Провадження № 2/638/256/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого-судді Гайдук Л.П.

При секретарі Литвиненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, 3-ті особи: ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1 . Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 66000,00 дол. США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в сірок до 20.04.2018 року або достроково зі сплатою 13,00 відсотків річних за користування. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець ОСОБА_1 передала у іпотеку нерухоме чайно, а саме: квартиру: Місце знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 67,2 кв.м.; житлова площа: 43,6 кв.м., що підтверджується Договором іпотеки (житлове приміщення) № б/н від 20.04.2007, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_3. Предмет іпотеки належить Іпогекодавцю на підставі Договору куплі-продажу квартири від 16.12.1996 р. посвідченого державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Одринською О.В. зареєстровано в реєстрі за номером 2-4557. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 75514,96 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 763395,83 грн., яка складається з:-47771,85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 482935,19 грн. - заборгованість за кредитом; -27743,11 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 280460,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Законом України "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, існують всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього. З метою захисту прав та інтересів Позивача, у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, існують всі підстави для припинення права власності Іпотекодавця ( в т.ч. право володіння, користування і розпорядження) на предмет іпотеки.

Сторони в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, 3-ті особи ОСОБА_2 та Державна Державна реєстраційна служба України заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, надав заперечення, в яких зазначив, що квартира відповідача, яка є предметом іпотеки не може бути стягнута примусово у відповідності до п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», також представник відповідача зазначив, що позивач зареєстрована в квартирі, яка є предметом іпотеки, постійно в ній мешкає та немає іншого житла.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1 . Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 66000,00 дол. США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в сірок до 20.04.2018 року або достроково зі сплатою 13,00 відсотків річних за користування.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець ОСОБА_1 передала у іпотеку нерухоме чайно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 67,2 кв.м.; житловою площею 43,6 кв.м., що підтверджується Договором іпотеки (житлове приміщення) № б/н від 20.04.2007, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 16.12.1996 р. посвідченого державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Одринською О.В. зареєстровано в реєстрі за номером 2-4557. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 75514,96 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 21.03.2014року складає 763395,83 грн., яка складається з:

-47771,85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 482935,19 грн. - заборгованість за кредитом;

-27743,11 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 280460,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Законом України "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 67,2 метрів квадратних, житловою площею 43,6 метрів квадратних.

За умовами Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов'язувався не порушувати права Іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема на підставі рішення суду.

Разом із тим, із 03 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до ст. 1 якого, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Даним вимогам щодо нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки і надано як забезпечення кредиту в іноземній валюті, квартира за адресою: АДРЕСА_1 відповідає, оскільки її площа не перевищує 140 кв. м. (67,2 кв. м.) і місце проживання відповідача зареєстроване за даною адресою. Інших квартир чи будинків відповідач не має і такі дані в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені бути не можуть, оскільки предметом позову є майно, яке підпадає під дію мораторію.

Позовних вимог про стягнення боргу за кредитним договором позивачем не заявлялося.

Інші позовні вимоги, а саме: про припинення права власності і права користування житловим приміщенням мешканців спірної квартири і їх виселення, є похідними від основних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки

Таким чином, суд відмовляє ПАТ «Дельта Банк» в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_1, а також в задоволенні вимог про скасування реєстрації та виселення із зазначеної квартири.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст..ст. 3,10,11,15,57,58,60,212-215, Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, 3-ті особи: ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: