Справа № 583/3033/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника Чернеччинської сільради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області про скасування заяви про відмову від спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, тлумачення заповіту та визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2015 року відкрито провадження за первісним позовом. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх баба ОСОБА_9, яка на час смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1. ОСОБА_9 залишила заповіт, згідно якого ? частку у праві власності на будинок та земельні паї вона заповіла своїй дочці ОСОБА_2 Після її смерті з'ясувалося, що будинок по АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_9, хоча до цього часу вони вважали, що будинок був приватизований на всіх членів сім'ї. В 2014 році позивачі та їх мати ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом про визнання майна спільною власністю колгоспного двору і рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 06.04.2015 року житловий будинок був визнаний спільним майном членів колгоспного двору ОСОБА_9 ( голови колгоспного двору), ОСОБА_10.( сина ОСОБА_7), ОСОБА_8 ( невістки ОСОБА_9.), ОСОБА_7.( онука ОСОБА_7), ОСОБА_6.( онуки ОСОБА_7) по 1/5 частині за кожним. Так як ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, інші спадкоємці спадщину не прийняли, ОСОБА_8 одноособово прийняла спадщину після померлого чоловіка. Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 17.07.2015 року за ОСОБА_8 було визнано право власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_10 на 1/5 частину спірного будинку. Так як заповітом охоплена ? частина належної ОСОБА_9 частки у будинку, тобто фактично 1/10 частина будинку, інша половина ( 1/10) спадкується за законом. За правом представлення позивачі входять в коло спадкоємців першої черги, в зв'язку з чим ними подані нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємцем першої черги є також ОСОБА_2, а тому спадкування не охопленої заповітом частини будинку здійснюється трьома спадкоємцями в рівних частках, що складає по 1/30 частині за кожним. Однак, через відсутність реєстрації за ОСОБА_9 права власності на 1/5 частину будинку, позбавлені можливості оформити спадщину. Тому порушують питання про визнання за ними права власності по 1/30 частині будинку та господарських споруд за кожним.

Ухвалою суду від 17.11.2015 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 Свої вимоги остання мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Чернеччина Охтирського району Сумської області помер її брат ОСОБА_10, після смерті якого відкрилася спадщина на майно колгоспного двору - будинок, розташований в АДРЕСА_1, яку прийняли його діти ОСОБА_7, ОСОБА_6, дружина ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9, так як постійно проживала зі спадкодавцем. Однак ОСОБА_9 не встигла оформити спадщину, оскільки частки у майні колгоспного двору не були визначені. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла у с. Чернеччина і після її смерті відкрилася спадщина, яку остання заповідала дочці ОСОБА_2 01.10.2015 року приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Каменєв В.І. виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку. Тому порушує питання про:

визнання недійсною та скасування заяви ОСОБА_9 про відмову від спадщини, посвідченої секретарем Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області 13.01.2014 року та зареєстрованої за № 04 як написаної внаслідок помилки, оскільки ОСОБА_9 підписувала заяву не читаючи, бо мала проблеми із зором, та помилялася щодо суті заяви, бо не бажала відмовлятися від всієї спадщини, що залишилася після сина;

скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською райдержнотконторою на ім'я ОСОБА_8 18.02.2014 року та зареєстрованого за № 185;

здійснення тлумачення заповіту ОСОБА_9, посвідченого 26.09.2014 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Каменєвим В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2246, а саме розтлумачити, що він складений відносно усієї частки ОСОБА_9 у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області, оскільки згідно заповіту ОСОБА_9 заповідала ОСОБА_2 належні їй ? частку у праві власності на зазначений житловий будинок та ? частку у праві власності на земельну ділянку, бо вважала, що їй після смерті чоловіка належить саме ця частка, отже вважала, що заповідає все належне їй майно; крім того, зазначена у заповіті частка у праві власності є більшою ніж та, що належала спадкодавцю та спадкоємці не можуть дійти згоди стосовно тлумачення заповіту;

визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9 права власності на ? частину спірного житлового будинку та ? частини земельної ділянки, на якій він розташований ( 1/5 - частка, визнана за ОСОБА_9 на підставі рішення суду; 1/4*1/5=1/20 - частка кожного зі спадкоємців після ОСОБА_10; 1/20+1/5=1/4).

В судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом підтримав заявлені вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав лише в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 4/30 спірного домоволодіння. Зазначив, що частка ОСОБА_9 визначена рішенням суду від 06.04.2015 року, також рішенням суду від 17.07.2015 року за ОСОБА_8 визнано право власності в порядку спадкування за померлим ОСОБА_10 Заява про відмову від прийняття спадщини оформлена належними чином, було виготовлено її текст. ОСОБА_9 підписала заяву, так як відмовилася від спадщини після сина на користь його сім'ї і тому не зрозуміло, в чому саме полягає помилка. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на грошові кошти і не зрозуміло, на якій підставі підлягає скасуванню. В заповіті воля ОСОБА_9 щодо розпорядження будинком зазначена чітко - ? частка, а тому заповіт тлумачення не потребує. Право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 Охтирського району не може бути визнано за ОСОБА_2, оскільки земельна ділянка не приватизована і не належала спадкодавцю.

Відповідачка та її представники проти задоволення вимог позивачів за первісним позовом заперечили, наполягали на задоволенні заявлених ними вимог з підстав, зазначених у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що її мати останні кілька років проживала в м. Охтирка, бо їй були створені такі умови, що вона не могла жити разом з сином та його сім'єю у власному будинку . Її старша донька забрала до себе і матір і тітку. Так як доглядати за ними двома було важко, вона зверталася до ОСОБА_8 з проханням забрати матір, однак

ОСОБА_8 її прохання проігнорувала. Вона особисто у матері нічого не просила, однак мати сама їй сказала, що перепише на неї хату, бо вона залишається одна. Вона на це заперечила, бо у хаті проживає невістка з дітьми і вона їх не вижене та погодилася на половину. Після смерті її брата ОСОБА_8 та ОСОБА_7 приїжджали та забирали матір. На її питання, навіщо мати з ними їздила, мати сказала, що підписати документи, щоб онук міг переоформити машину. При цьому сказала, що мабуть її обдурили, так як вона не знає, що вона підписала. Секретар їй документи не читала, лише «підсунула» для підпису.

Представник Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області, допитана як свідок, проти позову в частині визнання недійсною та скасування заяви ОСОБА_9 про відмову від прийняття спадщини заперечила, вирішення інших вимог залишила на розсуд суду. Пояснила, що з 20.04.2005 року працює в Чернеччинській сільській раді на посаді секретаря, рішенням сесії ради призначена відповідальною особою за вчинення нотаріальних дій для населення сільради. 13.01.2014 року до сільради прийшли ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 зайшла до кабінету та пояснила, що бажає написати заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка та надала свій паспорт та код. Була виготовлена відповідна заява, підписана заявником та внесена до реєстру за № 03 від 13.01.2015 року. Далі до кабінету зайшла ОСОБА_9 та сказала, що її син помер, у нього була машина та інше майно. Їй нічого їхнього не треба, тому хоче відмовитися на користь дружини сина. Так як ОСОБА_9 була людиною похилого віку, вона деякий час з нею проводила бесіду, щоб зрозуміти, що ОСОБА_9 дійсно усвідомлює наслідки таких своїх дій та бажає відмовитися від спадщини. ОСОБА_9 повідомила, що так вона вирішила. На комп'ютері було виготовлено тест заяви, вона особисто прочитала заяву вголос, щоб ОСОБА_9 її почула. Також роз'яснила, що ОСОБА_9 може відкликати заяву. ОСОБА_9 запевнила її, що все розуміє, підписала заяву, заява була внесена до реєстру. Після цього деякий час вони розмовляли на загальні теми як односельці. Вийшовши з кабінету, ОСОБА_9 ще спілкувалася з кількома працівниками сільради, розповідала їм причину приїзду, про своє життя. В подальшому, спілкуючись між собою, працівники сільради наголошували на добру пам'ять ОСОБА_9, незважаючи на вік. До сільської ради ОСОБА_9 привозив ще 05.07.2015 року її онук ОСОБА_7 для посвідчення довіреності на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з питань оформлення документів на пай, оскільки 04.07.2015 року нею було відмовлено у вимозі ОСОБА_2 посвідчити від імені ОСОБА_9 довіреність без її присутності. Тому наполягає, що заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_8 ОСОБА_9 підписала особисто в здоровому розумі та за своєю справжньою волею.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_9 її бабуся. За п'ять років до своєї смерті ОСОБА_9 звернулася до неї з проханням жити в її квартирі, бо у будинку по АДРЕСА_1 були постійні сварки. Вона погодилася і близько року бабуся проживала з нею, а потім перейшла жити до своєї сестри в квартиру по вул. Батюка м. Охтирка, де проживала до смерті. Бабуся та її сестра потребували догляду, який вона здійснювала уночі, а її мати ОСОБА_2 вдень. Був випадок, коли після смерті дядька ОСОБА_10 бабуся разом з ОСОБА_7 їздила до сільради, та, як вона пояснила, «підписала якісь бумаги, щоб ОСОБА_7 була машина, а ОСОБА_8 - гроші». На її питання, навіщо вона відмовилася, бабуся сказала: «Може, хоч якісь гроші дадуть». На той час бабуся була у здоровому глузді.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що підтримує дружні стосунки з ОСОБА_2 і разом з нею інколи відвідувала її матір ОСОБА_9, яка хворіла. Під час одного з відвідувань ОСОБА_9 поскаржилася, що їй дали підписати якісь документи і у неї склалося враження, що її обманули.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що працює разом з ОСОБА_14 і знає, що остання доглядала за своєю бабусею ОСОБА_9 та бабусиною сестрою, які були лежачими. ОСОБА_14 попрохала її бути присутньою, бо бабуся бажає розпорядитися майном. В призначений день вона пішла до квартири, де проживала ОСОБА_9 Там знаходилися ще двоє свідків, яких до цього вона не знала. ОСОБА_9 лежала на ліжку, також була присутня ОСОБА_2, зачитували документ, потім його підписала ОСОБА_11, бо ОСОБА_9 була слаба і вона також поставила свій підпис.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що ОСОБА_2 її сусідка. ОСОБА_9

мати ОСОБА_2, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - племінники. ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_4 сказали, що ОСОБА_9 бажає залишити заповіт на дочку. Вона погодилася. В призначений день прийшла до квартири, де проживала ОСОБА_9 остання була у свідомості, однак у неї був поганий зір. Там також були інші. Потім прийшов нотаріус, пояснив, що буде складатися заповіт, тому можуть викликати до суду. Він задавав ОСОБА_9 питання, та запитав, що вона хоче залишити дочці і ОСОБА_9 відповіла, що половину будинку та паї. Текст заповіту вже був складений і заповіт зачитаний уголос. Потім незнайома їй жінка поставила підпис за ОСОБА_9 і вона також поставила свій підпис.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, врахував покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини регулюються нормами спадкового права.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області 14.08.2013 року.

На час смерті ОСОБА_10 був зареєстрований в АДРЕСА_1. Разом з ним були зареєстровані його мати ОСОБА_9, його дружина ОСОБА_8 та його син ОСОБА_7, що підтверджується записами про місце реєстрації у паспорті вказаних осіб та довідкою Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області від 13.01.2014 року.

Після його смерті 28.01.2014 року нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 14.

13.01.2014 року секретар Чернеччинської сільради Охтирського району Сумської області ОСОБА_5 засвідчила підпис ОСОБА_9 на заяві про відмову від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_10 на користь дружини останнього - ОСОБА_8, заява зареєстрована в реєстрі за № 4, а також засвідчила підпис ОСОБА_7 на заяві про відмову від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_10 на користь матері - ОСОБА_8, заява зареєстрована в реєстрі за № 5.

28.01.2014 року ОСОБА_8 подала до Охтирської міської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, яку вона фактично прийняла, інші спадкоємці відмовилися від спадщини.

18.02.2014 року державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС по м. Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 30.09.2014 року.

Після смерті ОСОБА_9 з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_7 - онук померлої, ОСОБА_6 - онука померлої, ОСОБА_8 - невістка померлої та ОСОБА_2 - донька померлої.

За життя ОСОБА_9 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу 26.09.2014 року, зареєстрований в реєстрі № 2246, згідно якого належні їй ? частку у праві власності на житловий будинок та ? частку у праві власності на земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1, а також належні їй земельні ділянки загальною площею 1,7638 га, розташовані на території Чернеччинської сільради, вона заповідала ОСОБА_2

Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 06.04.2015 року житловий будинок загальною площею 90,6 кв.м., розташований в с. Чернеччина Охтирського району Сумської області визнаний спільним майном членів колгоспного двору ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках по 1/5 за кожним.

Рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 17.07.2015 року визнано за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловіка ОСОБА_10 на 1/5 частини житлового будинку загальною площею 90,6 кв.м.

разом з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області.

Постановою від 23.09.2015 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу ОСОБА_18 відмовлено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, зареєстрованого згідно норм діючого законодавства.

Постановою від 01.10.2015 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу ОСОБА_18 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, зареєстрованого згідно норм діючого законодавства.

20.10.2015 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. видане ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на земельну ділянку площею 0,3688 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 1405 та на земельну ділянку площею 1,3950 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 1404.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ № 14/2014 та № 63/2014.

При вирішенні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання недійсною та скасування заяви ОСОБА_9 про відмову від прийняття спадщини та про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2014 року, виданого на ім'я ОСОБА_8 суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого спадкоємця за законом, незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених, зокрема, ст. 229 ЦК України.

Статтею 229 ЦК України визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо особа, що його вчинила, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей та якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

В п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин, вчинений під впливом, зокрема помилки, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

З викладеного вбачається, що особа, яка вчинила правочин має довести, що на час вчинення правочину вона помилялася щодо обставин, які мають істотне значення.

Суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ОСОБА_9 помилялася щодо правової природи заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_8

Покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не можуть бути належними доказами в підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_9 відмовилася від прийняття спадщини на користь іншої особи під впливом помилки.

За таких обставин, вимога про визнання недійсною заяви ОСОБА_9 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Оскільки вимога про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською райдержнотконторою на ім'я ОСОБА_8 від 18.02.2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 185 ґрунтувалася на вимозі про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, зазначена вимога також не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про тлумачення заповіту, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 Кодексу.

Статтею 213 ЦК України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній формі відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній формі відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за цими правилами немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, як вбачається з тексту заповіту ОСОБА_9, посвідченого 26.09.2014 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2246, остання на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження:

«належні мені ? частку у праві власності на житловий будинок та ? частку у праві власності на земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

належні мені земельні ділянки загальною площею 1,7638 ( одна ціла сім тисяч шістсот тридцять вісім десятитисячних) гектарів в межах згідно з планом, які розташовані на території Чернеччинської сільської ради, належні мені на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого відділом Держкомзему у Охтирському районі 15.05.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, договорів оренди землі за № 56, я заповідаю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, народилася в с. Чернеччина Охтирського району Сумської області».

Таким чином, воля спадкодавця ОСОБА_9 викладена чітко і зрозуміло.

Доводи позивачки ОСОБА_2 щодо підстав для тлумачення заповіту фактично зводяться до незгоди з часткою у домоволодінні, яка підлягає спадкуванню за заповітом і не відносяться до визначених законом підстав, за наявності яких заповіт тлумачиться судом.

За таких обставин зазначена вимога не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про визнання права власності на частку у домоволодінні в порядку спадкування.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначалося раніше, 26.09.2015 року був посвідчений заповіт ОСОБА_9, який на даний час ніким не оспорений, а тому є дійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла і після її смерті відкрилася спадщина на частину будинку по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області та земельні ділянки, що розташовані на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Дочка ОСОБА_9 - ОСОБА_2 09.02.2015 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто у визначений законом строк прийняла спадщину.

12.10.2015 року ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_9 на земельні ділянки, розташовані на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, що належали ОСОБА_9 на праві власності.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину будинку ОСОБА_2 було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Розмір частки будинку, яка належала ОСОБА_9 визначений рішенням Охтирського міськрайсуду Сумської області від 06.04.2015 року, яке не скасоване і набрало законної сили, та складає 1/5 частку .

Згідно заповіту, ОСОБА_9 розпорядилася ? часткою у праві власності на будинок, таким чином, ? частка у праві власності на будинок залишилася не охоплена заповітом.

Згідно з положеннями ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст. 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Згідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

ОСОБА_10, син ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_6, тобто до часу відкриття спадщини. ОСОБА_7 та ОСОБА_19, які є сином та дочкою ОСОБА_10 та, відповідно, онуком та онукою ОСОБА_9 12.11.2014 року подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, тобто у визначений строк прийняли спадщину.

Таким чином, ОСОБА_2 успадкувала за заповітом ? від 1/5 частки, що складає 1/10 частку від спірного будинку.

Іншу 1/10 частки успадкували порівну ОСОБА_2 - 1/20 частки та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 по 1/40 частки ( 1/20 : 2 ).

Виходячи з викладеного, вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з визнанням за ними права власності в порядку спадкування після померлої ОСОБА_9 по 1/40 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області.

Також підлягають частковому задоволенню вимоги ОСОБА_2 з визнанням за нею права власності в порядку спадкування після померлої ОСОБА_9 на 3/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області ( 1/10 частина за заповітом та 1/20 частина за законом).

Вимога ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів належності ОСОБА_9 зазначеної ділянки на праві власності.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_2 являється інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою серії МСЕ № 032965, в зв'язку з чим на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

05.11.2015 року нею був поданий зустрічний позов.

Нею були заявлені вимоги про визнання за нею права власності на ? частину спірного будинку, вартість якого, згідно довідки-характеристики від 23.03.2015 року складає 138654 грн., тобто ціна позову становить 34663,50 грн. Таким чином, розмір судового збору становив 487,20 грн.

Позовні вимоги задоволені на 60% ( ціна позову - 34663,50 грн., розмір задоволених вимог - 20798 грн.).

Таким чином, з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в частині задоволених вимог в розмірі 292,32 грн., тобто по 146,16 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 229, 392, 1216-1218, 1245, 1256, 1261, 1266-1267, 1273-1274, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право власності за кожним по 1/40 частині житлового будинку загальною площею 90,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9.

В задоволені решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/20 частини житлового будинку загальною площею 90,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 Охтирського району Сумської області в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9.

В задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рахунок відшкодування судових витрат по 146,16 грн.( сто сорок шість грн. 16 коп.) в прибуток держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко