Номер провадження: 22-ц/785/2696/15
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Павлючук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 правонаступника ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 правонаступника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 правонаступника ОСОБА_7, треті особи : ОСОБА_8, комунальне підприємство "Одесміськелектротранс" правонаступник комунального підприємства "Авто-Сервіс" про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

19.03.2004 року, ОСОБА_4 звернувся із позовом про стягнення солідарно з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, і, остаточно уточнивши вимоги, позивач просив стягнути з ОСОБА_7/правонаступник ОСОБА_6/ і ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 14 233,36 гривень і 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Позов обгрунтовано тим, що 26.01.2004 року о 12 годині на проспекті Академіка Глушка у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), внаслідок якої автобус ПАЗ № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5здійснив наїзд на автомобіль БМВ НОМЕР_4, який належав на праві власності ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що водій ОСОБА_5 порушив Правила дорожнього руху (далі-Правила), оскільки порушив правила маневрування й не обрав безпечний інтервал, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5позивачу була завдана матеріальна шкода у вигляді махнічних пошкоджень автомобіля, позивач просив позов задовольнити.

Представник ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_5позов не визнали.

Третя особа ОСОБА_8 позов підтримав, а представник комунальної установи "Авто-сервіс" проти позову заперечував.

Справа слухалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.01.2013 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду й на необгрунтованість відмови у позові.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач ОСОБА_7(а.с.225,226 т.3), а ІНФОРМАЦІЯ_2 промер позивач ОСОБА_4 (а.с.177 т.3).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 року до участні у справі залучена правонаступник позивача ОСОБА_4, його вдова ОСОБА_3(а.с.211,214 т.3).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 року третя особа комунальне підприємство "Авто-сервіс" /далі-"Авто-сервіс"/ замінено на правонаступника - комунальне підприємство "Одесміськелектротранс" /далі-ОМЕТ/ (а.с.9,10 т.4).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.05.2015 року до участі у справі залучена правонаступник відповідача ОСОБА_7, його вдова ОСОБА_6 (а.с.35,36 т.4).

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п. п. 3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивачка ОСОБА_3, правонаступник ОСОБА_4 підтримала позов у частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 14 233,36 гривень, завданої внаслідок ДТП, яке мало місце 26.01.2004 року о 12 годині на проспекті Ак. Глушка у м. Одесі і сталося через зіткнення автобуса ПАЗ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5.і автомобіля БМВ НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 (власник автомобіля - ОСОБА_4).

Відповідачами у справі визначені водій ОСОБА_5.і ОСОБА_6, правонаступник ОСОБА_7 /власник автобуса ПАЗ НОМЕР_1/, а третьою особою до участі у справі залучено ОМЕТ, правонаступник "Авто-сервіса" (а.с.5,6,37-39 т.1, а.с. 35,36,51-54 т.3).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди джерелом підвищеної небезпеки під час виконання трудових /службових/ обов'язків, які регулюються нормами ЦК України та Законом України "Про автомобільний транспорт".

Встановлено, що 26.01.2004 року о 12 годині на проспекті Академіка Глушка у м. Одесі автобус ПАЗ НОМЕР_1, власником якого був ОСОБА_10, під керуванням водія ОСОБА_5 зіткнувся з автомобілем БМВ /власник ОСОБА_4/ під керуванням водія ОСОБА_8, при цьому, автобус здійснював перевезеня пасажирів у міському сполученні автомобільним транспортом за маршрутом №191. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Причиною ДТП стало порушенням водієм ОСОБА_5 п. 13.1 Правил, а саме: об'їзджаючи транспортний засіб, який зупинився, водій не обрав безпечний інтервал (а.с.7-11,14,50-62 т.1, а.с.46 т.2).

З матеріалів справи вбачається, що за рішенням тендерного комітету № 8 від 26.12.2011 року "Авто-сервіс" став переможцем конкурсу і згідно договору №7 від 29.12.2001 року, уклав договір із Управлінням транспортного комплексу виконавчого комітету Одеської міської ради (далі-Управління) та взяв на себе зобов'язання перевозити пасажирів у міському сполученні автомобільним транспортом, зокрема маршрутом №191.

Згідно п.п.2.3.1,2.3.2 зазначеного договору від 29.12.2001 року, перевізник зобов'язаний зареєструвати в управлінні автобуси /мікроавтобуси/, які будуть використовуватись для перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування. Надати перелік /П.Ф.Б/ водіїв, які закріплені за автомбусами. Надати відомості про прийнятих на роботу водіїв, які будуть обслуговувати міські автобусні маршрути і на звільнених водіїв /із зазначенням причин звільнення/. Допускати до роботи на маршрутах водіїв, які мають професійну підготовку і категорії для управління пасажирським автобусом, необхідний стаж та досвід роботи, тих, хто пройшов навчання по охрані праці, безпеці руху і Правил перевезення пасажирів. Не допускати до перевозок у якості водіїв сумісників-працівників інших підприємств. (а.с.225-233 т.1).

Документами, на підставі яких "Авто-сервіс", як автомобільний перевізник, повинен був здійснювати пасажирські перевезення, у тому числі міським маршрутом №191, мали бути зокрема: ліцензія; договір із органом місцевого самоврядування; паспорт маршруту й документ, який засвідчував використання автобуса на законних підставах (ст. 38 Закону України "Про автомобільний транспорт", а.с.46,222,223 т.1).

Автомобільний перевізник - переможець конкурсу повинен самостійно забезпечувати перевезення (ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Встановлено, що 01.01.2004 року між "Авто-сервіс" і ОСОБА_7, як приватним підприємцем, укладено договір №17, предметом якого становила діяльність з організації перевезення пасажирів і багажу власником або залученим транспортом підприємця (ОСОБА_7) по маршруту, працюючому у режимі маршрутного таксі (а.с.28,224 т.1).

Між ОСОБА_7 та "Авто-сервіс", на підставі договору від 01.01.2004 року, фактично склались відносини з найму /оренди/ транспортного засобу, оскільки для здійснення своєї ліцензійної діяльності з автобусного перевезення пасажирів "Авто-сервіс" мало право використовувати лише власні або орендовані транспортні засоби.

Між тим, п.2.2.1 договору від 01.01.2004 року про право підприємця за згодою із підприємством приймати на роботу водіїв суперечить ст. ст. 18, 29, 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п. 2.3.1 договору від 29.12.2001 року між "Авто-сервісом" і Управлінням, а тому договір від 01.01.2004 року у цій частині є недійсним.

Оскільки "Авто-сервіс" не мало належно оформленого договору найму транспортного засобу - автобуса ПАЗ НОМЕР_1, саме договір від 01.01.2004 року є доказом того, що "Авто-сервіс" використовувало автобус ПАЗ, власником якого був ОСОБА_7, на законних підставах.

Разом з тим, ОСОБА_7, в силу ст.ст. 9, 38 Закону України "Про автомобільний транспорт" не був автобусним перевізником, оскільки не укладав договору із органом місцевого самоврядування на здійснення перевезень по автобусному маршруту №191, не мав ліцензії та умов для здійснення діяльності з перевезення пасажирів й фактично не допускав до роботи на автобусному маршруті №191 водія ОСОБА_5

"Авто-сервіс", фактично допустивши до роботи водія ОСОБА_5, належним чином не уклав трудовий договір із ним й не надав Управлінню відомості стосовно водія ОСОБА_5, який обслуговував у якості водія міський автобусний маршрут №191, що підтверджується, зокрема шляховим листом від 26.01.2004 року та поясненнями ОСОБА_5 від 26.01.2004 року органам ДАІ (а.с.59, 221 т.1).

У розумінні ст. 24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані але працівника фактично допущено до роботи.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку "Авто-Сервіс" порушив вимоги ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки "Авто-Сервіс", як автомобільний перевізник, належним чином не організував роботу водіїв й порушив ліцензійні умови здійснення господарської діяльності з надання послуг по перевезенню пасажирів автомобільним транспортом, оскільки не оформив трудовий договір із ОСОБА_5, відповідно до вимог КЗпП України.

Наявна у справі довіреність на право керування транспортним засобом - автобусом ПАЗ, видана ОСОБА_7на ім'я ОСОБА_5, у даному випадку не свідчить про відносини між роботадавцем і його працівником, а вказівка "керувати з правом перевезення пасажирів автобусом пасажирським", в силу ст.ст. 18,29, 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" - є недійсною (а.с.20 т.1).

У розумінні ст. ст. 1172, 1187 ч. 2 ЦК України, автомобільний перевізник "Авто-сервіс", який наймав автобус ПАЗ НОМЕР_1 на підставі договору із ОСОБА_7 від 01.01.2004 року, - 26.01.2004 року був володільцем джерела підвищеної небезпеки й організовував перевезення пасажирів по автобусному маршруту №191 у м. Одесі та допустив до роботи на зазначеному автобусному маршруті водія ОСОБА_5

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що належним відповідачем у даній справі за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди є ОМЕТ, правонаступник "Авто-сервіса".

Між тим, ОМЕТ, правонаступник "Авто-сервіса", залучений до участі у справі у якості третьої особи.

За змістом ст. 303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції апеляційний суд позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача/співвідповідача.

Оскільки до участі у справі не залучено належного відповідача/співвідповідача - ОМЕТ, правонаступника "Авто-Сервіса", колегія суддів відмовляє у позові саме з цих підстав.

Відмова у позові із зазначених апеляційним судом підстав не є перешкодою ОСОБА_3 для повторного звернення до суду із позовом до належного відповідача.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції відмовив у позові з тих підстав, що не доведена вина ОСОБА_5, рішення суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п..п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 правонаступника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2013 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3, правонаступнику ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_5 і ОСОБА_6, правонаступника ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду україни з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колеснікова