Справа № 504/1273/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Мельниковій В.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи - Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Приватний нотаріус Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, Кордонська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування держреєстрації, встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернулась до суду із позовом до відповідачів, який у січні 2015 року уточнила, і в остаточній редакції просила суд визнати недійсним свідоцтво від 07.12.2005 року про право на спадщину за законом, видане на імя ОСОБА_6, і зареєстрованого у реєстрі за № 4639, посвідченого державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, на земельну ділянку, площею 11,43 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Кордонська сільська рада, і яка залишилась після смерті ОСОБА_7, померлого 30.03.2005 року; визнати недійсним державний акт серії ЯЕ № 672031 від 16.11.2007 року, виданий на імя ОСОБА_6, на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Кордонська сільська рада, і скасувати державну реєстрацію права влаасності; встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

В судовому засіданні представник позивачі позовні вимоги підтримала, і просила їх задовольнити з наступних підстав:

ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2

За життя ОСОБА_7 розірвав шлюб з дружиною ОСОБА_8, і проживав окремо від сімї.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина.

Як стверджує представник позивачів, про наявність будь- якого нерухомого майна, належного батьку за життя, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відомо не було, тому вони і не подавали заяви про прийняття спадщини, і проживали окремо від батька.

Спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7 прийняла ОСОБА_6, яка є матірю померлому.

19.10.2013 року ОСОБА_6 померла, і після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв ОСОБА_4

Як стверджують позивачі, у 2014 році вони випадково дізнались про те, що батькові за життя належала земельна ділянка на території Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, і вважали, що нотаріус, який видав оскаржуване свідоцтво про право на спадщину лише на імя ОСОБА_6, порушив їх права та законні інтереси, оскільки вони також відносяться до спадкоємців першої черги.

Як наслідок, як стверджують у своєму позові позивачі, не може вважатись правомірним виданий на імя ОСОБА_6 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, і наступна державна реєстрація права власності.

Крім того, позивачі стверджують, що оскільки вони з поважної причини, яка виявляється в необізнаності належності батькові нерухомого майна, пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини, то суд має встановити їм додатковий строк для подання відповідної заяви до нотаріальної контори.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вважала їх безпідставними, і послалась на те, що позивачі не підтримували будь- яких стосунків з батьком, проживали окремо від нього, заяв про прийняття спадщини в установлений законом строк не подали, істотних обставин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суду не навели, і тому, як на думку представника відповідача, підстав для задоволення позову не має.

Крім того, одночасно із заперечення на позов, представник відповідача подала заяву про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні представник Управління держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області вважав можливим частково задовольнити позов.

Представники Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а також приватний нотаріус Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи у свою відсутність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні правовідносини:

За життя ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на землю, серії ІІІ ОД № 005675 від 10.08.2000 року належала земельна ділянка, площею 11,43 га, цільове призначення «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка розташована на території Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (т.1 а.с 31).

30.03.2005 року ОСОБА_7 помер (т.1 а.с. 26).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина.

З матеріалів спадкової справи № 286/2005, заведеної 14.07.2005 року до майна ОСОБА_7, померлого 30.03.2005 року, вбачається, що заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_6, яка є матірю спадкодавцеві (т.1 а.с. 21-23, 28).

ОСОБА_6 повідомила про наявність інших спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_9, ОСОБА_3, які приходяться дітьми спадкодавцеві (т.1 а.с. 22).

За вихідним № 604/2-15 29 липня 2005 року державний нотаріус направив на адреси інших спадкоємців лист повідомлення про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до 30 жовтня 2005 року.

Згідно довідки Каїрської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 19.10.2015 року № 493 покійний ОСОБА_7 до дня своєї смерті був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 постійно зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з дати свого народження (довідка Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 19.10.2015 року № 223).

ОСОБА_2 з 26.12.1995 року зареєстрована і проживає за адресою: Одеська облсть, АДРЕСА_1 (довідка Комінтернівської селищної ради № 02-20/3081 від 19.10.2015 року).

07.12.2005 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області на імя ОСОБА_6 видано свідоцтво, зареєстроване у реєстрі за № 4639, про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, площею 11,43 га, цільове призначення «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка розташована на території Кордонської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (т.1 а.с 34).

16.11.2007 року на імя ОСОБА_6 на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом видано державний акт серії ЯЕ № 672031 на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Кордонська сільська рада, і здійснено відповідну державну реєстрацію права власності (т.1 а.с. 60).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт від 06.03.2008 року, який посвідчений державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований у реєстрі за № 454, яким заповіла ОСОБА_4 вищевказану земельну ділянку (т.1 а.с. 48).

19.10.2013 року ОСОБА_6 померла (т.1 а.с. 42).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яку, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 44/2013, заведеної приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, прийняв ОСОБА_4 (т.1 а.с. 36-40).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, виходячи з наведених норм матеріального закону, і встановлених судом фактичних обставин справи, діти спадкодавця були зобовязані подати до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки не проживали постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 є такими, що не прийняли спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_7

Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом України (справа 6-167цс12 від 06 лютого 2013 року), зокрема: «прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину».

Суд встановив, що жодних дій (ст. 1268 ч.3, ст. 1269 ч.1 ЦК України), які б свідчили про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_7, позивачі- Стружак О.М. та ОСОБА_2 не вчинили.

Доводи позову, що нотаріус видав оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом із порушенням, зокрема, не повідомив інших спадкоємців про необхідність подати заяву про прийняття спадщини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як встановлено матеріалами спадкової справи, таке повідомлення нотаріус надсилав позивачам за адресами їх реєстраційного обліку, а обовязку надсилати таке повідомлення зі зворотнім повідомленням законом не встановлено.

Таким чином підстав для визнання недійсним оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину не має.

Можливість визнання недійсним виданого на підставі вищевказаного свідоцтва державного акту на право власності на земельну ділянку, а також скасування державної реєстрації такого права, залежитиме від можливості задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним оскаржуваного свідоцтва.

Отже і в цих частинах позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній йому для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналогічна позиція викладена в частині 1 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду.

Суд вважає, що необізнаність позивачів про належність батькові земельної ділянки, не є поважною причиною для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Інших причин, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення дій, які направлені на прийняття спадщини, у позові не наведено.

Таким чином підстав для задоволення цієї частини позову також не має.

Вирішуючи питання заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з того, що за змістом ст.256 ЦК України позовна давність застосується судом у разі обґрунтованості позовних вимог особи, цивільне право якої порушено.

Разом із тим, вбачається, що позовні вимоги є необґрунтованими, і тому застосування строків позовної давності є безпідставним.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212, 215, 217, 218, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування строків позовної давності відмовити.

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко