У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_6 про стягнення надміру виплачених сум пенсій, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - УПФУ в Приморському районі м. Одесі) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення надміру виплачених сум пенсій. У процесі розгляду справи позивач неодноразово зменшував розмір позовних вимог та остаточно просив стягнути надміру виплачену суму пенсій у загальному розмірі 16 136 грн.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 26 жовтня 1998 року ОСОБА_6 звернувся до УПФУ в Приморському районі м. Одеси з заявою про призначення пенсії. У заяві зазначено, що йому відомо про обов'язок вчасно повідомити орган пенсійного забезпечення про працевлаштування, звільнення з місця роботи, зміни у складі сім'ї та про зміну місця проживання. На момент звернення за пенсією ОСОБА_6 не працював, надавати документи, які б підтверджували стаж роботи, не мав можливості, тому права на призначення трудової пенсії у нього не було.

З 26 жовтня 1998 року ОСОБА_6 було призначено соціальну пенсію в розмірі 100 % мінімального розміру пенсії за віком.

У 2009 році він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії та надав копію трудової книжки разом з довідкою від 12 лютого 2009 року № 11/УП, відповідно до якої управлінню стало відомо, що відповідач працевлаштувався до Відкритого акціонерного товариства «Морський Транспортний Банк» 18 січня 2005 року, про що свідчить запис у трудовій книжці та довідці від 12 лютого 2009 року № 11/УП. Отже, на порушення норм чинного законодавства ОСОБА_6 не повідомив вчасно Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про працевлаштування. Зазначена обставина має істотне значення, оскільки у зв'язку з працевлаштуванням пенсіонер втратив право на соціальну пенсію, передбачену ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У зв'язку з чим з січня 2005 року по лютий 2009 року внаслідок зловживання з боку пенсіонера йому було безпідставно виплачено 19 578 грн 60 коп. Станом на квітень 2014 року сума переплати складає 16 316 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2014 року позов задоволено.

Поновлено УПФУ в Приморському районі м. Одеси строк позовної давності.

Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь УПФУ в Приморському районі м. Одеси надміру виплачену суму пенсії у загальному розмірі 16 316 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову УПФУ в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_6 про стягнення надміру виплачених сум пенсій відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 26 жовтня 1998 року ОСОБА_6 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про призначення пенсії. У заяві зазначено, що йому відомо про обов'язок вчасно повідомити орган пенсійного забезпечення про працевлаштування, звільнення з місця роботи, зміни у складі сім'ї та про зміну місця проживання.

На момент звернення за пенсією ОСОБА_6 не працював, надавати документи, які б підтверджували стаж роботи, не мав можливості, тому права на призначення трудової пенсії у нього не було.

Відповідно до витягу з акта огляду МСЕК від 21 жовтня 1998 року серії МСЕ № 132160 пенсіонеру ОСОБА_6 встановлена ІІ група інвалідності. 26 жовтня 1998 року ОСОБА_6 було призначено соціальну пенсію у розмірі 100 % мінімального розміру пенсії за віком.

У 2009 році він звернувся до УПФУ в Приморському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії та надав копію трудової книжки разом з довідкою від 12 лютого 2009 року № 11/УП, відповідно до якої управлінню стало відомо, що відповідач 18 січня 2005 року працевлаштувався до Відкритого акціонерного товариства «Морський Транспортний Банк», про що свідчить запис у трудовій книжці та підтверджується довідкою від 12 лютого 2009 року № 11/УП.

УПФУ в Приморському районі м. Одеси розпорядженням від 25 лютого 2009 року припинено виплату пенсії ОСОБА_6 від 01 березня 2009 року у зв'язку з відсутністю права на соціальну пенсію.

09 грудня 2010 року відповідач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком та надав довідку про навчання в Одеській духовній семінарії, загальний страховий стаж склав 8 років 7 місяців.

Протоколом від 17 грудня 2010 року № 1964 відповідачу було призначено пенсію за віком з 09 грудня 2010 року.

На підставі рішення УПФУ в Приморському районі м. Одеси від 13 листопада 2012 року № 903 з грудня 2012 року з пенсії відповідача проводиться відрахування у розмірі 20 % призначеного розміру пенсії шляхом щомісячного відрахування до повного погашення переплати, що утворилася від 01 січня 2005 року до 28 лютого 2009 року у розмірі 19 578 грн 60 коп.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду Одеської області від 29 березня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом УПФУ в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_6 про стягнення надмірно виплачених сум пенсії у загальному розмірі 19 578 грн 60 коп. відмовлено.

Згідно з заявами про уточнення позовних вимог на день ухвалення рішення судом першої інстанції розмір надміру виплаченої пенсії зменшився за рахунок щомісячного відрахування 20 % призначеного розміру пенсії, що здійснювалося на підставі вказаного рішення УПФУ в Приморському районі м. Одеси, та складав 16 316 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, встановивши, що на порушення чинного законодавства ОСОБА_6 не повідомив вчасно позивача про працевлаштування, тому втратив право на соціальну пенсію передбачене ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з січня 2005 року по лютий 2009 року йому безпідставно виплачено 19 578 грн 60 коп., виходив з того, що позивач має право на стягнення суми пенсії, виплаченої надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, при цьому вважав поважними підстави для поновлення строку позовної давності.

Скасовуючи рішення першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач має право на стягнення суми пенсії, виплаченої надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, керуючись положеннями ст. ст. 261, 267 ЦК України, вважав, що строк позовної давності пропущений, а поважні підстави для його поновлення відсутні.

З такими висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV) виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати ( ч. 2 ст. 49 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 102 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України № 1788-XII) пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 103 Закону України № 1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Скаргу на рішення органу, який призначає пенсії, може бути подано до районної (міської) Ради народних депутатів або до районного (міського) народного суду (ст. 104 цього Закону).

Встановивши, що відповідачу було призначено пенсію за віком з 09 грудня 2010 року та в день ухвалення рішення суду першої інстанції проводиться її виплата, з грудня 2012 року на підставі рішення Управління Пенсійного фонду України з пенсії відповідача щомісячно проводиться відрахування у розмірі 20 % для погашення надміру виплаченої пенсії та на день ухвалення рішення судом першої інстанції за рахунок щомісячного відрахування з пенсії відповідача, розмір надміру виплаченої пенсії, що підлягала поверненню, зменшився та склав 16 316 грн, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що позивачем відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 1058-IV, ч. ч. 1, 2 ст. 103 Закону України № 1788-XII вже обраний спосіб повернення суми надміру виплаченої пенсії - на підставі рішення управління Пенсійного фонду України за рахунок відрахування у розмірі 20 % з пенсії відповідача, а підстави, передбачені ч. 4 ст. 103 Закону України № 1788-XII (припинення виплати пенсії), для стягнення решти заборгованості в судовому порядку відсутні.

Внаслідок чого суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність порушеного права позивача, необхідність його захисту в судовому порядку та вирішував питання застосування строку позовної давності.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до ст. 338 ЦПК України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2014 року скасувати, передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник