Провадження № 2/161/81/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав власника шляхом виселення особи з житла, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист прав власника шляхом виселення його з квартири за адресою: м. Луцьк, вул. Задворецька, 2/30.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2014 року він є власником квартири АДРЕСА_1. В належній йому на праві власності квартирі проживає відповідач ОСОБА_2, проте останній проживає без реєстрації.

Після набуття власності на квартиру ОСОБА_1 поставив до відома відповідача, що буде використовувати належну йому квартиру для власних потреб, а тому зобовязав ОСОБА_2 добровільно виселитись з квартири.

Проте на даний час відповідач не звільнив житло. А позивач не може реалізувати свої права власника, оскільки в квартирі проживає ОСОБА_2 Звільнити добровільно квартиру він відмовляється.

Факт проживання відповідача в квартирі встановлено в ході перевірки Луцьким МВ УМВС України у Волинській області паспортного режиму, про що складено висновок від 18.08.2014 року.

Внаслідок протиправних дій відповідачки вважає себе позбавленим можливості здійснення права власності, у тому числі володіння та користування належним майном, права на здобуття з майна корисних властивостей, можливості видобувати споживчі властивості майна, тобто, позбавлено права власності, оскільки це є складовою частиною права власності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Проаналізувавши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в порядку спадкування став власником квартири АДРЕСА_2, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.08.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна, а отже припиняється і право володіння та користування квартирою у звязку з припиненням права власності на неї. Відповідно до ст. 334 ЦК України у позивача виникло право власності на квартиру.

Відповідно до вказаних вище правових документів та ст. 317 ЦК України позивачу як власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном,однак внаслідок протиправних дій відповідачки позбавлений можливості здійснювати права власності згідно ст. 319 ЦК з врахуванням наступного.

В належній ОСОБА_1 на праві власності квартирі проживає відповідач ОСОБА_2, проте останній проживає без реєстрації.

Після набуття власності на квартиру ОСОБА_1 поставив до відома відповідача, що буде використовувати належну йому квартиру для власних потреб, а тому зобовязав ОСОБА_2 добровільно виселитись з квартири.

Проте на даний час відповідач не звільнив житло. А позивач не може реалізувати свої права власника, оскільки в квартирі проживає ОСОБА_2 Звільнити добровільно квартиру він відмовляється.

Факт проживання відповідача в квартирі встановлено в ході перевірки Луцьким МВ УМВС України у Волинській області паспортного режиму, про що складено висновок від 18.08.2014 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, на свій розсуд здійснювати ремонт у квартирі,тощо.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

В судовому засідані встановлено, що реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає власнику квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Проживанням в квартирі ОСОБА_2 створює ОСОБА_1 перешкоди як власнику, не оплачує плату за утримання будинку та комунальних платежів.

Внаслідок протиправних дій відповідачки позивач позбавлений можливості здійснення права власності, у тому числі володіння та користування належним майном, права на здобуття з майна корисних властивостей, можливості видобувати споживчі властивості майна, тобто, позбавлено права власності, оскільки це є складовою частиною права власності.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Своїм проживанням у спірному житлі ОСОБА_2 створює перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю - квартирою, а тому його слід виселити із квартири АДРЕСА_3.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, ст. 321, 383, 391 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук