Справа №263/7334/15-ц Провадження №2/263/2377/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. В позові зазначила, що 26.09.2014 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. Позивачка та її син є єдиними спадкоємцями за законом, однак останній відмовився від спадкового майна, про що написав заяву у нотаріальній конторі. В липні 2015 року нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло, видане державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфлнду «Житловик» 15.12.1993 року за № 12994 на ім?я ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, відсутній реєстраційний напис МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на квартиру за вищевказаними особами та відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно в електронному реєстрі прав власності.

Позивачка ОСОБА_1 до залу судового засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про право на житло від 15.12.1993 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність.

Згідно з актовим записом №1814 від 27.09.2014 року, вчиненим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, зареєстровано смерть ОСОБА_3, який помер 26.09.2014 року (а.с.10).

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії IV-УР № 2427775 батьком останнього записано ОСОБА_3, матірю ОСОБА_1С.(а.с.16).

Зі свідоцтва про шлюб серії VII-УР № 144038 від 16.11.1993 року вбачається, що укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, після реєстрації шлюбу останній присвоєне прізвище «Осовська» (а.с.11).

Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Відповідачка спадкове майно прийняла, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру №2490, в якому вказано, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_1, та довідкою №631, виданою Житлово-комунальним підприємством «Житло «Центр».

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась з заявою про отримання спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 Син померлого на спадщину не претендує.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2015 року № 1279/02-31 державним нотаріусом ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 після померлого 26.09.2014 року ОСОБА_3 (а.с.7).

Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності померлого чоловіка у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України,ст.328,392, 1261,1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 26.09.2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.С. Ікорська