Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0608/2-2244/12 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І.В. (Житомирський р/с)
Категорія 19 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, орган опіки та піклування Зарічанської сільської ради Житомирського району про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит", третя особа - орган опіки та піклування Зарічанської сільської ради Житомирського району про зняття заборон та припинення іпотеки за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит", ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Житомирського райсуду Житомирської області від 03 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2012 року Банк звернувся до суду з позовом, та, враховуючи уточнені позовні вимоги, остаточно просив звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, площею 0,0781 га, кадастровий номер :02:001:0978, що знаходиться за вказаною адресою, які належать на праві власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №08/08, укладеним 25.02.2008р. між Банком і ОСОБА_4, в сумі 2009922 грн. 23 коп., з яких станом на 20.01.2014р.: 478556,14грн. - борг за кредитом, 238636,81грн. - %, 362603,44грн.-пеня за несвоєчасне повернення кредиту; станом 12.12.2012р. 155385,41грн. - пеня за несвоєчасне повернення %, 26916,89грн. - 3% річних від простроченої суми процентів згідно п.6.5. кредитного договору та ст. 625 ЦК України, 596633,24грн. - 30% річних від простроченої суми кредиту, згідно п. 6.5. договору та ст. 625 ЦК України станом на 20.01.2014р.; 80628 грн. 48 коп. інфляційних втрат за прострочення повернення кредиту згідно зі ст. 625 ЦК України, станом на 12.12.2012р.; 70561,82грн. інфляційних втрат за прострочення повернення % згідно ст. 625 ЦК України станом на 12.12.2012р. Крім того, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, визначити початкову ціну земельної ділянки - 78595грн., житлового будинку - 654419грн., виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інших осіб, які зареєстровані у спірному житловому будинку, що є предметом іпотеки, стягнути судові витрати в сумі 3654грн.

В ході судового розгляду ОСОБА_3 було притягнуто в якості співвідповідача, оскільки спірне майно належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Зазначав, що 25.02.2008р. між АКБ "Національний кредит" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №08/08, відповідно до якого позичальнику надано у кредит 640000грн. на строк до 23.02.2018р., зі сплатою 17% річних, з 15.05.2008р. - 19% річних, з 31.10.2008р. - 25% річних. Крім того, в цей же день між Банком та позичальником укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_4 передав в іпотеку незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку площею 0,17 га, що знаходяться за адресою:АДРЕСА_1. Додатковою угодою № 1 до іпотечного договору від 06.12.2011р. сторонами погоджено новий предмет іпотеки - спірний житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0781 га, кадастровий номер :02:001:0978. 06.12.2011р. ОСОБА_4, з дозволу Банку, продав вказаний житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_2 ОСОБА_4 не виконував належним чином умови кредитного договору.

У липні 2013р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом. Просили припинити іпотечний договір від 25.02.2008р. і договір про внесення змін до іпотечного договору №1 від 06.12.2011р., укладені між Банком і ОСОБА_4, зняти заборону та припинити іпотеку щодо житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, площею 0,0781 га, кадастровий номер :02:001:0978, за вказаною адресою, накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору від 25.02.2008р. і договору про внесення змін до нього; виключити з Єдиного реєстру заборон та їх обтяжень майно - вказаний житловий будинок, земельну ділянку площею 0,0781 га, кадастровий номер :02:001:0978; виключити з Державного реєстру іпотек вказаний житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, площею 0,0781 га, кадастровий номер :02:001:0978, за вказаною адресою. Зазначав, що ними в період шлюбу придбано вищевказане нерухоме майно з дозволу Банку, відповідно до вимог п.п. 5.2,5.3 іпотечного договору. Кошти за даною угодою перераховані на рахунок ПАТ "Банк Національний кредит" для погашення кредитної заборгованості. Крім того, Банк не укладав з ними будь-яких іпотечних договорів. Вважають, що іпотечний договір припинив свою дію.

Рішенням Житомирського райсуду від 03 березня 2014р. у задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на іпотечне майно та виселення, та ухвалити нове рішення про задоволення вказаних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що судом безпідставно не застосовано до даних правовідносин положення ст. 23 Закону України "Про іпотеку" та п. 5.1. договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 06.12.2011 року, внаслідок чого ухвалено незаконне рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, просять скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення їх позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначають, що Банк надав згоду на продаж будинку, всі кошти від продажу були направлені на погашення кредитної заборгованості. Крім того, Банк не укладав з ними іпотечний договір, а тому не може звертати стягнення на їх майно.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15.04.2014р. рішення Житомирського райсуду від 03.03.2014р. скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014 року рішення апеляційного суду Житомирської області від 15.04.2014р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Зазначено, що судами не з'ясовано та не перевірено, яка заборгованість існувала у ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу від 06.12.2011р., та межі відповідальності відповідачів за іпотечним договором.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 14.10.2014р. рішення Житомирського райсуду Житомирської області від 03.03.2014р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову ПАТ "Банк Національний кредит" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, орган опіки та піклування Зарічанської сільської ради Житомирського району про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог з інших підстав. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року рішення апеляційного суду Житомирської області від 14.10.2014р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПАТ "Банк Національний кредит" підлягає відхиленню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 25 лютого 2008р. між АКБ «Національний кредит», правонаступником якого є позивач, і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 08/08, за яким останньому було надано 640000грн. терміном до 23 лютого 2018р. зі сплатою 17% річних, з 15 травня 2008р. ? 19 % річних, з 31 жовтня 2008р. ? 25 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 25 лютого 2008р. Банк і ОСОБА_4 уклали договір іпотеки, відповідно до якого він передав банку в іпотеку незавершений будівництвом житловий будинок і земельну ділянку площею 0,17 га по АДРЕСА_1. Додатковою угодою від 06.12.2011р. №1 до іпотечного договору сторонами погоджено новий предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0781га, кадастровий номер :02:001:0978. ОСОБА_4 отримав дозвіл Банку на продаж предметів іпотеки за умови направлення коштів, отриманих від їх продажу на погашення заборгованості перед банком за кредитним договором від 25.02.2008р. № 08/08 (а.с.12, т.2). Відповідно до договорів купівлі-продажу від 06.12.2011р., укладених за згодою банку між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, до останньої перейшло право власності на спірні житловий будинок і земельну ділянку.

Згідно з п.5.1 договорів купівлі-продажу продавець довів до відома покупця, а вона взяла до уваги, що на момент укладення цих договорів спірне майно перебуває у заставі Банку відповідно до договору іпотеки від 25.02.2008р. за зобов'язаннями ОСОБА_4, що випливають із кредитного договору від 25.02.2008р. №08/08. Також зазначено, що даний договір укладається за письмовою згодою Банку (ст.9 Закону України «Про іпотеку»). При цьому Покупець своїм підписом підтверджує, що їй роз'яснено та вона згодна з тим, що відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку» набуває статусу іпотекодавця і має всі права та несе всі обов'язки за іпотечним договором у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на зазначене майно. На укладання договорів купівлі-продажу чоловіком ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надано дозвіл (а.с. 183, т.2). ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_4 700000грн. за купівлю вказаного майна. 06 грудня 2011р. ОСОБА_4 сплачено Банку 700000грн. на погашення заборгованості за кредитним договором від 25 лютого 2008 року № 08/08 (а.с.11 т.2).

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що 06.12.2011 року (в день укладення договору купівлі-продажу) ОСОБА_4 вніс на рахунок Банку 700000 грн., які він отримав від відповідачів за продаж спірних будинку та земельної ділянки площею 0,0781 га., що підтверджується квитанцією №435307 від 06.12.2011 року.

Доводи Банку про те, що вищевказані кошти внесено боржником від продажу іншого будинку, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Рішенням Житомирського районного суду від 06 вересня 2013р. визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності по ? частини за кожним на спірні житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0781га (а.с.104, т.2).

Згідно зі ст.7 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнитисвою вимогу за основним зобов'язанням у повномуобсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до п.5.3 договору іпотеки, укладеного між Банком і ОСОБА_4 25 лютого 2008р., задоволення вимог іпотекодержателя за договором про іпотечний кредит шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки може бути вчинене в позасудовому порядку шляхом продажу безпосередньо іпотекодавцем предмета іпотеки третій особі на користь іпотекодержателя.

Згідно з п.7.2 указаного договору іпотеки даний договір іпотеки діє до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором про іпотечний кредит (з урахуванням усіх змін і доповнень до нього) або до припинення іпотеки у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст.17,12 Закону іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Статтею 17 цього ж Закону визначені підстави припинення іпотеки. Зокрема, іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Банк отримав кошти з реалізації предметів іпотеки на продаж яких він надав згоду.

Іпотекодержатель позбавлений можливості задовольнити свої вимоги двічі за одним і тим самим договором.

Відповідно до ст.1,ч.1 ст.4 Закону іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004р. №410 затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, відповідно до ст.ст.6,25,26 якого внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду.

Статтею 23 Закону визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Указана правова позиція вкладена в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 201цс14.

Вимогами норм процесуального права передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Розширеному тлумаченню зазначена норма процесуального закону не підлягає (ч.2,4 ст.338 ЦПК України).

На підставі наведеного, відповідно до ст.17 Закону договір іпотеки від 25.02.2008р. укладений між Банком і ОСОБА_4 припинено. Інших договорів іпотеки між Банком і новим власником ОСОБА_2 на забезпечення виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору від 25 лютого 2008 року № 08/08 укладено не було. Відсутня і згода ОСОБА_5 на передачу його дружиною ОСОБА_2 спірного майна в іпотеку. На момент укладання нею договорів купівлі-продажу з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна було вилучено запис про обтяження майна іпотекою з Реєстру.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з п. 6 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість доводів Банку викладених в апеляційній скарзі, а також про відсутність у суду підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову, а тому рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення у даній справі є похідними від вимог зустрічного позову про припинення іпотеки щодо житлового будинку та земельної ділянки, які підлягають задоволенню, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення первісного позову є обгрунтованим. А тому рішення суду у зазначеній частині відповідно до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

При цьому суд виходить з таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Зняти заборону та припинити іпотеку щодо житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0781га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0978, накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору від 25.02.2008 року за реєстровим номером 2472 та договору про внесення змін №1 від 06.12.2011 року за реєстровим номером 9919 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 25.02.2008 року за реєстровим номером 2472.

Виключити з Єдиного реєстру заборон та їх обтяжень майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0781га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0978.

Виключити з державного реєстру іпотек житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0781га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0978, яка належить ОСОБА_2.

Припинити іпотечний договір від 06.12.2011 року за реєстровим номером 2472 та договір внесення змін № 1 від 06.12.2011 року за реєстровим номером 9919 до іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 25.02.2008р. за реєстровим номером 2472, що укладені між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит».

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 114грн. 70 коп. судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: