Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Василевича В.С.

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Стягнуто з ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий 21 квітня 2005 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_3, виданий 21 травня 2015 року Рівненським РВУ МВС України в Рівненській області) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5 та сина - ОСОБА_6 у розмірі по 1 110 грн 00 коп. на кожну дитину.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що не сплачував аліменти, оскільки після ухвалення рішення про їх стягнення чекав повідомлення про те, на який рахунок слід сплачувати аліменти.

Копію рішення, про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, отримав 29 січня 2015 року та одразу через десять днів сплатив три тисячі гривень, частково погасивши борг, який виник.

Наступного місяця знову ним сплачено три тисячі гривень на утримання його дітей.

Зазначає, що незважаючи на низький матеріальний дохід намагається сплачувати аліменти вчасно.

_____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/498/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Кушнір Н.В.

Провадження № 22-ц/787/1540/2015 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміненню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості її позовних вимог щодо ухилення ОСОБА_3 від свого обов'язку по утриманню дітей, а саме сплати аліментів на їх утримання, що є підставою для застосування правил ст. 196 СК України щодо нарахування і стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі по 1 110 грн. на кожну дитину.

Такий висновок суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки (пені) не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2014 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання його неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 у розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину з 12 вересня 2014 року і до повноліття.

На виконання вищезазначеного рішення 09 жовтня 2014 року Рівненським районним судом видано виконавчі листи та згідно постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2014 року ВП № 45074439 та ВП № 45074280 відкрито виконавче провадження (а.с. 8-9, 23, 25).

Як встановлено судом першої інстанції, не оспорюється сторонами та вбачається з наявних у матеріалах справи довідок-розрахунків відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції від 19.06.2015 року № 4608/10 та № 4609/10 ОСОБА_3 допустив прострочення сплати аліментів на утримання його неповнолітніх дітей за період з 12 вересня 2014 року по лютий 2015 року (а.с. 37).

У лютому-березні 2015 року ОСОБА_3 сплачено по 1500 грн. на кожну дитину, в травні 2015 року по 1800 грн., станом на 19 червня 2015 року по 600 грн - аліментів на утримання дітей (а.с. 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідок-розрахунків відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції від 19.06.2015 року № 4608/10 та № 4609/10 в лютому 2015 року ОСОБА_3 сплачено 1500 грн. аліментів на кожну дитину, в той час як до сплати підлягало по 600 грн..

Оскільки, за вересень 2014 року до сплати ОСОБА_3 підлягало по 360 грн. аліментів на кожну дитину, то переплата у лютому у розмірі по 360 грн. переходить в рахунок погашення заборгованості за вересень 2014 року (1500 - 360 = 1140).

Залишок переплати за лютий 2015 року в розмірі по 540 грн переходить в рахунок часткового погашення заборгованості за жовтень 2014 року (1140 - 540 = 600).

За березень 2015 року ОСОБА_3 також сплачено по 1500 грн. аліментів на кожну дитину, в той час як до сплати підлягало по 600 грн..

Тому, переплата за березень 2015 року в розмірі по 60 грн переходить в рахунок погашення залишку заборгованості за жовтень 2014 року (1500 - 60 = 1440).

Залишок переплати за березень 2015 року у розмірі по 600 грн. переходить в рахунок повного погашення заборгованості за листопад 2014 року (1440 - 600 = 840) та в розмірі по 240 грн. - в рахунок часткового погашення заборгованості за грудень 2014 року (840 - 240 = 600).

За травень 2015 року ОСОБА_3 сплачено по 1800 грн. аліментів на кожну дитину, в той час як до сплати підлягало по 600 грн..

Тому, переплата за травень 2015 року в сумі по 360 грн. переходить в погашення залишку заборгованості за грудень 2014 року (1800 - 360 = 1440), в сумі по 600 грн. - в рахунок повного погашення заборгованості за січень 2015 року (1440 - 600 = 840) та в сумі по 240 грн. - в рахунок часткового погашення заборгованості за квітень 2015 року (840 - 240 = 600).

Оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено 16 червня 2015 року. Станом на 16 червня 2015 року з ОСОБА_3 підлягало стягненню по 320 грн аліментів на кожну дитину.

12 червня 2015 року ним сплачено по 600 грн. аліментів на кожну дитину.

Тому, переплата за 16 днів червня 2015 року в сумі по 280 грн. переходить в рахунок часткового погашення заборгованості за квітень 2015 року (600 - 280 = 320).

Отже, з урахуванням розрахунку розміру аліментів, які підлягали до сплати станом на 16 червня 2015 року - дату винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, наявний залишок непогашеної заборгованості за квітень 2015 року у сумі 80 грн. на кожну дитину.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, що висловлена в ухваленій за наслідками розгляду справи № 6-81цс13 постанові від 11.09.2013р., оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих зобов'язань, яке мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України і в постанові від 1 жовтня 2014 року за наслідками розгляду справи №6-149цс14.

Так, неустойку (пеню) на залишок суми заборгованості зі сплати аліментів за квітень 2015 року (80 грн.) необхідно обраховувати з 01 травня по 16 червня 2015 року, а саме: кількість днів прострочення множаться на 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Отже, з ОСОБА_3 підлягає до сплати неустойка (пеня) за прострочення сплати залишку заборгованості за квітень місяць в розмірі 37 грн. 60 коп., що розраховано за формулою: 80 грн. (залишок заборгованості за квітень місяць)*0,01*47днів = 37 грн 60 коп.

Згідно ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Однак судом першої інстанції наведена норма закону не врахована, при наявності заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 80 грн. стягнута неустойка, розмір якої в кілька разів перевищує суму самої заборгованості.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, невірно розрахував суму пені (неустойки), яка підлягає стягненню з ОСОБА_3, постановлене ним рішення підлягає зміні.

На підставі ч. 1 ст. 196 СК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий 21 квітня 2005 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_3, виданий 21 травня 2015 року Рівненським РВУ МВС України в Рівненській області) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 37 грн. 60 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_2 виданий 21 квітня 2005 року Рівненським РВУ МВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_3, виданий 21 травня 2015 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області) неустойу (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 37 грн. 60 коп..

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.