Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 листопада 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду 28.09.2015 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву відповідача та додані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту № 500201981 від 05.04.2011 року. Згідно з умовами договору кредиту № 500201981 від 05.04.2011 року, ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 13080 грн., з кінцевим строком погашення до 07.10.2013 року. Відповідач виконував договір з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати. Сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. В наслідок цього ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав. Та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, але ці вимоги відповідачем були проігноровані, а заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500201981 від 05.04.2011 року. укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року становить 21 619,44 грн., що складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 9269,62 грн., прострочених відсотків за користування кредиту 2279,82 грн., простроченої комісії 4320 грн., пені 5750 грн. З метою вирішення питання, щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитом, позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. В звязку з тим, що вирішити спір мирним шляхом є неможливим, то позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 21619 грн. 44 коп. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, від представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечення на позов до суду не надано, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України).

Судом встановлено, що 05.04.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № 500201981 про надання кредиту. Відповідно до договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 13080,00 грн. строком з датою повернення кредиту 07.10.2013 року. Позичальник взяв на себе обовязок сплачувати платежі за кредитом щомісячно згідно графіку погашення заборгованості. За користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати: процентну ставку за користування кредитом, в розмірі 17 % річних, за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісію за обслуговування кредиту 240,00 грн. щомісячно, що підтверджується копією договору (а.с. 13-15).

Підписавши договір відповідач взяв на себе обовязок вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму боргових зобовязань, відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 14-15).

Відповідачу було видано кредит в обумовленому договором розмірі, що не заперечується сторонами.

Однак відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з умовами договору був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій договором сумі та порядку, але умови договору порушив, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року (а.с. 5-8), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», сторони домовились про наступне, фактор зобовязався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнту право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки що передбачені умовами основних договорів.

Відповідно до витягу з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право вимоги по кредитному договору № 500201981 від 05.04.2011 року з загальною сумою заборгованості за кредитним договором 21 619,44 грн. яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 9269,62 грн., прострочених відсотків за користування кредиту 2279,82 грн., простроченої комісії 4320 грн., пені 5750 грн., що підтверджується витягом (а.с. 9).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Заборгованість перед первісним кредитором станом на 23.12.2011 року становить 21 619,44 грн., що складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 9269,62 грн., прострочених відсотків за користування кредиту 2279,82 грн., простроченої комісії 4320 грн., пені 5750 грн.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 21 619,44 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 21 619 грн. 44 коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212 215, 224-228, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» () заборгованість за кредитним договором № 500201981 від 05.04.2011 року в сумі 21 619 грн. 44 коп. ( двадцять одна тисяча шістсот девятнадцять гривень 44 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» () судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. ( двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_3