Справа №538/916/15-ц
Провадження по справі №2/538/321/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Крекотень С.А.

при секретарі - Криворучко В.І.

з участю сторін :

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача -представника Обласної інформаційно-

рекламної газети «Лохвицький край» - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Обласної інформаційно-рекламної газети «Лохвицький край» та ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду з позовом до Обласної інформаційно-рекламної газети «Лохвицький край» та ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди. В позові ОСОБА_1 посилався на те, що 29 травня 2014 року у Обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» на сторінках 2 та 3 надрукована та розповсюджена стаття під назвою «Святий і не корумпований мер проти олігархів та корупції, або війна бджіл із медом», автором цієї статті є ОСОБА_4 Позивач просив суд визнати вказану статтю висловленою в брутальній та образливій формі, такою що принижує його честь, гідність та ділову репутацію; визнати інформацію недостовірною, висловленою в брутальній та образливій формі, такою що принижують його честь, гідність та ділову репутацію у тексті статті, а саме: «Відчули бідолашні, свій кінець. Бо два кума- Демчук і Власенко оголосили їм війну. А хлопці ті не прості, не якісь там пустомелі». «Цим хлопцям затягувало кудись язики, коли треба було, наприклад, відстоювати лікарні, які масово закривалися на Лохвиччині під егідою так званої медичної реформи. Або коли необхідно було, як вимагала громада, дати політичну оцінку ситуації в країні під час Революції гідності.»; зобовязати відповідачів спростувати статтю, шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду у Обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» в 10ти денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили під рубрикою «Спростування»; стягнути на користь позивача солідарно з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що він працює Лохвицьким міським головою. Позивач стверджував, що розповсюджена 29 травня 2014 року у Обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» на сторінках 2 та 3 надрукована та розповсюджена стаття під назвою «Святий і не корумпований мер проти олігархів та корупції, або війна бджіл із медом», автором якої є ОСОБА_4 висловлена в брутальній та образливій формі, принижує його честь, гідність та ділову репутацію; є недостовірною інформація, яка висловлена в брутальній та образливій формі, принижує його честь, гідність та ділову репутацію у тексті статті, а саме: «Відчули бідолашні, свій кінець. Бо два кума- Демчук і Власенко оголосили їм війну. А хлопці ті не прості, не якісь там пустомелі». «Цим хлопцям затягувало кудись язики, коли треба було, наприклад, відстоювати лікарні, які масово закривалися на Лохвиччині під егідою так званої медичної реформи. Або коли необхідно було, як вимагала громада, дати політичну оцінку ситуації в країні під час Революції гідності.»

Представник відповідача - Обласної інформаційно-рекламної газети «Лохвицький край» по справі ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона є засновником Обласної інформаційно-рекламної газети «Лохвицький край», але не втручається в діяльність газети, не займається цензурою статтей газети, не має доходів від розповсюдження газети. ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю, а саме: роздрібною торгівлею, та наданням в оренду майна. Відповідачка просила суд відмовити в позові.

Відповідач по справі ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що дійсно 29 травня 2014 року у Обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» на сторінках 2 та 3 була надрукована та розповсюджена стаття під назвою «Святий і не корумпований мер проти олігархів та корупції, або війна бджіл із медом», автором якої є він. Ця стаття не містить брутальних та образливих висловів, а містить його особисті оціночні судження. Крім того вислів «Відчули, бідолашні, свій кінець.» за змістом стосуються не ОСОБА_1, а олігархів. ОСОБА_1 і Власенко є дійсно кумами, тому ця інформація є достовірною. У вислові «Бо два кума- Демчук і Власенко оголосили їм війну. А хлопці ті не прості, не якісь там пустомелі» відсутня брутальна чи образлива форма. Вислів «Цим хлопцям затягувало кудись язики, коли треба було, наприклад, відстоювати лікарні, які масово закривалися на Лохвиччині під егідою так званої медичної реформи. Або коли необхідно було, як вимагала громада, дати політичну оцінку ситуації в країні під час Революції гідності.» за змістом статті стосується не ОСОБА_1, а депутатів районної ради, в тому числі і Власенка. ОСОБА_1 не є депутатом районної ради. Відповідач просив суд відмовити в позові.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

29 травня 2014 року у Обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край», засновником якої є ОСОБА_3, на сторінках 2 та 3 надрукована та розповсюджена стаття під назвою «Святий і не корумпований мер проти олігархів та корупції, або війна бджіл із медом», автором цієї статті є ОСОБА_4 У змісті цієї статті є вислови : «Відчули бідолашні, свій кінець. Бо два кума- Демчук і Власенко оголосили їм війну. А хлопці ті не прості, не якісь там пустомелі». «Цим хлопцям затягувало кудись язики, коли треба було, наприклад, відстоювати лікарні, які масово закривалися на Лохвиччині під егідою так званої медичної реформи. Або коли необхідно було, як вимагала громада, дати політичну оцінку ситуації в країні під час Революції гідності.»

Згідно вимог ст. 28 Коституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до вимог ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена на особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно ст.10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини від 04.11.1950 року, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини» від 11.09.1997 року кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Згідно ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Окрім того, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до розяснень п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецендентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

ОСОБА_4 у статті «Святий і не корумпований мер проти олігархів та корупції, або війна бджіл із медом» висловив свої погляди, оціночні судження. Суд вважає, що стаття не містить брутальних та образливих висловів, які б принужували честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 Вислів «Відчули, бідолашні, свій кінець» за змістом стосуються олігархів, а не позивача по справі. ОСОБА_1 і Власенко є кумами, ця інформація є достовірною. У вислові «Бо два кума- Демчук і Власенко оголосили їм війну. А хлопці ті не прості, не якісь там пустомелі» відсутня брутальна чи образлива форма. Вислів « Цим хлопцям затягувало кудись язики, коли треба було, наприклад, відстоювати лікарні, які масово закривалися на Лохвиччині під егідою так званої медичної реформи. Або коли необхідно було, як вимагала громада, дати політичну оцінку ситуації в країні під час Революції гідності» за змістом статті стосується депутатів районної ради. ОСОБА_1 не є депутатом районної ради. Суд вважає, що підстави визнати поширену інформацію недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача відсутні. Суд визнає за ОСОБА_4 конституційне право на свободу думки і слова, на вільне вираження свої поглядів і переконань. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.34, 68 Конституції України, ст.10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини від 04.11.1950 року, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини», ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян», ст.47-1 Закону України «Про інформацію», ст.ст.94, 277 ЦК України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд

р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.А. Крекотень