Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/515/15 Головуючий у 1 інстанції: Макаров В.О.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач зазначав, що з 16 серпня 2002 року по 19 серпня 2013 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 За час шлюбу ними була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в якій зареєстровані він, відповідач та його неповнолітня донька.

З серпня 2013 року ОСОБА_3 зібрала свої особисті речі, за адресою реєстрації не проживає, за користування жилим приміщенням та комунальним послугам не сплачує.

Оскільки реєстрація відповідача призводить до численної заборгованості по оплаті за комунальні послуги тощо, просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зняти її з реєстраційного обліку.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2014 року позов задоволено.

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2014 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2, заперечення відповідачки ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Позивач звернувся з вимогами про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з серпня 2013 року.

Як установлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 16 серпня 2002 року по 19 серпня 2013 року.

Квартира АДРЕСА_1 їм належить на праві власності в рівних частках (тобто - по 1/2 частки кожному) на підставі договору купівлі-продажу від 21 квітня 2011 року (а.с. 5-7,8-11).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування зазначеною квартирою у частині поділу особистих рахунків для оплати комунальних послуг залишені без задоволення (а.с. 41-42).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частина друга ст. 405 ЦК України передбачає втрату членом сім'ї власника житла права на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між членом сім'ї власника житла і власником житла або законом.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності доказів факту не проживання відповідачки в зазначеному приміщення не спростовують висновків суду.

До спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ст. 405 ЦК України та Житлового кодексу України, які передбачають можливість визнання членів сім'ї власника житлового приміщення такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки відповідачка є співвласницею спірної квартири.

З огляду на зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: