Справа № 278/291/15ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді - Баренко С. Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І.,

розглянувши клопотання Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання та виконання на території України рішення суду Світлогірського району Гомельської області Республіки Білорусь від 23.12.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання Головного управління юстиції у у Житомирській області про визнання та виконання на території України рішення суду Світлогірського району Гомельської області Республіки Білорусь від 23.12.2014 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 30.09.2013 і до повноліття дитини.

Листом від 02.03.2015 суд повідомив боржника про надходження клопотання стягувача і запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

У письмовій заяві до суду ОСОБА_1 просив розглянути клопотання без його участі, заперечень не надав, зазначив, що по можливості надає допомогу дитині добровільно.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

За правилами ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародним договором, що регулює визнання та виконання рішення Республіки Білорусь, є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 р. (далі - Мінська Конвенція). Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 394 ЦПК України).

Відповідно до ст. 53 Мінської Конвенції до клопотання додаються: 1) рішення іноземного суду або його засвідчена копія та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню; 2) документ, із якого видно, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд; 3) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Мінської Конвенції правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної сторони, на території якої постійно проживають діти.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 24.12.1999 р. №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (далі - Постанова ВСУ), виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа.

За п. 12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вказаної Постанови ВСУ визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (ч.1 ст. 391 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Світлогірського району Гомельської області Республіки Білорусь від 23.12.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 30.09.2013 і до повноліття дитини.

В матеріалах клопотання містяться довідки, що боржник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, рішення набрало законної сили та підлягає виконанню. На території Республіки Білорусь вказані ухвали не виконувались.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, судом встановлено, що вони відповідають вимогам ст. 394 ЦПК України.

Згідно із п. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а саме 28.04.2015 року, курс білоруських рублів по відношенню до гривні України встановлено Національним банком України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національного банку України, який становить 0.0153 гривень (за 10 білоруських рублів).

Керуючись: Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 390 - 398 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління юстиції у Житомирській області задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Світлогірського району Гомельської області Республіки Білорусь від 23.12.2014 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 леонідовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 30.09.2013 і до повноліття дитини.

В дохід Республіки Білорусь стягнути з ОСОБА_1 950300 рублів її Національного банку державного мита, що еквівалентно 1453 грн. 95 коп.

Стягнення проводити в гривнях, а перерахування в білоруських рублях за курсом Національного Банку України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.Г.Баренко