Справа № 310/5356/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у якому зазначила, що 18 травня 2012 року вона уклала з відповідачем договір купівлі-продажу пасажирського автобусу ПАЗ 3205 СИГ реєстраційний номер НОМЕР_1 помер шасі (кузова, рами) ХТМ 32050RW0 року випуску, що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 307441 від 14.12.2011 року з розстроченням платежу. 18 травня 2012 року вона власноручно склала, підписала і передала ОСОБА_2 відповідний документ, у якому виразила свою волю продати автобус на зазначених умовах, підтвердила отримання першого платежу в сумі 9 000 грн. і передачу автобуса. У цей день вона передала ОСОБА_2 автобус, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі, талон на обслуговування газової установки, ліцензійну картку і зобов'язалась передати автобус у власність покупцеві після оплати ним повної вартості. Відповідач ОСОБА_3 власноручно склав, підписав і передав їй документ, який назвав «розписка», у якому виразив свою волю купити автобус, прийняв його, інші зазначені речі, які необхідні для експлуатації автобусу і зобовязався прийняти автобус у власність після повної оплати його вартості в сумі 64 000 грн. Після прийняття автобусу 18 травня 2012 року відповідач передав їй 9000 грн., тобто вчинив дію, яка свідчить про часткове виконання ним договору купівлі-продажу. Решту 56 000 грн. ОСОБА_2 зобов'язався виплачувати по 4 000 грн. щомісячно до повної оплати впродовж 1 року 6 місяців. Зміст правочину купівлі-продажу автобусу зафіксовано в документах, якими вони обмінялись 18 травня 2012 року згідно з ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

З 18 травня 2012 року до теперішнього часу автобус знаходиться у повному володінні та користуванні відповідача, який на її прохання не надає ключі від автобусу, необхідні документи для проходження технічного огляду транспортного засобу, перешкоджає огляду автобуса з метою визначити його технічний стан.

До осені 2014 року відповідач обіцяв виплатити їй 56 000 грн. за проданий йому пасажирський автобус, проте до теперішнього часу не виплатив їй жодної суми, уникає спілкування, не відповідає на телефонні дзвінки, SМS-повідомлення. у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду.

На теперішній час відповідач не доплатив їй за придбаний автобус 56 000 гривень, тобто прострочив виконання грошового зобов'язання.

З урахуванням того, що відповідач зобов'язався виплачувати їй за придбаний автобус по 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 18 червня 2012 року до 18 липня 2013 року, але із зазначеного часу виплати не здійснював, тому з 19 червня 2012 року прострочив виконання грошового зобов'язання щодо його першої частини, а з 19 липня 2013 року прострочив виконання грошового зобов'язання щодо його останньої частки.

З урахуванням того, що відповідач на випадок невиконання зобов'язання впродовж одного року, зобов'язався виконати зобов'язання ще впродовж 6 місяців (додатково), тобто з 18 травня 2012 року по 18 листопада 2013 року прострочив виконання грошового зобов'язання з 19 листопада 2013 року.

У зв'язку з тим, що у ч. 3 ст. 692 ЦК України відсутня пряма вказівка законодавця на застосування ст. 536 ЦК України як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов'язання, тому за порушення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України.

Станом на квітень 2015 року включно сума недоплаченого боргу ОСОБА_2 за придбаний автобус з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з червня 2012 року по квітень 2015 року включно складає 96 308 грн. (4000x1,711 + 4000x1,716 + 4000x1,72 + 4000x1,725 + 4000x1,723 + 4000x1.723 + 4000x724 + 4000x1,721 + 4000x1,718 + 4000x1,72 + 4000x1,72 + 4000x1,72 + 4000x1,718 + + 4000х 1.718).

Станом на квітень 2015 року включно три проценти річних від простроченої суми за період прострочення з 19 листопада 2013 року по 30 квітня 2015 року, тобто за 528 днів прострочення складає 4 179 грн. 50 коп. (96 308 грн. х 3% / 365 днів х 528 днів прострочення).

Просила стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. кв. 10. заборгованість за придбаний пасажирський автобус ПАЗ 3205 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_4 номер шасі (кузова, рами) ХТМ 32050RW0 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з червня 2012 року по квітень 2015 року включно в сумі 96 308 грн. та 4 179 грн., що становить 3 % річних від суми заборгованості станом по квітень 2015 року включно, а усього 100 487 грн., судовий збір у сумі 1004 грн. 87 коп. та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Власником транспортного засобу ПАЗ 3205 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_4, номер шасі (кузова, рами) ХТМ 32050RW0003380, 1998 року згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_1 (а.с.6).

За повідомлення Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бердянська, Бердянського та Приморського районів МВС України в Запорізькій області від 15.05.2005 року транспортний засіб марки ПАЗ 3205 СПГ державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за громадянкою ОСОБА_1 (а.с.5).

ОСОБА_1 посилалась на ст. ст. 203, 207, 218 ЦК України, розписку від 18.05.2012 року (а.с.7-8) та вважала, що між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу відповідно до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, договір купівлі-продажу є дійсним і підлягає виконанню сторонами.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір купівлі-продажу за правовою природою є двостороннім, тому згода на його укладення на певних умовах повинна бути виражена кожною стороною, але в наданій суду розписці від 18.05.2012 року не відображена воля ОСОБА_1 на його укладення. Позивачем не надано жодного іншого доказу в якому була би відображена згода ОСОБА_1 на укладення договору купівлі-продажу.

Пунктами 7 та 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Із зазначеного нормативного акту слідує, що будь-який транспортний засіб, який підлягає реєстрації в органах ДАЇ, перед його відчуженням повинен бути обовязково знятий з реєстраційного обліку, та тільки за таких умов він може бути предметом купівлі-продажу.

З наданих позивачем документів не вбачається, що спірний транспортний засіб знято з реєстраційного обліку з метою його продажу.

За таких умов автобус ПАЗ 3205 СИГ реєстраційний номер НОМЕР_1 не може виступати в якості обєкту продажу, а тому і всі дії щодо його відчуження не можуть бути законними, зокрема, і оформлена розпискою оплатна передача автомобіля від власника ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Крім того, момент вчинення правочинів по купівлі-продажу автомобіля відповідно до ст. ст. 210 та 640 ЦК України, Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок повязується з державною реєстрацією, тому договір купівлі - продажу транспортного засобу від 24.04.2006 року не є укладеними і не створює прав та обовязків для сторін.

Суд вважає, що за таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 207, 210, 638, 640, 655 ЦК України, «Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя