АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року,

встановила:

14 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 грн. щомісяця.

В подальшому ОСОБА_1 позовні вимоги змінила та просила стягнути аліменти не в твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/2 частини від заробітку відповідача.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що шлюб між сторонами розірвано 21.11.2013 р. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з нею. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини відмовився. Відповідно до даних ДПІ у Деснянському районі м. Києва від 02.10.2014 р. відповідач працює в ТОВ «Джапартс» та отримує заробітну плату в розмірі 1240 грн. щомісяця. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 18 років складає 1 286 грн. Таким чином кожен з батьків має забезпечувати дитину в розмірі 643 грн. на місяць, що становить 51,85% від заробітної плати відповідача.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позов задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2014 р. і до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі Ѕ частини з усіх видів доходів ОСОБА_2

Свої доводи мотивує тим, що судом не застосовано ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.180 СК України, які підлягали застосуванню.

Судом не було обґрунтовано та зазначено, яким чином стягнення з відповідача аліментів в розмірі Ѕ частини доходів погіршить його становище та які його права будуть порушені у такому випадку. Не вказав суд і розрахунків, з яких він виходив частково задовольняючи позов. При цьому позивачем надано детальний розрахунок суми аліментів з посиланням на відповідні нормативні акти, які підтверджують правомірність таких вимог. Ухваливши заочне рішення, суд першої інстанції не зазначив про порядок його перегляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки-повідомлення за місцем роботи останнього.

Колегія суддів, заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 1998 року по 21 листопада 2013 рік. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є працездатною та працевлаштованою особою, в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу в необхідному обсязі.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно з становищем їх одержувача, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_4 щомісячно, починаючи з 14.07.2014 року.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці до 18 років встановлено у розмірі 1286 грн.

Відповідно до відповіді ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 02.10.2014 р. на запит суду, сума нарахованих /виплачених доходів ОСОБА_2 в ТОВ «Джапартс» в період з 01.01.14 -31.03.2014 становила 3720 грн., в період з 01.04.14 р. - 30.06.14 р. - 3720 грн. (а.с.18).

Як пояснив представник позивача, позивач на даний час не працює, має мінливий дохід від торгівлі на ринку.

Враховуючи викладене, розмір заробітної плати відповідача, який не перевищує 1240 грн. на місяць, матеріальне становище позивача, стан здоров'я сторін та неповнолітньої дитини, сукупність зібраних по справі доказів, судове рішення в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення аліментів в розмірі Ѕ частини.

Одночасно суд роз'яснює, що у випадку зміни матеріального становища відповідача останній не позбавлений можливості звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягуємих аліментів.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ј частини скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким визначити стягнення аліментів в розмірі Ѕ частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/4307/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.