провадження 2/331/364/15
справа 331/111/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживача, розірвання договору банківського рахунку та відшкодування завданих збитків,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила і в якому зазначила, що 06 березня 2013р. між нею та банком ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір №005-07578-060313 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки в національній валюті.

Згідно Договору 1 Позивачем було внесено до банку, а Відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий Позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у загальному розмірі 85289,38 грн. (вісімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят дев'ять гривень тридцять вісім коп.) станом на 15 грудня 2014 р.

Також, 13 листопада 2013р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір №011-07578-131113 на відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах США.

Згідно Договору 2, Позивачем було внесено до банку, а Відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий Позивачу поточний рахунок № НОМЕР_2 у загальному розмірі 279,67 дол. США (двісті сімдесят дев'ять доларів шістдесят сім центів) станом на 15 грудня 2014 р.

15 грудня 2014 р. Позивач, відповідно до п. 5.16 Договору 1, попередньо звернувся до банку с заявою, зареєстрованою за Вх.№205/43-2017 про закриття банківських рахунків та видачу грошових коштів у загальному розмірі 85289,38 грн. (вісімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят дев'ять гривень тридцять вісім коп.) з поточного рахунку № НОМЕР_1, згідно Договору 1 та 279,67 дол. США (двісті сімдесят дев'ять доларів шістдесят сім центів) з поточного рахунку № НОМЕР_2, згідно Договору 2. Датою вимоги коштів було зазначено 17 грудня 2014р.

17 грудня 2014 року у виплаті грошових коштів Відповідачем було відмовлено, у зв'язку з відсутністю грошових коштів про що свідчить заява Позивача №2694597 Надати будь яке письмове обґрунтування відмови або пред'явити нормативно правові документи Відповідач також відмовився.

Неодноразові усні та письмові звернення з приводу повернення грошей залишено без розгляду та без відповіді.

Відповідач порушив зобов'язання за договором та прострочив його виконання.

Оскільки за час, що минув від дня подання заяви до сьогодні Відповідач продовжує користуватись коштами Позивача, то Відповідач має сплатити проценти у розмірі 7% річних відповідно до умов Договору 1 та 3,5% річних відповідно до умов Договору 2.

Відповідно до п. 1.3 Договору 2 клієнт має сплачувати комісійну винагороду банку за обслуговування рахунку у розмірі 2 доларів США щомісячно. Заява на закриття рахунку була подана 15 грудня 2014р. Оскільки закриття рахунку не відбулося з вини Відповідача банк не має утримувати комісійну винагороду з суми власних коштів клієнта з моменту подачі заяви на закриття рахунку.

02 березня 2015 р. Правління НБУ прийняло постанову № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», згідно з яким з 03.03.2015р. в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Згідно п.3 та п.5 ч. 5. ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Тому кінцевою датою розрахунку 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України), індексу інфляції та процентів по Договорам Позивач вважає 02.03.2015р.

Позивач вважає, що Відповідач ще до запровадження тимчасової адміністрації порушив договірні зобов'язання згідно п. 5.16 Договору 1, ст. 1075 ЦК України, п.20.5, 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003 № 492 із Змінами згідно Постановою НБУ № 158 від 23.03.2009. Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження встановлене п.1 ч. 5 ст. 36 не поширюється на забов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився та за договорами банківського рахунку вкладників. Таким чином:

Відповідач повинен повернути Позивачеві в повному обсязі, без будь яких фінансових обмежень суми:

- з поточного рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 84971,09 грн. (вісімдесят чотири

тисячі дев'ятсот сімдесят одна гривня дев'ять коп);

- з поточного рахунку № НОМЕР_2 у розмір 279,67 дол. США (двісті сімдесят

дев'ять доларів США шістдесят сім центів);

- проценти за користування вкладом за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня

2015 р. у розмірі 7% річних згідно Договору 1 (№005-07578-060313)

- проценти за користування вкладом за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р. у розмірі 3,5% річних, згідно до Договору 2 (№011-07578-131113);

З % річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р.

- 8,6% інфляції за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р. Згідно розрахунку інфляції вкладу Позивача виконаного офіційним калькулятором Держстата України.

Позивачка просить суд забов'язати ПАТ «Дельта банк» видати готівкою одноразовою операцією належні ОСОБА_1 кошти, які знаходяться на наступних рахунках:

№ НОМЕР_1 у валюті «гривня» у розмірі 84971,09 грн. (вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят одна гривня дев'ять коп)

№ НОМЕР_2 у валюті «дол. США» у розмірі 279,67 дол. США (двісті сімдесят дев'ять доларів шістдесят сім центів).

Забов'язати ПАТ «Дельта банк» видати готівкою одноразовою операцією 7,0% річних (згідно Договору 1) за фактичну кількість днів неправомірного користування грошима за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р. у розмірі 1239,90 грн (одна тисяча двісті тридцять дев'ять гривень дев'яносто коп.).

Забов'язати ПАТ «Дельта банк» видати готівкою одноразовою операцією 3,5% річних (згідно Договору 2) за фактичну кількість днів неправомірного користування грошима за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р. у розмірі 1,80 дол. США (один доллар вісімдесят центів).

Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму 3% річних від простроченої суми за несвоєчасне повернення грошових коштів (згідно ст. 625 ЦК України) за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р. за Договором 1 у розмірі 529,54 грн (п'ятсот двадцять дев'ять гривень п'ятдесят чотири коп.) та за Договором 2 у розмірі 1,74 дол. США (один долар сімдесят чотири цента).

Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму у розмірі 7307,51 грн (сім тисяч триста сім гривень п'ятдесят одна коп.) з розрахунку індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України, офіційного калькулятора інфляції Держстата України за період з «17» грудня 2014р. по «02» березня 2015 р.

Всі судові витрати покласти на Відповідача.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Представник відповідача у судовому засіданні відсутній, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позивачем не надано жодного доказу, щодо того, що він намагався зняти кошти в установлений законом порядок.

Позивач не надав належних доказів щодо неможливості розпоряджатися коштами, що знаходяться на його поточному рахунку.

Крім того, за знаходження коштів на поточному рахунку, як відкритому в гривнях так і і доларах США, банком нараховувалися відповідні до тарифів банку відсотки. Тобто позивач не може стверджувати, що банк користується його коштами безкоштовно.

На підставі рішення №51 від 02.03.2015, прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А відповідно до п.2 цієї статті, також забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку.

Виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.36 цього Закону, під час дії тимчасової адміністрації забороняється здійснення нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже позивач, якщо він має майнову вимогу до банку, на захист якої подано позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносин приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду.

Таким чином, винесення рішення про стягнення з банку будь-яких грошових сум в судовому порядку під час дії в банку тимчасової адміністрації суперечить чинному законодавству України.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що 06 березня 2013р. між ОСОБА_1 та банком ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір №005-07578-060313 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки в національній валюті.

Згідно Договору 1 Позивачем було внесено до банку, а Відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий Позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у загальному розмірі 85289,38 грн. (вісімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят дев'ять гривень тридцять вісім коп.) станом на 15 грудня 2014 р.

Також 13 листопада 2013р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір №011-07578-131113 на відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах США.

Згідно Договору 2, Позивачем було внесено до банку, а Відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий Позивачу поточний рахунок № НОМЕР_2 у загальному розмірі 279,67 дол. США (двісті сімдесят дев'ять доларів шістдесят сім центів) станом на 15 грудня 2014 р.

15 грудня 2014 р. Позивач, відповідно до п. 5.16 Договору 1, попередньо звернувся до банку с заявою, зареєстрованою за Вх.№205/43-2017 про закриття банківських рахунків та видачу грошових коштів у загальному розмірі 85289,38 грн. (вісімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят дев'ять гривень тридцять вісім коп.) з поточного рахунку № НОМЕР_1, згідно Договору 1 та 279,67 дол. США (двісті сімдесят дев'ять доларів шістдесят сім центів) з поточного рахунку № НОМЕР_2, згідно Договору 2. Датою вимоги коштів було зазначено 17 грудня 2014р.

17 грудня 2014 року у виплаті грошових коштів Відповідачем було відмовлено, у зв'язку з відсутністю грошових коштів, про що свідчить заява Позивача №2694597.

В Ухвалі ВССУ України від 01.04.2015 р., справа 6-48186св14 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

На підставі рішення №51 від 02.03.2015, прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А відповідно до п.2 цієї статті, також забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку.

Виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.36 цього Закону, під час дії тимчасової адміністрації забороняється здійснення нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже позивач, якщо він має майнову вимогу до банку, на захист якої подано позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносин приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду.

Згідно з ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, вимоги щодо повернення коштів позивача повинні задовольнятися відповідно до положень вказаного Закону.

Аналогічний висновок міститься в Ухвалі ВАСУ від 01.04.2015 року по справі № 6-48186св14, а також в ухвалі ВАСУ від 03.12.2014 по справі № 6-38548св14

Винесення рішення про стягнення з банку будь-яких грошових сум в судовому порядку, в тому числі й зобов'язання видати готівкою, що фактично є стягненням, під час дії в банку тимчасової адміністрації суперечить чинному законодавству України.

Керуючись ст..ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які були відсутні у судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Смолка І.О.