалий час лікувався, однак відновити здоровя не вдалося, 22.01.2014 року йому встановлено третю групу інвалідності, пенсія призначена в сумі 949 грн.. ДП „Житомирській облавтодор застрахував свою цивільну відповідальність згідно із страховим полісом у АТ „Ю.БІ.АЙ. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень. Він молодий здоровий чоловік, годувальник сімї, раптово став інвалідом, втратив можливість вільно рухатись, працювати, створювати матеріальні блага для сімї. На його утриманні неповнолітня дитина та дружина-інвалід. Він працює оператором котельні, після травми позбавлений можливості їздити на роботу на велосипеді, котельня переходить на тверде паливо, він буде змушений підносити дрова до котла, але йому протипоказана важка фізична праця. Він переживає, що не зможе працювати, втратить заробіток. Після ДТП порушений його нормальний спосіб життя. Моральну шкоду оцінив в розмірі 100000 грн., 5000 грн. з яких повинен сплатити страховик згідно з полісом( 5%), а решту - ДП „Житомирській Облавтодор, який несе відповідальність за шкоду, завдану його працівником.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених підстав. Суду пояснив, що страховою компанією ОСОБА_4 виплачено 22000 грн. за його згодою, однак, розрахунку страхового відшкодування йому не надано, він вважає, що страховиком виплачена лише матеріальна шкода.

Представник страхової компанії в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.(а.с.122-124) Просить відмовити в позові з тих підстав, що страхова компанія АТ „Ю.БІ.АЙ отримала заяву ОСОБА_4 про погодження суми страхового відшкодування у розмірі 22000 грн., яку було розглянуто і в той же день виплачено страхове відшкодування у зазначеному розмірі. Отже, рішення прийнято на користь позивача, за його згодою.

Представник відповідача ДП „Житомирській облавтодор ОСОБА_2 проти позову заперечила, вважає недоведеним розмір моральної шкоди, позивач лише припускає, що він може втратити роботу, однак весь час після отриманої травми працює на своєму робочому місці, отримує таку саму зарплату.

Третя особа - ОСОБА_3 суду пояснив, що продовжує працювати у ДП „Житомирській облавтодор, за своїм майновим станом не зможе в подальшому повернути роботодавцю таку суму відшкодування.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд встановив наступне.

02.08.2013 року близько 10 год. 10 хв. в м.Бердичеві по вул.Житомирській водій автомобіля КРАЗ 6510 ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху, виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4, внаслідок чого останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді рани лівої підколінної ямки, шкірного некрозу, післятравматичного невриту лівого сідничного нерву, гіпостезії лівої стопи, які потягли тривалий розлад здоровя.

Ухвалою Бердичівського міськрайсуду Житомирській області від 17.11.2014 року закрито кримінальне провадження, у звязку із зміною обстановки, ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України.(а.с.5-7)

Власником автомобіля КРАЗ 6510 є ДПЖитомирській облавтодор(а.с.43), яке застрахувало свою цивільну відповідальність у страховій компаній АТ „Ю.БІ.АЙ згідно з договором № 405-0009/13жт від 06.06.2013 року та страхового поліса № АС/2586677, термін дії якого з 03.07.2013 року по 02.07.2014 року, забезпечений транспортний засіб автомобіль КРАЗ 6510. (а.с.44,131-134)

На день вчинення ДТП ОСОБА_5 перебував з ДП „Житомирській облавтодор у трудових відносинах.(а.с.85,86)

Згідно зі ст.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

29.05.2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до страхової компанії АТ „Ю.БІ.АЙ з письмовою заявою про погодження суми страхового відшкодування в розмірі 22000 грн.(а.с.114). Вказана сума відшкодування йому виплачена, що він визнав в судовому засіданні.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, страховик та позивач дійшли згоди про розмір страхового відшкодування в загальній сумі 22000 грн. без визначення складових цього відшкодування та наведення розрахунку.

Згідно з полісом № АС/2586677 страхова сума відповідальності на одного потерпілого за шкоду життю та здоровю становить 100000 грн., шкода майну 50000 грн..

Відповідно до статті 26-1 Закону страховик відшкодовує потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя моральну шкоду в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Такий самий розмір моральної шкоди визначений в п.7.7. договору № 405-0009/13жт від 06.06.2013 року, який укладений між страховиком АТЮ.БІ.АЙ та страхувальником ДПЖитомирський облавтодор.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Верховний Суд України у справі № 6-108цс13 висловив таку правову позицію: аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відтак, особою, відповідальною за завдану позивачу моральну шкоду відповідно до Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в межах передбачених договором страхування є страховик страхова компанія АТ „Ю.БІ.АЙ та ДПЖитомирський облавтодор як власник транспортного засобу та особа, яка відповідає за шкоду завдану працівником, який перебуває з нею у трудових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач оцінив завдану йому моральну шкоду в розмірі 100000 грн., яку йому мають відшкодувати відповідачі. Моральна шкода, на його переконання, полягає у його фізичних стражданнях від отриманої під час ДТП травми, моральних переживаннях через втрату працездатності, побоюванні втратити роботу, позбавленні можливості вільно рухатись тощо.

На підтвердження заподіяної моральної шкоди позивач надав суду документи про те, що його дружина є інвалідом 3-ої групи, він має на утриманні сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідку МСЕК.(а.с.42,43)

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує наступні обставини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, досить молода людина, яка втратила здоровя через отримані під час ДТП тілесні ушкодження, втратила працездатність, стала інвалідом 3-ої групи.(а.с.35,36) Отримана травма спричинила тривалий розлад здоровя, у звязку з чим позивач лікувався протягом 2013-2014 років, продовжує лікуватися в даний час.(а.с.10-13,29-34) Позивач отримав травму лівої ноги в області підколінної ямки, стопи, травматичний неврит сідничного нерву, що призвело до обмеження його руху. Він не може в повній мірі реалізувати свої фізичні можливості з метою матеріального забезпечення сімї, йому протипоказана важка фізична праця. Це все призвело до порушення нормального способу життя позивача та моральних страждань.

Поряд з тим, суд вважає недоведеним розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди в сумі 100000 грн.. Він продовжує працювати на посаді оператора котельні, отримує таку саму заробітну плату, умови його праці не змінилися.(а.с.37,38)

Відповідно до розяснень, які містяться в п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» про те, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням обставин справи, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягнненю з ДП „Житомирський облавтодор в сумі 45000 грн., враховуючи, що страховиком моральна шкода відшкодована в добровільному порядку в межах розміру, встановленого Законом „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з ДП „Житомирський облавтодор 45000 грн. на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрат по сплаті судового збору. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "Страхова група"Ю.БІ.АЙ, ДП „Житомирський облавтодор, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та майну внаслідок скоєння кримінального правопорушення за участю джерела підвищеної небезпеки, задовольнити частково.

Стягнути з ДП „Житомирський облавтодор ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 45000 грн.. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

В позові до приватного акціонерного товариства "Страхова група"Ю.БІ.АЙ" відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії

цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.