Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/998/2015 Справа № 641/1613/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Мельник І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та процентів,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення на її користь суми боргу з відсотками у розмірі 566 962,06 грн.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову ОСОБА_3, а саме накладення арешту із забороною проводити відчуження будь яким способом, здавати в оренду чи вчиняти інші дії щодо:

- квартири № 126, що розташована по вул. Ньютона, б. 133, в м. Харкові;

- 1/6 частини квартири №10, що розташована по бульвару Центральний, б. 22-А, в м. Запоріжжя, що належить на праві власності ОСОБА_2

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку що заява ОСОБА_3, підлягає частковому задоволенню.

Так відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на праві власності належить 1/6 частина квартири №10, що розташована бульвар Центральний, будинок 22-А, в місті Запоріжжя.

Відомості, що підтверджують належність ОСОБА_2АДРЕСА_1, розташованої по вул. Ньютона, б. 133, в м. Харкові, в матеріалах заяви про забезпечення позову та у самому позові ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження зазначеного нерухомого майна, та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти дії по відчуженню 1/6 частини квартири №10, що розташована по бульвару Центральний, б. 22-А, в м. Запоріжжя, що належить на праві власності ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти дії по відчуженню 1/6 частини квартири №10, що розташована по бульвару Центральний, б. 22-А, в м. Запоріжжя, що належить на праві власності ОСОБА_2, до вирішення спору по суті.

В частині задоволення заяви про накладення арешту із забороною проводити відчуження будь-яким способом, здавати в оренду чи вчиняти інші дії щодо квартири №126, що розташована по вул.. Ньютона, б. 133 в м. Харкові відмовити.

Копію ухвали направити відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -ОСОБА_4