АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/802/15
Категорія: договірні Доповідач: Коростійова В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коростійової В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 5 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом, який уточнило у листопаді 2014 року.

В обгрунтовання позову посилалось на те, що 17 серпня 2007 року закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" уклало з ОСОБА_4 кредитний договір №188-Р-07, за умовами якого ОСОБА_4 17 серпня 2007 року отримала від банку кредит у сумі 50000 доларів США зі сплатою 16% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим строком повернення - 16 серпня 2012 року.

На забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання ЗАТ КБ "ПриватБанк" 17 серпня 2007 року уклало з ОСОБА_3 договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2

ОСОБА_4 умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитом у сумі 134327,03 долари США, що еквівалентно 1239838,50 грн., з яких:

40309,75 доларів США - заборгованість за кредитом;

50901,50 долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

36693,46 долари США - пеня;

27,09 доларів США - штраф (фіксована частина);

6395,24 доларів США - штраф (процентна) складова).

Посилаючись на вказані обставини, просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №188/Р-07 від 17 серпня 2007 року у сумі 134327,03 долари США або 1239838,50 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 49,30 кв.м., яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_2, шляхом продажу її ПАТ КБ "ПриватБанк", з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією договору купівлі-продажу у вказаному реєстрі, з отриманням дублікатів правоустановчих документів, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з'явилась.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 наявність заборгованості за кредитним договором визнала. Проте заперечувала проти розміру заборгованості. Пояснила, що ОСОБА_3 постійно мешкає у квартирі, яка є предметом іпотеки. Іншого житла не має.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 5 грудня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просе рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити. При цьому посилається на: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі, рішення суду першої інстанції не оскаржили, письмових заперечень на апеляційну скаргу не подали.

Перевіряючи законність і обгрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно кредитної угоди №188 Р-07 від 17 серпня 2007 року ОСОБА_4 взяла у ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", кредит у сумі 50000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 16% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення 16 серпня 2012 року (а.с.13-14).

На забезпечення виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_4 17 серпня 2007 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" уклало з ОСОБА_3 і ОСОБА_5 нотаріально посвідчений договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_3 і ОСОБА_5 передали в іпотеку банку належну їм двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: Харківська область, АДРЕСА_2, загальною площею 49,3 кв.м., житловою - 33,8 кв.м. (а.с.19-21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №323 від 20 серпня 2013 року (а.с.60).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Законом України №1304-VII від 3 червня 2014 року "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав законної сили 7 червня 2014 року (далі- Закон України №1304-VII від 3 червня 2014 року) встановлена заборона на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого майна, яке є предметом іпотеки і виступає як забезчення зобов'язань громадянина за споживчим кредитом, наданими кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, якщо таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, який не має іншого житла. ОСОБА_3 іншого житла, крім іпотечної квартири, площа якої становить 49,3 кв.м., не має.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України №1304-УІІ від 3 червня 2014 року протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Із матеріалів справи вбачається, що споживчий кредит був наданий кредитною установою - резидентом України - громадянці України ОСОБА_4 в іноземнім валюті - доларах США.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 передали в іпотеку банку належну їм по 1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності від 13 червня 2003 року квартиру АДРЕСА_2

У вказаній квартирі були зареєстровані і мешкали ОСОБА_3 і її брат ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с.99).

На даний час у квартирі зареєстрована і мешкає ОСОБА_3 (а.с.58)

Іншого житла ОСОБА_3 не має, що підтверджується інформацією з реєстру прав на нерухоме майно та довідки КП "Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а.с.95, 104).

Загальна площа квартири 49,3 кв.м.

Відповідачка ОСОБА_3, як майновий поручитель, є суб'єктом, а належна їй 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 - об'єктом, які підпдають під дію п.1 ч.1 ст.1 Закону України №1304-VII від 3 червня 2014 року.

З огляду на це, посилання ПАТ КБ "ПриватБанк" в апеляційній скарзі на те, що дія Закону України №1304-VII від 3 червня 2014 року на правовідносини, що виникли, не розповсюджується, є безпідставним.

Майновий поручитель ОСОБА_5, якому належала 1/2 частина вказаної квартири, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З позовом до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося уже після смерті ОСОБА_5 - у квітні 2014 року.

За змістом ст.5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умови, якщо нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку, як окремий, виділений в натурі, об'єкт права власності.

При цьому частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї, як на окремий об'єкт.

Верховний Суд України у своїй постанові від 23 травня 2012 року, ухваленій у справі №6-37цс12 з підстав, передбачених п.1 ч.І ст.355 ЦПК України, зазначив, що за змістом ст.ст. 316. 319. ч.2 ст.583 ЦК України, абз.3 ч.ІІ ст.3 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути нерухоме майно, зареєстроване у встановленому порядку, як окремий, виділений в натурі, об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після виділення в натурі та реєстрації її, як окремого об'єкту нерухомості відповідно до ч.3 ст.3 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказана постанова є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Належна ОСОБА_5 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 у натурі не виділена і не зареєстрована, як окремий об'єкт нерухомості.

Звертаючись з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - на квартиру АДРЕСА_2, ПАТ КБ "ПриватБанк" позову до спадкоємців померлого ОСОБА_5 не заявило.

Зазначених вище висновків доводи апеляційної скарги не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 5 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: