Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 7 жовтня 2012 року він із ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Доброводівській сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2, під час якого набули у власність автомобіль Chevrolet Aveo, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я відповідача.

Вартість зазначеного майна становить 104 588 грн.

Посилаючись на те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, просив розірвати їхній шлюб, визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного автомобіля.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який зареєстровано 7 жовтня 2012 року у ВК Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину автомобіля Chevrolet Aveo, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстровано 15 січня 2014 року на ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення ст. ст. 60, 61, 63, 65, 70, 71 СК України, ст. ст. 11, 355, 365, 368, 372 ЦК України, врахувавши роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2011 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», виходив із того, що подальше проживання та ведення спільного господарства між сторонами шлюбу є неможливим, тому, такий шлюб підлягає розірванню, а набуте майно - поділу у рівних частках між позивачем та відповідачем.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель