Справа № 456/4851/14-ц
Провадження № 6/456/1/2015
УХВАЛА

іменем України

22 січня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежитиборжника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, покладеного на нього рішенням суду, а саме: виконавчим листом №753/19279/2013, виданим 16.04.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва. В обґрунтування подання покликається на те, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на виконанні знаходиться виконавчий лист №753/19279/2013, виданий 16.04.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 01.11.2013 року і до досягнення трьох років ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 06.05.2014 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа. Боржником ОСОБА_2, станом на 20.11.2014 р., заборгованість на користь ОСОБА_3 не погашено і така складає 24 000 грн.

В судовому засідання державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 подання підтримала та зазначила, що боржник заборгованість не погашає, на виклики у ДВС не зявляється, про причини неявки не повідомляє, а тому є підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Боржник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не подали, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст.377-1 ЦПК України у відсутності боржника.

Стягувач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить подання розглядати у її відсутності /а.с.18/, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст.377-1 ЦПК України у відсутності стягувача.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

З набранням чинності з 9 березня 2011 р. Закону від 4 листопада 2010 р. № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

На підставі цього Закону, ЦПК України доповнено ст. 377-1, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/19279/13 від 27.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 01.11.2013 року і до досягнення трьох років ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

06 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Федоришин Н.С. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 753/19279/13 /а.с.8/.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обовязки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють, чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

ОСОБА_2, як боржник по виконавчому провадженні, не порушив приписів ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та не ухилявся від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, а посилання державного виконавця на ст. 377 1 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків. Окрім цього, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що перебування боржника на території України буде сприяти належному виконанню боргових зобовязань, а його відсутність - буде перешкодою для їх своєчасного і належного виконання.

За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов до висновку, що підстав для задоволення подання немає.

Керуючись ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_5