Справа № 219/40/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Шевченко Л.В.,

при секретарі Бурикіній Я.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк»

про стягнення відсотків на суму вкладу за фактичну кількість днів користування коштами, стягнення індексу інфляції за час прострочення та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про стягнення відсотків на суму вкладу за фактичну кількість днів користування коштами, стягнення індексу інфляції за час прострочення та 3% річних. В обґрунтування позову посилається на ст. 525, 526, 530, 16 ЦК України та вважає, що згідно укладеного договору від 01.10.2013 року підлягають стягненню з відповідача кошти за порушення зобовязань за договором банківського вкладу (депозиту), оскільки кошти, зараховані на депозитний рахунок, виплачені йому несвоєчасно.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити.

27.05.2015 року від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, у яких він вказує, що грошові кошти знаходяться на поточному рахунку № 4200 у гривнях, є власністю позивача, а не банка і позивач може їх отримати. Просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вивчивши заперечення представника відповідача , оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що 01.10.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 5308 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line у гривнях. Відповідно до цього договору вклад у сумі 18000 грн. залучено на рахунок 5459 на строк по 06 жовтня 2014 року включно з процентною ставкою 20,5 % річних (п.1.2, 1.3, 1.4, 1.6 договору) (арк.с.8).

Згідно п.1.9. договору нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії договору шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника (позивача) з використанням платіжної картки № 4200, відкритий в установі банку. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують.

Також, судом встановлено, що 26.09.2014 року, тобто напередодні закінчення строку дії договору, позивач звернувся до банку із заявою про повернення йому вкладу з процентами в строк 06.10.20144 року (арк.с.7).

Із матеріалів справи, також слідує, що на рахунок позивача № /0622 поточний рахунок № 4200, тобто на рахунок передбачений договором та у визначений договором строк банком перераховано 18000 грн. (повернення коштів по закінченню депозитного договору) та належні проценти в сумі 3736,06 грн. по вищевказаній угоді. Факт перерахування депозитних коштів, процентів на поточний рахунок позивач підтвердив, суму належну до перерахування позивач не оспорює. Цей факт підтверджений і виписками рахунків (арк.с.86).

Однак, як зазначає позивач у позовній заяві зазначає, що кошти своєчасно повернуті не були, а були сплачені частинами лише у листопаді 2014 року.

Втім, із виписки за операціями по картковому рахунку № 4200 на імя ОСОБА_1 вбачається, що 06.10.2014 року перераховано 21735,06 грн., які він отримав: 08.10.2014 року 9500 грн., 09.10.2014 року 5000 грн., 13.10.2014 року 2500 грн., 15.10.2014 року 2500 грн., 17.10.2014 2220 грн., тобто 21720 грн., залишок по договору 15,06 грн.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У ч.3 ст.1058 ЦК України вказано, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (гл. 72 ЦК).

За частиною першою статті 1060 ЦК, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частина 2 цієї статті передбачає,що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Таким чином, із здобутих у справі доказів видно, що після закінчення строку дії договір № 5308 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line у гривнях вклад за цим договором перераховано у строк, визначений договором, на поточний рахунок № 4200 та отримано позивачем за банківською карткою, що не оспорює позивач.

Однак, позивач вважає, що зарахування грошових коштів, належних позивачу на вищевказаний рахунок без надання реальної можливості отримання цих коштів у звязку з лімітуванням видачі готівки, не може вважатись належним виконанням зобов'язання, у звязку з чим вважає, що має право на отримання від банківської установи відсотків 20,5% за період прострочки з виконанням договору в період з 06.10.2014 року по 01.11.2014 року в сумі 272,96 грн., 3% річних та інфляційних витрат згідно ст.625 ЦК України 587,34 грн. та 3654 грн. відповідно, а всього суму 4514,60 грн. При цьому, чому позивач нарахування здійснив до 01.11.2014 року, тоді як кошти були зняті ним 17.10.2014 року, пояснити не зміг.

Так, дійсно з 18 вересня 2014 року в банкоматах Дельта-Банку введено обмеження на видачу готівкової валюти і на території України з однієї платіжної картки можливе зняття на суму не більш ніж 2,5 тис. гривень на добу. При цьому, таке обмеження з 06.10.2014 пор 01.11.2014 року було передбачено Постановою Правління Національного Банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», яка втратила чинність на підставі постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року.

Разом з тим, лімітування видачі готівки не завадило позивачеві самостійно розпорядитися коштами, що перебували на його рахунку, та отримати, наприклад 08.10.2015 року 9500 грн., а всього протягом 10 днів (з 08.10.2014 по 17.10.2014 року) всі кошти за договором депозиту.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушувалися права позивача щодо виконання зобовязань за договором 5308 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line у гривнях від 01.10.2013 року, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 629, 1058, 1060 Цивільного кодексу України та ст. ст. 57, 60, 88, 169, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про стягнення відсотків на суму вкладу за фактичну кількість днів користування коштами, стягнення індексу інфляції за час прострочення та 3% річних відмовити повністю.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті 01.07.2015 року, вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 01.07.2015 року.

Повне рішення виготовлено 03.07.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Шевченко