Справа № 536/2739/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за обєднаними позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної ради про визначення місця проживання дитини та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про визначення проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної ради про визначення місця проживання дитини, в якому просила суд: визначити місце проживання ОСОБА_3, 24.01.2007 року, з нею ОСОБА_1.

06 січня 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про визначення проживання дитини, в якій він просив суд:

- Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним ОСОБА_2;

- Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ним - ОСОБА_2.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року в одне провадження обєднано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної ради про визначення місця проживання дитини та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про визначення проживання дитини

В судовому засіданні позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечувала частково, а саме щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 .

Представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі, суду пояснила наступне: з 21 грудня 2002 року по квітень 2013 року її довіритель ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За домовленістю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дитина ОСОБА_4 залишився проживати з відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2, а дитина ОСОБА_3 з позивачем за первісним позовом - ОСОБА_1. ОСОБА_6.

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 почав наполягати на тому, щоб дитина - донька ОСОБА_3 проживала разом з ним в с.Єристівка Кременчуцького району Полтавської області. ОСОБА_1 вважає, що в інтересах доньки ОСОБА_3 повинна проживати разом з нею, а не з батьком ОСОБА_2. ОСОБА_1 працює на ПП ОСОБА_7А, її робочий день триває з 8-00 до 17-00, тому вона має час відводити свою дитину ОСОБА_3 до школи, займатися з нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про неї. ОСОБА_1 має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Представник позивача за первісним позовом зазначила, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звільнився з охоронного підприємства «Козацька стріла», офіційно не працевлаштований, мешкає у власному будинку, який не облаштований у повному обсязі всім необхідним для розвитку дітей, не може забезпечувати умови для нормального їх розвитку на навчання. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 проживає у двокімнатній квартирі на другому поверсі 5 - поверхового будинку з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови проживання , виховання та утримання доньки.

Таким чином, проживання дитини ОСОБА_3 з матірю ОСОБА_1 відповідає її інтересам. Вона має можливість забезпечити її належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач за первісним позовом - батько ОСОБА_2 забезпечити не в змозі. Разом з тим, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не чинить жодних перешкод у спілкуванні доньки ОСОБА_3 з батьком - відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2.

Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, вважав їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_8 проти задоволення первісних позовним вимог заперечувала в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі, вважає їх обґрунтованими та суду пояснила, що 17 квітня 2013 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При розірванні шлюбу місце проживання дітей не визначалося.

За усною домовленістю між сторонами син залишився проживати з ОСОБА_2 , а дочка переїхала разом з матір'ю ОСОБА_1 в м. Комсомольськ. Сторони проживають окремо з 10 лютого 2013 року. За час спільного проживання дочки з відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1, у неї неодноразово виявлялися воші, глисти. Восени 2014 року дочка почалася скаржитися на біль в районі шлунку. Після обстеження, лікар поставив діагноз - погроза гастриту.

Зі слів дочки позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 стало відомо, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 практично не готує домашню їжу, вдома відсутні основні продукти, які необхідні для дитячого харчування та розвитку. Все це і стало причиною виникнення загрози гастриту у дочки позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 На даний час відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2Г проживає з співмешканцем, та повністю займається своїм власним життям. Дитина віддана сама собі. Дочка ОСОБА_3 після школи постійно сидить у себе в кімнаті, з нею ніхто не спілкується. В цей час мати або спілкується з співмешканцем або розмовляє по телефону.

ОСОБА_2Г майже нічого не купує дочці з одягу, взуття. Речі, що в неї є зношені, старі. До того ж відповідач ОСОБА_2Г не має постійної роботи та заробітку, та не має власного помешкання. Робота, де вона працює на даний момент є неофіційною, а отже будь - яких гарантій матеріального забезпечення відповідачка дочці дати не може. Квартиру, де вони проживають, орендована. ОСОБА_1 не організовує та не проводить дочці будь - яких заходів відпочинку, відвідування позашкільних гуртків. ОСОБА_1 не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дитини умов проживання. Подальше проживання дитини ОСОБА_3 з матір'ю не тільки не буде відповідати її інтересам, але може й зашкодити її здоров'ю та нормальному розвитку дитини. ОСОБА_2 вміє готувати, шити, прати. В нього є підсобне господарство, яке повністю забезпечує потреби родини в домашньому м'ясі, овочах, фруктах, яйцях. Окрім основної роботи, він має інші навички, що дають змогу додатково отримувати прибуток для родини.

Таким чином, проживання дочки разом зі батьком відповідає її інтересам. Він має можливість забезпечити дочці належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2Г забезпечити не взмозі. Разом з тим, ОСОБА_2 не чинитиме жодних перешкод для спілкування дочки з матірю.

У зв'язку з тим, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, місце проживання дітей не визначалося, виникає необхідність визначити також місце проживання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син фактично залишився проживати з батьком. Йому забезпечені гідні та належні умови проживання, та сам син бажає жити з ним.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Комсомольської міської ради в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності та висновок комісії з питань захисту прав дитини, стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 заперечувала. Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі та вважали їх такими, що підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по первісному позову підлягають задоволенню повністю, а позовні вимоги позивача по зустрічному позову підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що згідно з свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 084344, актовий запис № 17, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 ( дошлюбне прізвище Григоренко) ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2002 року, який був розірваний рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 квітня 2013 року.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 012919 видане повторно 17 серпня 2005 року Пришибською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 209885 видане повторно 18 листопада 2014 року Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Після розірвання шлюбу за усною домовленістю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діти - син ОСОБА_4 залишився проживати з батьком , а дочка ОСОБА_3 залишилася проживати з матірю, що не оспорювалося сторонами в судовому засіданні.

В листопаді 2014 року між сторонами виник спір, щодо визначення місця проживання спільної малолітньої дочки ОСОБА_3

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_3 в місті Комсомольську Полтавської області. В даному населеному пункті знаходиться її місце роботи.

Відповідно до довідки про доходи №1 від 01 грудня 2014 року, що була видана фізичною особою підприємцем ОСОБА_7, та характеристики позивач за первісним позовом ОСОБА_1 працює над декоративним оздобленням дитячого трикотажу, має регулярний стійкий заробіток і нормований робочий день.

ОСОБА_1 відповідно до Характеристики виданої начальником виробництва від 02.12.2014 року характеризується позитивно.

Згідно з наявних у справі характеристик дитини ОСОБА_3, наданих класним керівником та затверджених директором школи, вбачається, що ОСОБА_3 навчається у школі з першого класу. За час навчання дівчинка проявила себе як старанна , дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. До школи дівчинку приводить мати ОСОБА_1. Мати дівчинки регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини в школі. Крім того, допомагає дочці виконувати домашні завдання, контролює своєчасність та якість їх виконання , виконує всі рекомендації вчителя щодо виховання та навчання дитини. Батько ОСОБА_2 до школи не приходить, не відвідав жодного разу батьківські збори, успіхами дочки в навчанні не цікавиться.

Згідно висновку Виконавчого комітету Комсомольської міської ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» від 04.02.2015 року за № 03-26/91, при обстеженні умов проживання гр. ОСОБА_1, проведеного спеціалістами служби у справах дітей 22.10.2014 р., встановлено: родина проживає в орендованій трьокімнатній квартирі в АДРЕСА_1. Житло розміщене на 2-му поверсі 5-ти поверхового будинку і складається з 2-х житлових кімнат (одна кімната заперта і належить власнику квартири). Разом з сім'єю проживає цивільний чоловік гр. ОСОБА_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 Кімнати достатньо умебльовані м'якими і корпусними меблями. В наявності вся необхідна побутова техніка. У дівчинки є окрема кімната. Для відпочинку, сну та занять - створені відповідні умови.

ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, що не оспорюється сторонами.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату ( дохід) за № 434 від 27.10.2014 року та Висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної ради державної адміністрації від 19.02.2015 року за № 1-19/70, ОСОБА_2 працює на посаді охоронця в товаристві з обмеженою відповідальністю "Козацька стріла". За 6 місяців (квітень-вересень 2014 року) отримав заробітну плату в розмірі 9098,08 грн. Однак, в судовому засіданні, було встановлено і не заперечується сторонами, що станом на 11 березня 2015 року ОСОБА_2 звільнився з посади охоронця в ТОВ «Козацька стріла».

ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що він працює неофіційно і його заробітна плата становитиме приблизно 2000 гривень на тиждень, але жодного доказу на підтвердження цих обставин суду не надав, також вказаний факт заперечувався іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до службової характеристики виданої начальником охорони ТОВ «Козацька стріла» ОСОБА_2 зарекомендував себе як дисциплінований працівник, який здатний приймати рішення в складних ситуаціях. Володіє високою працездатністю.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної ради державної адміністрації від 19.02.2015 року за № 1-19/70, малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в 6 класі Пришибської загальноосвітньої школи ІIII ступенів Кременчуцької районної ради Полтавської області (довідка від 22.01.2015 № 20, видана Пришибською ЗОШ І-ІП ступенів). З 2013 року самостійно займається вихованням дитини: систематично цікавиться навчанням та поведінкою ОСОБА_4, контролює відвідування занять, відвідує батьківські збори. Хлопчик має доглянутий, охайний зовнішній вигляд, достатньо харчується, забезпечений шкільним приладдям, одягом та взуттям (інформація щодо виконання батьківських обов'язків громадянином ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, надана Пришибською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів від 23.01.2015 за вихідним № 26).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 09 січня 2015 року було встановлено, що сім'я ОСОБА_2 забезпечена всім необхідним для життя: достатні запаси продуктів харчування, наявний необхідний одяг, взуття, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою, є два легкові автомобілі, два мопеди, мотоцикл. Для дітей облаштовано окрему кімнату, в якій є місце для сну, занять, ігор та відпочинку. Денис та Вероніка забезпечені шкільним приладдям, розвиваючими іграми, спортивним інвентарем та дитячою літературою.

Згідно висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації визначення місця проживання малолітньої дитини № 1-19/70 від 19.02.2015 року , вказано про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Єристівка, вулиці Шевченка, будинок 41.

Згідно висновку Виконавчого комітету Комсомольської міської ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» від 04.02.2015 року за № 03-26/91, вказано про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2.

Згідно з п. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частина 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя

фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для

розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 150, ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов'язані поважати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Деларація прав дитини від 20.11.1959 р. містить принцип 6, за яким дитина не може бути розлучена з матірю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п.1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Аналізуючи зміст висновку Виконавчого комітету Комсомольської міської ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» від 04.02.2015 року за № 03-26/91, суд приходить до висновку про те, що він не містить виняткових обставин щодо особи матері, її поведінки та інше, за яких орган опіки та піклування прийшов до висновку про визначення місця проживання дочки саме з батьком, а не з матірю.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

В даному випадку малолітнім дітям: хлопчику ОСОБА_4 повних одинадцять років, а дівчинці ОСОБА_3 повних вісім років.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він бажає і надалі проживати разом з батьком ОСОБА_2

Малолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні вказувала, що їй добре жити з мамою, але у батька подобається більше.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» від 12.06.1998 р., який є чинним, суд при вирішенні спору про місця проживання дитини має врахувати те, хто із батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов до виховання дитини.

Судова практика твердо стоїть на позиції, що кращі матеріально-побутові умови життя однієї із сторін не можуть бути самодостатньою підставою для передання їй дитини.

Згідно ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання, однак за змістом ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч. 3 ст. 171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У даному випадку, відсутні докази щодо виняткових обставин відносно матері дитини, суд не повязаний при ухваленні рішення з думкою дитини, тому має право постановити рішення всупереч думці дитини.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських відсутність виняткових обставин відносно матері для визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної ради про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про визначення проживання дитини - задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, ст. ст. 14, 57-60,88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області, Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про визначення проживання дитини - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Колотієвський