НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/9085/2012
№ 2/183/48/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року Новомосковським міскрайонним судом Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді Дубовенко І.Г.,

при секретареві Литвиновій У.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, суд -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2005 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначили, що вони та відповідач є співвласниками в рівних частинах по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області, які вони отримали у спадок, після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після оформлення спадщини вони не мають доступу до своєї власності, в результаті не мають можливості користуватися своїм майном. У зв'язку з чим вимушені звернутися до суду із зазначеним позовом, в якому просять відповідно до вимог ст.ст. 15, 16, 319, 321, 367, 369, 370 ЦК України, розподілити домоволодіння, виділивши їм 2/3 частини, а відповідачу 1/3 частину, а також розподілити земельну ділянку, відповідно до часток.

Ухвалою суду від 31 липня 2006 року у зазначеній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, після проведення якої позовні вимоги були уточнені, просили суд провести розподіл житлового будинку та господарських будівель та споруд за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1480 від 20 квітня 2007 року та визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1 вищезазначеного висновку експертизи.

У справі ухвалювалося рішення 10 листопада 2011 року, яке після перегляду його апеляційним судом Дніпропетровської області - скасоване та ухвалено нове; а після перегляду цих рішень Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 05 вересня 2012 року - зазначені рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

16 листопада 2012 року справа прийнята в провадження судді Дубовенко І.Г.; в ході розгляду справи відповідачем неодноразово заявлялися клопотання, за результатами яких неодноразово оскаржувалися ухвали суду до вищестоящої інстанції. Після залишення їх без задоволення розгляд справи продовжено, 27 листопада 2013 року у справі зупинено провадження до розгляду цивільної справи за № 183/1542/13 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради, Новомосковського РКП БТІ «Інвентаризатор», виконавчого комітету Новомосковської районної ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності недійсним. 13 лютого 2015 року провадження у справі відновлене після набрання законної сили рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за № 183/1542/13. Після розгляду чергового клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого було відмовлено, та яке було оскаржене до апеляційного суду, та після повернення справи з вищестоящого суду 16 червня 2015 року прийнято до свого провадження та продовжено розгляд справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, та посилаючись на ті ж підстави просив задовольнити їх, не стягуючи компенсацію різниці вартості частини домоволодіння з відповідача, а також без судових витрат.

Представник ОСОБА_1 підтримав свого довірителя та також просив розподілити домоволодіння за першим варіантом висновку експертизи не стягуючи компенсацію різниці вартості частини домоволодіння з відповідача, а також без судових витрат.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він не заперечує, що спірне домоволодіння належить сторонам на праві приватної власності по 1/3 частині. Однак господарські будівлі розподілені між ним та позивачами по 1/2 частині, в результаті чого, на його думку його частка власності в будинку зменшилася. Крім того, вважає, що експертизи проведена не правильно. Що стосується земельної ділянки, то вважає вимоги позивачів необґрунтованими, тому як право користування земельною ділянкою за зазначеною адресою не успадковувалася сторонами, а була виділена в користування йому, крім того до цих правовідносин просив застосувато строк позовної давності. Від проведення додаткової або повторної судово-будівельно-технічної експертизи він відмовляється. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

В ході розгляду справи, за клопотанням відповідача також була допитана експерт ОСОБА_7, яка показала, що вона проводила за ухвалою суду судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої був складений висновок за № 1480 від 20 квітня 2007 року. Згідно висновку надано три варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та відповідно три варіанти порядку користування земельною ділянкою виходячи з того, що першому власнико(ам) належить та виділяється 2/3 частини домоволодіння, а другому(им) 1/3 частина. Відповідно до висновку жилі приміщення розподілені по ідеальних частках, тобто на 2/3 частини та 1/3, а господарські будівлі і споруди по 1/2 частині, у зв'язку з чим визначена компенсація власникам 2/3 частин.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання експерта, дослідивши матеріали справи їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне, а саме:

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово роз'яснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, позивачем уточнювалися позовні вимоги, а відповідачем надавалися відповідні заперечення; сторонами подавалися докази.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. З витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно вбачається, що прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пишуться з літерою «и», а тому вважати, що в свідоцтвах про право на спадщину зазначені інші особи - підстав не має.

Зазначені обставини не заперечувалися сторонами у справі.

Таким чином суд приходить до висновку, що спірне майно є спільною частковою власністю сторін, по 1/3 частині.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 постійно користується спірним домоволодінням, не заперечує, що позивачам належить по 1/3 частині цього домоволодіння, однак заперечує проти поділу.

Згідно ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може біти поділене в натурі між співвласниками. Статтею 47 ЖК України встановлено, що норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 1480 від 20 квітня 2007 року є технічна можливість провести поділ нерухомого майна в натурі та визначити порядок користвання земельною ділянкою.

Відповідно цього висновку пропонується один варіант розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири з мінімальними переобладнаннями, враховуючи існуюче планування приміщень та три варіанти розподілу господарчих будівель.

Відповідно до ст. 152 ЖК України та роз'яснення Верховного Суду України, що викладені в п. 7 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», тобто не прийняв до уваги, що переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевих рад.

Згідно висновків експерта за усіма трьома варіантами при поділі будинку в натурі необхідно виконати переобладнання.

Згідно рішенням виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради № 18 від 30 березня 2015 року - Орлівщинська сільська рада не заперечує з приводу запропонованих видів перепланування, що викладені у висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 1480, складеному 20 квітня 2007 року щодо розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області.

Так, за 1 варіантом розподілу домоволодіння по АДРЕСА_1 в Дніпропетровській області:

- власникам 2/3 частин можливо виділити квартиру № 2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області, вартість якої становить 139891 грн. та складається з наступних приміщень: (на плані визначений в помаранчевий колір):

в сінях літ. «а»:

приміщення 1-1 (9,7 кв.м.) - сіни літ.а вартістю 10127 грн.;

в житловому будинку літ. «А-1»:

приміщення 1-2 (13,9 кв.м.) - кімната;

приміщення 1-5 (6,8 кв.м.) - житлова кімната;

приміщення 1-6 (8,4 кв.м.) - житлова кімната;

приміщення 1-7 (3,2 кв.м.) - санвузол (комора);

приміщення 1-8 (5,5 кв.м.) - житлова кімната,

разом 47,5 кв.м.;

та господарських будівель і споруд: ганок, сарай літ. «Б»; погріб літ. «пг» під літ. «Б»; літня кухня літ. «Е»; літній душ літ. «В»; вбиральня літ. «Г»; 1/2 колодязя № 1; замощення № 2; огорожа № 3; 1/2 хвіртки № 4; 1/2 воріт № 5.

- власнику 1/3 частини можливо виділити квартиру № 2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області, вартість якої становить 79057 грн. (що на 6074 грн. більше ідеальної частки) та складається з наступних приміщень: (на плані визначений в синій колір):

в житловому будинку літ. «А-1»:

приміщення 1-3 (17,0 кв.м.) - житловакімната;

приміщення 1-4 (6,8 кв.м.) - житлова кімната;

разом 23,8 кв.м.;

та господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «И»; прибудова літ. «и»; 1/2 колодязя № 1; замощення № 2; огорожа № 3; 1/2 хвіртки № 4; 1/2 воріт № 5.

Для влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку літ. «А» провести наступні переобладнання:

власнику 1/3 частини домоволодіння віконні прорізи обладнати в дверні прорізи для входу в приміщення 1-3 та 1-4, встановити дверні блоки; прибудувати тамбур, пробити віконний проріз для природного освітлення в приміщенні 1-4, закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-3 та 1-4, обладнати під кухню, підвести газ, встановити газову плиту;

власникам 2/3 частини домоволодіння - закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-2 та 1-3.

Враховуючи, що сторонами в ході розгляду справи інші варіанти розподілу домоволодіння, навіть не розглядалися, як варіанти поділу, то суд приходить до висновку, що поділ домоволодіння за першим варіантом більш наближений за інтересам власників.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що у зв'язку з поділом господарських будівель не на 2/3 частини і 1/3 частину, а по 1/2 частині - значно погіршуються його права, тому як в судовому засіданні встановлено та підтверджено судовим експертом ОСОБА_7, що житловий будинок поділений між сторонами на ідеальні частки 2/3 частини та 1/3 частину, а господарські будівлі по 1/2 частині, більше того вартість частини відповідача збільшується за рахунок того, що господарські будівлі йому виділяються в розмірі 1/2 частина, а не 1/3 частина. В той же час, беручи до уваги той факт, що позивачі наполягають на тому, щоб різниця у вартості майна не була стягнута з відповідача, а також те, що домоволодіння розподіляється на дві ізольовані квартири, то біль доці ний розподіл господарських будівель по 1/2 частині.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що сільська рада не надавала своєї згоди на проведення переобладнання спірного будинку, тому як це спростовується наявністю рішення виконавчого комітету сільради; а у відповіді на його звернення зазначено лише, що звернень з приводу надання дозволу на забудову входу в тамбур до спірного будинку не надходило.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що висновок експертизи є неправильним, тому як будь-яких доказів цього не надано, а від проведення додаткової експертизи або повторної, якщо на це є підстави - він відмовився.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про можливість розподілу спірного домоволодіння між сторонами за 1 варіантом судової будівельно-технічної експертизи, без визначення компенсації позивачам.

Що стосується вимог позивачів щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, то суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 58-19/V від 17 жовтня 2008 року земельну ділянку по АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області виділено відповідачу для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Відомостей щодо оспорювання зазначеного рішення суду не надано.

Згідно вимог ст. 377 ЦК України - до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до вимог ст.. 120 ЗК України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Враховуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні відповідача, відомостей про скасування рішення Орлівщинської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області за № 58-19/V від 17 жовтня 2008 року - не надано; питання щодо скасування цього рішення позивачами не ставиться, суд приходить до переконання про те, то вимоги щодо встановлення порядку користування цією земельною ділянкою між сторонами є необгрунтованими.

А тому в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Що стосується клопотання відповідача, заявленого ним перед початком дебатів про необхідність оголошення у справі перерви та надання йому часу для отримання правової допомоги, в задоволенні якого йому було відмовлено, то суд розцінює такі дії ОСОБА_3 як такі, що затягують судовий розгляд справи, тому як судовий розгляд у зазначеній справі вже відкладався за таким його клопотанням, однак в судових засіданнях він продовжував приймати участь самостійно.

Крім іншого, слід зазначити, що під час дебатів, відповідач подав клопотання про поновлення судового розгляду справи по суті, в якому не зазначено жодних обставин, які мають значення у справі та не були з'ясовані під час її розгляду, в розмінні ст.. 194 ЦПК України.

Що стосується судових витрат у справі з огляду на вимоги позивачів, з урахуванням вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає можливим не стягнути їх з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10-12, 57-61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Розподілити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області між ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 1480 від 20 квітня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_9, ОСОБА_10 право власності по 1/2 частки за кожним на квартиру № 2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області, яка складається з наступних приміщень: (на плані визначений в помаранчевий колір):

в сінях літ. «а»:

приміщення 1-1 (9,7 кв.м.) - сіни літ.а вартістю 10127 грн.;

в житловому будинку літ. «А-1»:

приміщення 1-2 (13,9 кв.м.) - кімната;

приміщення 1-5 (6,8 кв.м.) - житлова кімната;

приміщення 1-6 (8,4 кв.м.) - житлова кімната;

приміщення 1-7 (3,2 кв.м.) - санвузол (комора);

приміщення 1-8 (5,5 кв.м.) - житлова кімната,

разом 47,5 кв.м.;

та господарських будівель і споруд: ганок, сарай літ. «Б»; погріб літ. «пг» під літ. «Б»; літня кухня літ. «Е»; літній душ літ. «В»; вбиральня літ. «Г»; 1/2 колодязя № 1; замощення № 2; огорожа № 3; 1/2 хвіртки № 4; 1/2 воріт № 5.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 1 в житловому будинку по АДРЕСА_1 Новомосковського району Дніпропетровської області, яка складається з наступних приміщень: (на плані визначений в синій колір):

в житловому будинку літ. «А-1»:

приміщення 1-3 (17,0 кв.м.) - житлова кімната;

приміщення 1-4 (6,8 кв.м.) - житлова кімната;

разом 23,8 кв.м.;

та господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «И»; прибудова літ. «и»; 1/2 колодязя № 1; замощення № 2; огорожа № 3; 1/2 хвіртки № 4; 1/2 воріт № 5.

Для влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку літ. «А» провести наступні переобладнання:

ОСОБА_3 віконні прорізи обладнати в дверні прорізи для входу в приміщення 1-3 та 1-4, встановити дверні блоки; прибудувати тамбур, пробити віконний проріз для природного освітлення в приміщенні 1-4, закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-3 та 1-4, обладнати під кухню, підвести газ, встановити газову плиту;

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-2 та 1-3.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено 11 вересня 2015 року.

Суддя І.Г.Дубовенко