Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Остапчука Д.О.

Савченко В.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгострах», про визнання кредитного договору розірваним та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, в обґрунтування вимог посилаючись на те, що 28 серпня 2013 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 були укладені договори купівлі-продажу двох металевих дверей у розстрочку. У зв'язку з чим 29 серпня 2013 року між нею та публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір № ABHORG113920305 та з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгострах» договір страхування товару.

В чотирнадцятиденний строк 31 серпня 2013 року позивач звернулась до банку та страхової компанії із заявою про розірвання кредитного договору та договору страхування, відповідно. 05 вересня 2013 року позивач повторно направила заяву про розірвання договорів до банку та страхової компанії.

22 вересня 2013 року банк надіслав на адресу позивача лист про відмову у розірванні кредитного договору, в якому зазначив про те, що у разі надання доказів розірвання договору купівлі-продажу дверей та не отримання товару, позивачем кредитний договір може бути розірвано.

Договір купівлі-продажу сторонами не виконано та позивач за цим договором не отримала товар, як і не отримувала коштів за кредитним договором.

Враховуючи викладене, позивач просила розірваним з 05 вересня 2013 року кредитний договір від 29 серпня 2013 року № ABHORG113920305, укладений між нею та публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк», та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано розірваним з 05 вересня 2013 року кредитний договір від 29 серпня 2013 року № ABHORG113920305, укладений між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк».

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 300 грн.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» просить скасувати вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко