Справа № 182/1267/15-ц
Провадження № 2/0182/1529/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бабаніної В.А.

при секретарі Нагаєвій Н.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до територіальної громади м. Нікополя про визнання права власності на спадщину, суд

встановив:

02.03.2015 рку ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись з названим позовом у якому вказують, що 15 квітня 1978 року померла їх мати - ОСОБА_5, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. буд.№1.

Після її смерті залишилось спадкове майно яке складається з 8/25 частин домоволодіння , що знаходиться за адресою вул. Мічуріна, буд. № 1 в тому числі і житловий будинок, самовільно переобладнаний з сараю.

Спадщину після смерті матері вони прийняли фактично, так як на день її смерті проживали і продовжують проживати в спадковому будинку.

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадок так як житловий будиок „Д самочинно переобладнаний з сараю Літ. Д та „д, тамбуру літ „д. Загальна площа будинку 39,8 кв.м. житлова площа-22,4 кв.м.

Згідно технічного висновку переобладнаний будинок відповідає вимогам ДБН- 360-92 і може бути прийнятий в експлуатацію.

Позивачі просять визнати за ними в рівних длях право власності на спадкове майно- 8/25 частин житлового будинку „А загальню площею 57,5 кв.м., зі спорудами та житловий будинок літ. „Д площею забудови 60,3 кв.м., загальною площею 39.8 кв.м., житловою 22.4 кв.м. допоміжна 17,4 кв.м., що знаходиться з адресою м. Нікополь, вул. Мічуріна буд.№1 на земельній ділянці 1019 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Не заперечує, що позивачі прийняли спадок після смерті ОСОБА_5 В частині визнання за ними права власності на самовільно перебудований з сараю житловий будинк, заперечує.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 квітня 1978 року померла ОСОБА_6

( копія свідоцтва про смерть а.с.4). Після її смерті залишився спадок 8/25 частин житлового будинку № 1 по вул. Мічуріна в м. Нікополі, що належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 липня 1964 року, видане Першою Нікопольською нотаріальною конторою за реєстром № 1-1697. Свідоцтво зареєстроване в Нікопольськім БТІ 07.08.1964 року ( а.с.9).

17/25 частин цього будинку належало ОСОБА_7 Між співвласниками 08 вересня 1964 року був укладений договір конкретного користування будинком та землею, зареєстрований нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори. ( а.с.11). Земельна ділянка не приватизована.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги відповідно до ст.529 ЦК України 1963 року( який діяв на час відкриття спадщини) є її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( копії свідоцтв про народження а.с.5,7).

Спадщину вони прийняли відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року, так як проживали в спадковому будинку на день смерті матері , що підтверджено їх реєстрацією у паспортах отже фактично вступили в володіння спадковим майном. ( а.с.6,8).

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності тому, що в зазначеному домоволодінні самочинно переобладнано з сараю літ. „Д, сараю літ. „д, тамбуру літ.д в житловий будинок літ. „Д.( а.с.20).

Представник позивач пояснив, що в самовільно переобладнаному житловому будинку проживає ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживає в частині будинку літ „А.

Як видно з довідки КП „ Нікопольське МБТІ в домоволодінні №1 по вул. Мічуріна в м. Нікополі самочинно сарай літ „Д, сарай літ. „д тамбур літ. „д переобладнані в житловий будинок літ. „Д ( а.с.15). Як видно з Технічного паспорта переобладнання мало місце у 1966 році ( а.с.16-17). Переобладнаний будинок до 8/25 часток ОСОБА_5 не входить .

Порядок реєстрації будинків на той час був врегульований Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженї Заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року ( яка діяла на час переобладнання і втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року).

Відповідно до п. 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст які належали громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягали реєстрації , повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ради депутатів трудящих.

Спадкодавець не здала в експлуатацію, не зареєструвала самовільно переобладнаний житловий будинок та не отримала на нього право власності.

Відповідно до розяснень Верховного суду України в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Отже самовільно переобладнаний з сараю житловий будинок до спадщини не входить.

Зважаючи на наведене, керуючись ст. 10,11,212,214,215,218 ЦПК України, на підставі ст.524,525,526, 529,549 Цивільного кодексу України 1963 року , суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в рівних долях , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 8 /25 частин житлового будинку № 1 по вул. Мічуріна в м. Нікополі Дніпропетровської області , що складається з житлового будинку „А загальною площею 51,6 кв.м., житлова площа 27,3 кв.м. , сарай літ.Б"; вбиральня літ."В"; гараж літ."Г". літня кухня літ "Е"; сарай літ."Ж"; сарай літ."З"; вбиральня літ."Л"; спорудження № 1-6, І, ІІ.

В іншому відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетрвської області протягом десяти днів з дня проголошення, через Нікопольсий міськрайонний суд.

Суддя:

ОСОБА_8