Провадження № 2-н-609/15
У Х В А Л А

14 серпня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Демидовська А.І. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства „ТРЕСТ „КИЇВМІСЬКБУД-2" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши матеріали заяви, у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмови, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Згідно роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

П. 9 зазначеної вище Постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

З огляду на те, що із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право, суддя приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу та про необхідність повернення заяви заявнику.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Керуючись п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» ст. 99, 100, 210, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В

Публічному акціонерному товариству „ТРЕСТ „КИЇВМІСЬКБУД-2" відмовити у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги.

Роз"яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Солом'янський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.І. Демидовська