Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2015 Справа №607/13429/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, просить встановити, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_3, який помер 16 грудня 2006 року. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що при реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 11 січня 1964 року у свідоцтві про одруження помилково вказано прізвище заявника та її чоловіка як «Пісаренко». 16 грудня 2006 року чоловік заявника помер, після його смерті відкрилася спадщина, на спадкове майно, до якого належить 1/6 частки квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги по закону після померлого ОСОБА_3 є його дружина заявник по справі, однак оформити свої спадкові права ОСОБА_1 не може у звязку з розбіжностями в документах, які підтверджують родинні стосунки.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану нею заяву підтримала з підстав, викладених у ній.

Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового розгляду повідомлялась. Будь-які відомості про неможливість останньої прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що її неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з 1973 року вона живе по сусідству із ОСОБА_1, а тому знайома із заявником та її чоловіком, який помер, - ОСОБА_3 Свідок часто бувала вдома у заявника, коли ще її чоловік був живим, так як вони дружили сімями, знаходились у приятельських відносинах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою заявника, а тому була знайома із її покійним чоловіком ОСОБА_3 Свідок часто заходила в гості до сімї ОСОБА_3, вони перебували у доброзичливих відносинах.

Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії VI-УР №339804, виданого 11 січня 1964 року Львівським міським палацом одруження, 11 січня 1964 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові «Пісаренко», дружині «Пісаренко».

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 січня 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, дійсно належить за правом спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8.

У будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_2, та в технічному паспорті на вказану квартиру чоловік заявника вказаний як «Писаренко Валерій Борисович».

Згідно довідки №3073 від 09 липня 2007 року, виданої житлово-експлуатаційною конторою, особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_3 відкритий на гр. ОСОБА_3.

Із свідоцтва про смерть серії І-ИД №037299 від 18 грудня 2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ОСОБА_3 16 грудня 2006 року помер.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №135/02-31 від 26 вересня 2014 року, винесеною приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 по спадковій справі №10-2014 у звязку з розбіжностями в документах, які підтверджують родинні стосунки, а саме в прізвищі спадкодавця (ПИСАРЕНКО) і як чоловіка (ПІСАРЕНКО) та спадкоємця (ПИСАРЕНКО) і як дружини (ПІСАРЕНКО).

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу ст.256 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту, в тому числі факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, а також зважаючи на те, що встановлення даного юридичного факту має на меті охорону прав заявника, а саме надає їй право на оформлення своїх спадкових прав після померлого чоловіка, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та встановити факт родинних відносини, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_3, який помер 16 грудня 2006 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213, 215, 234, 256, 259, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_3, який помер 16 грудня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська