КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1684/15-ц
Провадження № 2/552/921/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Миронець О.К., за участю секретаря судових засідань - Ваніної Ю.А., позивача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. Свій позов мотивує наступним. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2002 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час подружнього життя у них народився син - ОСОБА_4, який зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. На даний час у ОСОБА_2 разом з сином виникла необхідність виїхати за кордон до Російської Федерації з метою вступу сина до вищого навчального закладу. Оскільки їй потрібен дозвіл батька на виїзд дитини закордон, вона змушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл оформити документи на виїзд неповнолітнього ОСОБА_4 за межі України та на виїзд його за межі України без згоди та супроводу батька, а також допустити негайне виконання рішення суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті "Зоря Полтавщини" №50-52 від 17.04.2015 року.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи, керуючись ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Суд, заслухавши думку позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 14.12.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1998 року, батьком записаний - ОСОБА_3.

Згідно довідки №12864 виданої начальником Київського ВДВС Полтавського РУЮ ОСОБА_2 не отримувала аліменти у період часу з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року.

Згідно характеристики наданої сусідами позивача батька ОСОБА_4 - ОСОБА_3 вони не бачили з часу їх розлучення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Оскільки відповідач не спілкується та не надає письмової згоди на виїзд дитини за кордон, місце перебування його невідоме та враховуючи інтереси неповнолітнього ОСОБА_4, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову в частині надання дозволу ОСОБА_2 на оформлення проїзного документу та на виїзд неповнолітнього ОСОБА_4 за межі України. Що стосується позовної вимоги про негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки ст.367 ЦПК України не передбачене негайне виконання рішення суду по даній категорії справ.

Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини, керуючись ст. 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_2, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 на оформлення проїзного документу на неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 для тимчасового виїзду до Росії без дозволу (згоди) батька дитини - ОСОБА_3 в період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері - ОСОБА_2, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 до Росії без супроводу батька дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави О.К.Миронець