Справа № 369/1078/13-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2497/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 28.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Лащенка В.Д., Яворського М.А.,

за участю секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, заінтересована особа державний виконавець Євко Ігор Володимирович,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 22 жовтня 2013 року о 09:20, керуючи власним автомобілем HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 вона рухалася з с. Нове до м. Києва і була зупинена в с. Віта-Почтова на вимогу працівників ДАІ, які повідомили про перебування її автомобіля в розшуку. Оскільки ознайомитися з документом, який ці особи зачитували, їй не дозволили, вона відмовилася виконувати їх наказ без присутності адвоката, після чого їй не повернули документи і не дозволили їхати далі; в подальшому представник відділу державної виконавчої служби повідомив, що її автомобіль арештований і його потрібно передати на зберігання ОСОБА_3 Вказуючи, що державним виконавцем у присутності її чоловіка, адвоката, працівників міліції, ОСОБА_3 та невідомих осіб проводилися наступні незаконні дії: ненадання для ознайомлення документів виконавчого провадження в момент виконання (вилучення майна), неповідомлення працівників ДАІ про розшук майна (автомобіля), залучення працівників ДАІ без належних підстав (автомобіль не знаходився в розшуку на момент виконання), неправомірне блокування своїм особистим автомобілем автомобіля боржника, примусове проникнення до автомобіля не в установленому законом порядку, залучення і не перешкоджання невідомим особам проникнути до автомобіля, які це зробили в хуліганський спосіб за допомогою розбиття скла автомобіля дерев'яною битою, наслідком якого стало нанесення легких тілесних ушкоджень чоловіку ОСОБА_2, не проведення опису особистого майна, яке знаходилось всередині автомобіля.

Просила визнати дії державного виконавця Євка І.В. в процесі розшуку і примусового проникнення до майна боржника за виконавчим провадженням № 2155/11, зазначені вище, незаконними та скасувати постанову про розшук майна від 09 жовтня 2013 року як незаконну.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Заявник ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2015 року та задовольнити скаргу на дії державного виконавця в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги на підставі ст. 387 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що порушень в діях державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень під час вчинення виконавчих дій заявником доведено не було, обставини, викладені в скарзі ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, оскільки вони відповідають матеріалам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 30 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 369/486/13-ц, за яким на користь ОСОБА_4 солідарно стягнуто із ОСОБА_5, ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в сумі 159850 грн. та судовий збір в сумі 1598 грн.

01 жовтня 2013 року постановою державного виконавця Євка І.В. відкрито виконавче провадження ВП № 40030428 за даним виконавчим листом та направлено копію постанови на адресу боржника ОСОБА_2 на адресу АДРЕСА_1.

Згідно довідки центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Києво-Святошинського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області від 03 жовтня 2013 року, автомобіль HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано на ім'я ОСОБА_2

09 жовтня 2013 року державним виконавцем Євко І.В. складено акт про те, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 369/486/13-ц встановлено, що боржник за місцем проживання відсутній, майно боржника, а саме автомобіль HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 відсутнє.

09 жовтня 2013 року постановами державного виконавця Євка І.В. накладено арешт на все нерухоме майно і транспортний засіб HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_2, а також про розшук майна боржника (транспортний засіб), копії постанов направлено на адресу боржника за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки ГУ УДАІ в м. Києві від 30 жовтня 2013 року № 10/29025, 16 жовтня 2013 року транспортний засіб HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 постановлено на автоматизований облік до а/с «Арешт» під «Арешт, заборона на відчуження».

22 жовтня 2013 року державним виконавцем Євко І.В. складено акт опису й арешту майна ВП № 40030428, який розпочато о 10:20, закінчено о 11:20, проводився за адресою АДРЕСА_2; акт складено в присутності понятих, при проведенні опису присутні старший інспектор ВДАІ ОСОБА_6, стягувач ОСОБА_3, боржник ОСОБА_2 Описано і накладено арешт на таке майно: транспортний засіб марки HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 2009 року випуску сірого кольору, належить на праві власності ОСОБА_2 Вказаний автомобіль без наявних дефектів та деформацій лакофарбового покриття та деталей кузова. Знос гуми на колесах приблизно 20 %. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 дата реєстрації 13 квітня 2010 року. Ключі від автомобіля не вилучалися. Автомобіль, а саме його салон та багажник, не описувалися через відсутність допуску боржником. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним: відчуження та користування. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримав ОСОБА_3 Заяв, зауважень під час проведення заходів не надійшло. Сторонам роз'яснено їх право на оскарження дії державного виконавця. На акті поставлені підписи державного виконавця Євка І.В., стягувача ОСОБА_3, понятих ОСОБА_7, ОСОБА_8, старшого інспектора ВДАІ ОСОБА_6 Боржник ОСОБА_2 від підпису відмовилася.

Копію акту опису й арешту майна направлено ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1; на супровідному листі є відмітка, зроблена 24 жовтня 2013 року ОСОБА_2, про отримання копії акта опису.

22 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції із заявою про те, що боржник ОСОБА_2 та група невідомих йому осіб зачинилася в салоні переданого йому на зберігання автомобіля та перешкоджають йому його транспортувати до місця стоянки та зберігання.

23 жовтня 2013 року державний виконавець Євко І.В. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до автомобіля, та виніс постанову № 2155/11 про забезпечення присутності трьох працівників Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області 23 жовтня 2013 року на 17:00 за адресою с. Віта Поштова, вул. К.Маркса, 65 для підтримки громадського порядку під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2013 року задоволено подання державного виконавця, надано дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_2 - автомобіля HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2, який знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, вул. Карла Маркса, на тому місці, де він був зупинений працівниками ВДАІ Києво-Святошинського РВ ГУ, з метою проведення огляду та опису салону та багажника вказаного автомобіля та безперешкодного транспортування до місця його зберігання.

23 жовтня 2013 року державним виконавцем Євко І.В. складено акт опису й арешту майна ВП № 40030428, який розпочато о 18:05, закінчено о 18:50, проводився за адресою АДРЕСА_2, акт складено у присутності понятих. При проведенні опису присутні стягувач ОСОБА_3, боржник ОСОБА_2, дільничний інспектор Києво-Святошинського РВ Шевчук А.В. Описано і накладено арешт на таке майно: транспортний засіб марки HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 2009 року випуску сірого кольору, належить на праві власності ОСОБА_2, має наступне пошкодження: відсутнє бокове скло на задній лівій двері автомобіля. При огляді салону та багажника автомобіля наявних пошкоджень не виявлено. Цінні речі, грошові кошти, документи в салоні та багажнику автомобіля відсутні. Заяв, зауважень під час проведення заходів не надійшло. Копію акту опису та арешту майна отримав ОСОБА_3 Сторонам роз'яснено їх право на оскарження дії державного виконавця у начальника ВДВС в суді. На акті поставлені підписи державного виконавця Євка І.В., стягувача ОСОБА_3, понятих ОСОБА_9, ОСОБА_10, дільничного інспектора Києво-Святошинського РВ Шевчука А.В. Боржник ОСОБА_2 від підпису відмовилася. Копію акту опису й арешту майна направлено ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, на супровідному листі є відмітка, зроблена 24 жовтня 2013 року ОСОБА_2, про отримання копії акта опису.

28 жовтня 2013 року ОСОБА_3 склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ревою Н.І. про те, що отримав від ОСОБА_5 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 161448 грн. на виконання виконавчого листа № 369/486/13-ц, виданого 17 червня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області та не має будь-яких матеріальних та майнових претензій до них стосовно виконання виконавчого листа.

30 жовтня 2013 року державним виконавцем Євко І.В. винесено постанову про припинення розшуку майна боржника, а саме транспортного засобу марки HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, на підставі ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку із сплатою в повному обсязі боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

30 жовтня 2013 року державним виконавцем Євко І.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

28 жовтня 2013 року ОСОБА_2 склала розписку про те, що автомобіль HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 в технічному стані: заднє ліве скло розбито, його пофарбоване покриття відповідає акту опису та арешту майна від 22 жовтня 2013 року, ВП № 40030428 та додатку до акту опису та арешту майна від 23 жовтня 2013 року протокол № 15; претензій до ОСОБА_12, автостоянки, ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції з приводу зберігання автомобіля не має.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права та обов'язки державного виконавця. Так, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, ЦПК України, законами

України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо. При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до п. 24 даної постанови, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як вбачається із матеріалів справи, процесуальні дії, проведені державним виконавцем під час виконання виконавчого листа № 369/486/13-ц, в ході накладення арешту на транспортний засіб боржника та його опису, відповідають вимогам закону, а копії актів опису та арешту майна із зазначенням про відмову ОСОБА_2 підписувати вказані акти направлялися боржнику, причому на супровідних листах про направлення боржнику копій актів опису й арешту майна наявні відмітки ОСОБА_2 про їх отримання, засвідчені власним підписом, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неповідомлення боржника про арешт майна і ненадання йому можливості виконати рішення суду добровільно та про ненадання для ознайомлення документів виконавчого провадження в момент вилучення майна.

Також колегія суддів враховує, що в актах опису й арешту майна від 22 та 23 жовтня 2013 року відсутні заяви та зауваження під час проведення виконавчих дій, відсутні вони і в подальшому на час закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження державний виконавець мав відомості про місце проживання боржника, який не переховувався, вільно користувався своїм автомобілем, відповідно підстав для оголошення розшуку його майна в державного виконавця не було, оскільки підставою для оголошення розшуку автомобіля був акт державного виконавця від 09 жовтня 2013 року про відсутність майна за місцем проживання боржника.

Доводи апеляційної скарги, що 09 жовтня 2013 року державним виконавцем ухвалено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, а постанова про розшук вказаного автомобіля на момент виконання не виносилась, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, оскільки розшук автомобіля оголошено постановою державного виконавця, датованою тим же числом 09 жовтня 2013 року.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність розшуку на транспортний засіб ОСОБА_2 відповідно до листа № 10/30884вх УДАІ ГУМВС України в м. Києві станом на 06 листопада 2013 року, колегія суддів враховує, що згідно іншого листа УДАІ ГУМВС України в м. Києві № 10/31351вх особовий склад підрозділів ДАІ м.Києва орієнтовано на виявлення (тимчасове затримання) транспортного засобу HYUNDAI TUSCON д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 119), а тому відхиляє доводи апеляційної скарги про неповідомлення працівників ДАІ про розшук автомобіля та залучення працівників ДАІ без належних підстав.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано, яким чином відсутність оголошеного розшуку в базі даних УДАІ ГУМВС України суперечить накладенню арешту на розшукуване майно.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановивши обставини, що мають значення для справи, та застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку, що дії державного виконавця Євка І.В. відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 відсутні.

Доводи апелянта, що державним виконавцем здійснювалося неправомірне блокування своїм особистим автомобілем автомобіля боржника, примусове проникнення до автомобіля не в установленому законом порядку без залучення відповідних спеціалістів, залучення і не перешкоджання невідомим особам проникнути до автомобіля, які це зробили в хуліганський спосіб за допомогою розбиття скла автомобіля дерев'яною битою, наслідком якого стало нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5, непроведення опису особистого майна, яке знаходилось всередині автомобіля, належними доказами не підтверджені.

Незважаючи на те, що в апеляційній скарзі стверджується про наявність фотоматеріалів, вони відсутні в матеріалах справи як під час розгляду скарги по суті, так не надавалися і при апеляційному перегляді.

Крім того, колегія суддів враховує, що акти опису й арешту майна від 22 та 23 жовтня 2013 року складалися за участі понятих із зазначенням їх адрес, однак клопотання про допит даних осіб в якості свідків ОСОБА_2 не заявлялося.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, що передбачені ст. 312 ЦПК України, відсутні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Лащенко В.Д.

Яворський М.А.