Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5794/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилалось на те, що 03 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 7/01/МК/2008-980 за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 69 000 грн. до 03 вересня 2013 року зі сплатою 20,4 % річних. 07 червня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 року, згідно якої строк користування кредитом встановлювався з 03.09.2008 року по 03.09.2014 року включно, та сума мінімального щомісячного платежу визначена додатком №1 до зазначеної угоди та вноситься до 15 числа поточного місяця. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між кредитором та ОСОБА_3, 03.09.2008 року укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручилась перед кредитором за виконання позичальником його кредитних зобов'язань. 07 червня 2010 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки від 03.09.2008 року, відповідно до якої договір поруки був викладений в новій редакції, зокрема, згідно п.1.1. договору поруки передбачено, що ОСОБА_3 поручається за належне виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед позивачем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: повернути суму кредиту до 03.09.2014 року, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити можливі штрафні санкції. ОСОБА_2 належним чином не виконав своїх грошових зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість. Враховуючи вищевикладене, просило, стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та додаткової угоди до нього в сумі 126 319 грн. 57 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 57 244 грн., відсотки - 52 794 грн. 39 коп., пеня - 15 709 грн. 93 коп., штраф - 571 грн. 25 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2015 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по сплаті кредиту в сумі 57 244 грн., відсотків - 52 794 грн. 39 коп., пені - 15 709 грн. 93 коп., штраф - 571 грн. 25 коп., а всього 126 319 грн. 57 коп. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, просить змінити рішення суду, та стягнути заборгованість з відповідачів в солідарному порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 03 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №7/01/МК/2008-980 за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 69 000 грн. до 03 вересня 2013 року зі сплатою 20,4 % річних. 07 червня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 року, згідно якої строк користування кредитом встановлювався з 03.09.2008 року по 03.09.2014 року включно, та сума мінімального щомісячного платежу визначена додатком №1 до зазначеної угоди та вноситься до 15 числа поточного місяця.

Згідно з розрахунком, за відповідачем станом на 05.09.2014 року рахується заборгованість по сплаті кредиту в сумі 126 319 грн. 57 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 57 244 грн., відсотки - 52 794 грн. 39 коп., пеня - 15 709 грн. 93 коп., штраф - 571 грн. 25 коп.

Враховуючи, що боржник не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором та додаткової угоди до нього, в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_2 заборгованості перед банком в розмірі 126 319 грн. 57 коп.

Однак, судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» щодо солідарного стягнення заборгованості у розмірі 126 319 грн. 57 коп. з відповідачів, стягнувши дану суму тільки з ОСОБА_2, посилаючись на те, що позивачем не доведено підстави для стягнення коштів з відповідача ОСОБА_3 як з солідарного боржника, а саме не встановлено факту укладання договору поруки від 03.09.2008 року між банком та ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 02.09.2008 року, відповідно до якого остання поручилась перед кредитором за виконання позичальником його зобов'язань, що витікають з кредитного договору №7/01/МК/2008-980 від 02.09.2008 року.

07 червня 2010 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки від 03.09.2008 року, відповідно до якої договір поруки був викладений в новій редакції, зокрема, згідно п.1.1. договору поруки передбачено, що ОСОБА_3 поручається за належне виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед позивачем, що витікають з кредитного договору №7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 року та додаткової угоди №1 від 31 травня 2010 року до кредитного договору №7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008, а саме: повернути суму кредиту до 03.09.2014 року, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити можливі штрафні санкції.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що технічна помилка в договорі поруки, а саме помилково зазначена дата його укладання 02.09.2008 року (замість 03.09.2008 року), а також помилка в додатковій угоді №1 до договору поруки щодо посилання на додаткову угоду №1 до кредитного договору №7/01/МК/2008-980 від 31.05.2010 року, а не від 07.06.2010 року, не дає підстави вважати, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 не укладався договір поруки від 03.09.2008 року, а ОСОБА_3 не поручилася за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором 7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 року та додаткової угоди до нього №1 від 07.06.2010 року.

З досліджених наявних в матеріалах справи договорів вбачається, що при їх укладанні сторонами були додержані загальні вимоги чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України, та вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме договір поруки від 02.09.2008 року та додаткова угода №1 до договору поруки від 03.09.2008 року, були укладені між банком та поручителем ОСОБА_3 для забезпечення останньою виконання зобов'язань ОСОБА_2 по кредитному договору №7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 та додаткової угоди №1 від 07.06.2010 року до кредитного договору №7/01/МК/2008-980 від 03.09.2008 року. Крім того, дані правочини у встановлений законом спосіб не були визнані недійсними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів скасовує рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та ухвалює в цій частині нове рішення, яким стягує з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у солідарному порядку.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору при пред'явленні позову (1263 грн. 20 коп.) та при подачі апеляційної скарги (631 грн. 60 коп.), всього 1894 грн. 80 коп., тобто по 947 грн. 40 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» заборгованість по сплаті кредиту в сумі 57 244 грн., відсотків - 52 794 грн. 39 коп., пені - 15 709 грн. 93 коп., штраф - 571 грн. 25 коп., а всього 126 319 грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Надра» по 947 грн. 40 коп. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді