пр. № 4-с/759/31/15
ун. № 759/1251/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Лук'яненко Л.М.,

при секретарі Борей В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2, Прокурора Святошинського району м. Києва, департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві на постанову про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення державного виконавця.

Скаргу мотивовано тим, що вона звернулась зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45826404 до начальника Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, оскільки на її думку вона винесена з порушення норм чинного законодавства, а саме, державним виконавцем не перевірено повноваження прокурора представляти інтереси стягувача у даному виконавчому провадженні. Вважає, що прокурор в порушення норм права, здійснював представництво позивача ОСОБА_3 без документального підтвердження неспроможності позивача самостійно звернутись до суду. У матеріалах справи, зазначає, є лише копія посвідчення інваліда 2 групи, жодного медичного документу щодо стану здоров'я чи неспроможності позивача самостійно реалізовувати власне право на звернення за судовим захистом.

Про винесення такої постанови заявник дізнався лише 16 січня 2015 року, тому строк на подачу скарги у неї виник лише з 16 січня 2015 року, і вона має право на протязі 10 днів подати до суду скаргу. Вважає, що виконавче провадження відкрито безпідставно, тому просила суд поновити пропущений строк звернення до суду та зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві скасувати постанову від 12.12.2014 року головного державного виконавця Цимбал О.П. про відкриття виконавчого провадження ВП №45826404.

Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві надав суду копію матеріалів виконавчого провадження №45826404, номер за ЄДРВП: 45826404 (а.с.33-44).

В судове засідання заявник та представник заявника зявились, скаргу підтримали в повному обсязі з підстав викладених в скарзі.

В судове засідання з'явився ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував.

В одному з судових засідань прокурор, проти задоволення скарги заперечувала, в наступні не з*явилась , про день слухання справи повідомлена належним чином .

Представник відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві заперечує проти скарги .

Представник департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 386 Цивільним процесуальним кодексом України та на належність повідомлення відділ державної виконавчої служби про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи.

Суд, вислухавши учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається наступне.

21 серпня 2014 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва задоволено основний позов Прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-тя особа Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про звільнення самовільно зайнятої ділянки, відновлення її меж - задоволено та зобов'язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,0081га, яка є частиною земельної ділянки площею 0,0591 га по АДРЕСА_1 :75:817:0017) (с/т "Авіатор") у Святошинському районі м. Києва, що належить ОСОБА_3 та привести її у придатний для використання стан. В зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання акту на право власності на земельну ділянку недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 01.09.2014 року, яка була розглянута та Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2014 року залишено без змін.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2014 року набрало законної сили 22.10.2014 року.

З заявою про відкриття виконавчого провадження до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 05.12.2014 року звернулась прокуратура Святошинського району м. Києва. (а.с. 24)

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 12.12.2014р. відкрито виконавче провадження ВП №45826404 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/759/979/14, виданого 28.11.2014 року Святошинським районним судом м. Києва про зобов'язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтованою площею 0,0081 га, яка є частиною земельної ділянки площею 0,0591 га по АДРЕСА_1 :75:817:0017) (с/т «Авіатор» у Святошинському районі м. Києва. Що належить ОСОБА_3 та привести її у відповідний стан. (а.с.36-зворотня сторона).

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції та рішенням апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, справу від 10.02.2015 року направлено для розгляду касаційної скарги.

16.02.2015 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

В судовому засіданні від 16.02.2015 року розглянуто вищевказане клопотання, постановлено ухвалу якою, до розгляду справи по суті на набрання ухвали законної сили - зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 2/759/979/14 виданого 28.11.2014 року Святошинським районним судом м. Києва про зобов'язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0.0081 га , яка є частиною земельної ділянки площею 0.0591 га по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м.Києва ( СТ « Авіатор « ) , що належить ОСОБА_3 та привести її у придатний для використання стан.

За ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що прокурор Святошинського району м. Києва, користуючись своїм правом встановленим ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до п. 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову;назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Доказів того, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2014 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в матеріалах справи не міститься. Оскільки, судом встановлено, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2014 року винесена з дотриманням норм закону та в межах повноважень державного виконавця, а інших вимог заявник в своїй скарзі не зазначав, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України - за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки, встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази підтверджують те, що дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Цимбал О.П. під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними та відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

Разом з тим, із наданих до суду документів вбачається, що заявником строк звернення до суду з даною скаргою пропущено з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати розподілу не підлягають і відносять на рахунок держави.

Враховуючи наведене вище, на підставі ст.124 Конституції України, ст. ст. 1, 6, 11, 12, 17, 18, 25 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2, Прокурора Святошинського району м. Києва, департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві на постанову про відкриття виконавчого провадження- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі набрання ухвали Святошинського районного суду м. Києва 10.03.2015 року законної сили - поновити стягнення на підставі виконавчого листа №2/759/979/14 року виданого Святошинським районним судом м. Києва про зобов"язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0.0081 га , яка є частиною земельної ділянки площею 0.0591 га по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м.Києва ( СТ "Авіатор"), що належить ОСОБА_3 та привести її у придатний для використання стан, яке було зупинено відповідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року.

Суддя: