У х в а л а

24 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Романюка Я.М.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 та Романюк

ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ковельської міської ради, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання незаконними рішень міської ради, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

26 серпня 2015 року ОСОБА_4. та ОСОБА_11 звернулися до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4. та ОСОБА_11 зазначають, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 2 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області

від 6 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання незаконними рішень міської ради, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено, позов ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вищезазначені судові рішення на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_4. та ОСОБА_11 просять скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4. та ОСОБА_11 наводять ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня, 30 жовтня 2013 року, 2014 року, 1 жовтня, 12 та 26 листопада, 3 грудня 2014 року, 4 та 25 березня, 24 червня та 5 серпня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову

ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами земельної ділянки позивача, а тому міська рада, передаючи земельну ділянку у власність іншій особі, не порушила прав та законних інтересів позивачки.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 30 жовтня 2013 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, зазначив, що підстави для задоволення позву відсутні, оскільки, надаючи у власність земельну ділянку, орган місцевого самоврядування діяв у межах наданих йому повноважень, а відповідач отримав державний акт на право власності у встановленому законом порядку;

- від 17 квітня 2013 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та передаючи справу на новий розгляд, виходив з того, що межі земельних ділянок при отриманні відповідачкою державного акта на право власності на земельну ділянку позивачем не погоджені, а суд апеляційної інстанції не з'ясував чи призвело це до їх неправильного визначення;

- від 1 жовтня, 12 та 26 листопада, 3 грудня 2014 року та 5 серпня

2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалені у справах судові рішення та направляючи справи на новий розгляд зазначив, що суди не встановили фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору;

- від 4 березня 2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про відмову в позові, виходив з того, що права позивача на користування спірною земельною ділянкою не порушені;

- від 25 березня 2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, яким визнано незаконним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки та свідоцтва про право власності на земельну ділянку зазначив, що спірна земельна ділянка була передана позивачу без її попереднього вилучення у первісних користувачів;

- 24 червня 2015 року суд касаційної інстанції, відмовляючи у задоволенні касаційної скарги у справі про визнання незаконним і скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виходив з того, що спірна земельна ділянка відведена у приватну власність за відсутності проекту землеустрою, межі земельної ділянки з сусідніми землевласниками не погоджені та частково накладаються на земельну ділянку позивача.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Ковельської міської ради, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання незаконними рішень міської ради, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_11 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема