Справа № 654/1850/15-ц
Провадження №2/654/770/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Сидоркіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком суду відповідачку визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.304 КК України. Діями відповідачки позивачу заподіяно матеріальну шкоду на суму 10 000,00 грн. ОСОБА_2 добровільно не відшкодовує завдану шкоду, тому позивач, посилаючись на ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 10 000,00грн., а також 2000грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові, наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення, які обґрунтовані тим, що в будинку по вул.Українська, 100 в с.В.Кардашинка, який належав її дідусю, проживала тривалий час та користувалась також гаражем. В приміщенні гаража знаходились речі дідуся, зокрема тиски, поршні, паяльна лампа, паяльники, дриль, пилка, які продала, що визнала під час розгляду кримінальної справи. Але це майно належало не позивачу, а померлому дідусю. Інші речі, на які вказує позивач у позовній заяві, не брала, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими. На підставі викладеного просила відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оголосивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.04.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.304 КК України. Потерпілим у справі є ОСОБА_1 Даним вироком встановлено, що ОСОБА_2 в середині серпня 2014 року в с. В.Кардашинка, Голопристанського району, Херсонської області, умисно, керуючись корисливими мотивами та метою заволодіння чужим майном, шляхом відкриття виїзних воріт, проникла в приміщення гаражу, розташованого на території будинку №100 по вул. Українська, звідки таємно викрала металеві тиски та поршні, чим завдала потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн. Крім цього, ОСОБА_2 в кінці жовтня місяця 2014 року в с. В.Кардашинка, Голопристанського району, Херсонської області, діючи повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами та метою заволодіння чужим майном, шляхом відкриття виїзних воріт, проникла в приміщення гаражу, розташованого на території будинку №100 по вул. Українська, звідки таємно викрала паяльну лампу та два паяльники, чим завдала потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн. Також, ОСОБА_2 в середині листопада місяця 2014 року в с. В.Кардашинка, Голопристанського району, Херсонської області, діючи повторно, умисно, керуючись корисливими мотивами та метою заволодіння чужим майном, шляхом відкриття виїзних воріт, проникла в приміщення гаражу, розташованого на території будинку №100 по вул. Українська, звідки таємно викрала ручну дриль та пилку по металу, чим завдала потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.

Даний вирок набрав законної сили.

За положеннями ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, судом встановлено факт спричинення ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 1370,00грн. позивачу ОСОБА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши шкоду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1370 грн., яка встановлена вироком суду від 20.04.2015р., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували майнову шкоду на суму 10 000,00грн.

Частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищення чи пошкодженням її майна.

Частина 1 ст. 1167 ЦПК України визначає, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до абзацу другого п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, від доказування яких сторона звільняється.

Позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди діями ОСОБА_2, тому в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 33,37грн., та з позивача 210,23 грн.

Керуючись ст.1166 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1370 (одну тисячу триста сімдесят) гривень матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області 33,37 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області 210,23 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сіянко