Справа № 761/3252/15-ц
Провадження №2/761/3172/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Маліновської В.М.,
при секретарі Лазоришинець К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за договором депозиту, -
У лютому 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (Відповідач, Банк, ПАТ «ВіЕйБі) про повернення депозиту та відшкодування збитків.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16 грудня 2013 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір банківського вкладу «Новорічний подарунок. VIP» № 695751/2013 в національній валюті з виплатою процентів щомісяця. В п.1.3. Договору передбачено, що вкладник вносить (перераховує) на депозитний рахунок, зазначеного Договору, грошову суму в розмірі 450 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 763319 від 16.12.2013р. 24 грудня 2013 року Позивачем було додатково залучено грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. на поповнення вкладу «Новорічний подарунок. VIP» № 695751/2013 від 16.12.2013р, що підтверджується Квитанцією № 1189288 від 24.12.2013р. Відповідно до п.1.1. Договору вклад залучається Банком на строк 13 місяців, тобто з 16 грудня 2013 року по 16 січня 2015 року. Згідно п.1.5. розмір процентів, які нараховуються на вклад становить 25 процентів річних. Також для виплати процентів було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1 від 16.12.2013р. На протязі 2014 року ОСОБА_1 частково користувався нарахованими процентами на загальну суму 80 894,29 грн., але потім банком в односторонньому порядку була заблокована можливість користуватися нарахованими процентами. 14 січня 2015 року Позивач завчасно звернувся до відповідача із заявою, що після закінчення строку дії Договору, просить сплатити суму вкладу та нараховані проценти гідно умов Договору, але Відповідач проігнорував таке звернення. В подальшому Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою сплатити грошові кошти за Договором, однак Відповідач відмовлявся сплачувати грошові кошти. Таким чином, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу суму вкладу в розмірі 480 000,00 грн. основного вкладу та нараховані 25 відсотків річних - 51 105,70 грн.
В судове засідання Позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував (а.с.32).
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31), про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 грудня 2013 року між ОСОБА_1 (Вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк», Банком) було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок. VIP» № 695751/2013 (в національній валюті України) (а.с.7), предметом якого було розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Новорічний подарунок. VIP» в національній валюті України на строк 13 місяців, з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів.
Відповідно до п.1.1., 1.3., 1.5. для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок НОМЕР_2, код банку 380537. Сума початкового вкладу 450 000,00 грн. зі ставкою процентів в розмірі 25% річних. Мінімальна сума вкладу - 2 000,00 грн. (п.1.4.).
Пунктом 1.2. Договору встановлено, що Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, код банку 380537, куди Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований Вклад по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів Банк перераховує на Рахунок.
Згідно п.1.7. Договору дата вимогу вкладником вкладу - 16 січня 2015 року.
Водночас, 16 грудня 2013 року між Позивачем та Банком було укладено Договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1 (в національній валюті України), предметом якого було відкриття на ім'я Вкладника іменного вкладного рахунка на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в національній валюті України НОМЕР_1, код банку 380537 (а.с.8).
Сторони договору № 695751/2013 від 16.12.2013р. погодили, що підписавши даний Договір, вони погодили усі істотні умови, які викладені в Договорі та Правилах відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Правила) (п.2.1.).
На виконання умов Договору № 695751/2013 від 16.12.2013р. Позивач вніс на депозитний рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 450 000,00 грн., що підтверджується Квитанцією № 763319 від 16.12.2013р. (а.с.9).
24 грудня 2013 року Позивач додатково вніс на депозитний рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 30 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 1189288 від 24.12.2013р. (а.с.9).
До закінчення строку вкладу, Позивач 15.01.2015 року направив на адресу Банку заяву, в якій просив на підставі п.1.7. Договору банківського вкладу «Новорічний подарунок. VIP» № 695751/2013 від 16.12.2013р. виплатити йому суму депозиту та нарахованих на нього відсотків, в зв'язку із закінченням терміну, на який було укладено вищезазначений договір та розміщено депозит, виплату просив здійснювати з 22.01.2015р. (а.с.12).
Окрім того, до закінчення строку дії депозиту Позивач в грудні 2014 року звертався до Відповідача з вимогою виплатити йому суму депозиту та нарахованих на нього відсотків достроково - з 22.12.2014р. (а.с.10).
Вказані заяви Позивача Відповідач залишив без відповіді та без задоволення.
Разом з тим, судом встановлено, що Позивач в період з січня по жовтень 2014 року користувався процентами, які нараховувалися на суму вкладу та перераховувалися на рахунок Позивача «Для виплат» НОМЕР_1, так сума процентів, яка була використана Позивачем за вказаний період становить 86 086,29 грн., що підтверджується виписками по рахунку «Для виплат», заявами на видачу готівки та платіжним дорученням (а.с.15-22).
Проте, на день розгляду справи, Відповідач не виконав вимоги Позивача щодо повного повернення суми вкладу та нарахованих процентів, в результаті чого заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 531 105,70 грн., що складається з суми вкладу в розмірі 480 000,00 грн. та суми нарахованих та невиплачених процентів по вкладу в розмірі 51 105,70 грн.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Згідно ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
За ч. 5 вказаної статті проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Отже, з наведених норм вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі у відповідності до умов договору.
Так, враховуючи обмеження щодо строку нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками визначені ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором банківського вкладу, сума заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті суми вкладу та нарахованих процентів за Договором банківського вкладу № 695751/2013 від 16.12.2013р. складає 531 105,70 грн., що складається з суми неповернутого вкладу в розмірі 480 000,00 грн. та суми неповернутих відсотків нарахованих за вкладом в розмірі 51 105,70 грн. Доказів зворотного Відповідачем не надано та в судовому засіданні не здобуто.
Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором № 695751/2013 від 16.12.2013р. в загальній сумі 531 105,70 грн.
Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору розмірі 3 654,00 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 625, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за договором депозиту - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 кошти за Договором банківського вкладу «Новорічний подарунок. VIP» № 695751/2013 від 16.12.2013р в розмірі 531 105,70 грн., з яких: - сума неповернутого вкладу в розмірі 480 000,00 грн.; - сума неповернутих відсотків нарахованих за вкладом в розмірі 51 105,70 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі) на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: