Справа № 461/4733/15-ц
Провадження № 6/461/107/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

розглянувши подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 вмотивоване тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 46358145 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» заборгованості на загальну суму 501157,53 грн.

Зазначає, що на даний час рішення суду не виконані, боржник ігнорує виклики державного виконавця. Інформація про доходи чи заробіток боржника, згідно даних ДПС та ПФУ, відсутня. Постановою державного виконавця від 03 лютого 2015 року накладений арешт на майно боржника. Відповідно до відомостей органів реєстрації у власності боржника рухоме та нерухоме майно відсутнє. Просить суд тимчасово обмежити громадянку ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись.

Державний виконавець до суду не прибула. У письмовому клопотанні просила справу слухати без її участі, подання підтримала та просила задовольнити.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання, вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Приписами статті 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Судовим розглядом встановлено, що державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження:

- від 24 червня 2014 року № 43736772 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми 2262,54 грн. (а.с.3);

- від 24 червня 2014 року № 43735742 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми 229,40 грн. (а.с.5);

- від 14 липня 2014 року № 43944535 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» суми 496845,59 грн. (а.с.7);

- від 14 липня 2015 року № 43944228 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» суми 120,00 грн. (а.с.9).

При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду.

Дані виконавчі провадження постановами від 03 лютого 2015 року обєднані у зведене виконавче провадження (а.с.3,5,7,9зв.б.). Постановою від 03 лютого 2015 року арештоване майно боржника та оголошена заборона його відчуження (а.с.11зв.б.).

Проведені в подальшому державним виконавцем виконавчі дії щодо розшуку майна боржника результатів не дали (а.с.13-16). Станом на день розгляду вказаного клопотання заборгованість боржником не погашена, виконавче провадження не закінчене.

Враховуючи, що сума заборгованості є значною, боржником не вчиняються дії по погашенню заборгованості, без встановлення вказаної заборони у ОСОБА_1 буде існувати можливість в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Статтею 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» передбачено, що обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а п. 8 зазначеної статті покладає на державну прикордонну службу України обов'язок запобігання і недопущення в'їзду та виїзду за кордон з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з України.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, - задовольнити.

Встановити громадянці України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України до повного виконання майнових зобов'язань у зведеному виконавчому провадженні № 46358145 у розмірі 501157,53 гривень.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити Адміністрації Державній прикордонної служби України для виконання.

Ухвала суду в частині тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 підлягає до негайного виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом п'яти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова