Справа №2-1761/11 04.03.2015 04.03.2015 04.03.2015
Провадження №22-ц/784/463/15 Суддя суду 1-ї інстанції - Румянцева Н.О.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання - Харитоновою І.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва

від 28 квітня 2011 року, ухвалене

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" (далі - ТОВ "Кредекс Фінанс" або Товариство) до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2011 року Товариство пред'явило зазначений позов, який обґрунтувало наступним.

17 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Кредобанк" (далі - ВАТ "Кредобанк") та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №263Ф-08, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у сумі 33 000 доларів США строком до 16 вересня 2021 року з оплатою 16,2% річних.

Того ж дня, між ВАТ "Кредобанк" та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1.

Крім того, між ВАТ "Кредобанк", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_5 зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором.

06 жовтня 2010 року між позивачем та ВАТ "Кредобанк" було укладено договір відступлення права вимоги, зокрема й за вищезазначеним кредитним договором. У зв'язку з чим, Товариство набуло прав кредитора до ОСОБА_3

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 належним чином умов кредитного договору не виконувала, у зв'язку з чим станом на 01 жовтня 2010 року у неї утворилася загальна заборгованість у сумі 303 471 грн.49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 259 223 грн. та відсотків за користування кредитом за період з 17 вересня 2008 року по 03 січня 2010 року в сумі 44 248 грн.49 коп.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість і судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 квітня 2011 року позов Банку задоволено. З ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 303 471 грн.49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 259 223 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 44 248 грн.49 коп. Крім того, стягнуто на користь Товариства 1700 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погодившись із рішенням суду, відповідачка ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Кредекс Фінанс", суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими.

Між тим, з таким висновком суду неможна погодитися, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2008 року між ВАТ "Кредобанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №263Ф-08, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у сумі 33 000 доларів США строком до 16 вересня 2021 року з оплатою 16,2% річних (а.с.6-7).

Того ж дня, між ВАТ "Кредобанк", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_5 зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором (а.с.28).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 кредитного зобов'язання ВАТ "Кредобанк" 22 вересня 2009 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованості станом на 11 вересня 2009 року у сумі 37 629,63 дол. США, що еквівалентно 300 924,15 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 32 757,06 дол. США, що еквівалентно 261 958,21 грн., заборгованості по відсотках у сумі 4 136,35 дол. США, що еквівалентно 33 078,39 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 269,57 дол. США, що еквівалентно 2 155,75 грн., пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків у сумі 466,65 дол. США, що еквівалентно 3 731,80 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 жовтня 2010 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 квітня 2011 року позов ВАТ "Кредобанк" було задоволено у повному обсязі. Також були розподілені судові витрати.

06 жовтня 2010 року між позивачем та ВАТ "Кредобанк" було укладено договір відступлення права вимоги, зокрема й за вищезазначеним кредитним договором (а.с.15-21).

У зв'язку з цим позивач подав даний позов. Його зміст та розрахунок заборгованості свідчать, що позивач вважає, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 кредитного зобов'язання у неї станом на 01 жовтня 2010 року існує перед позивачем заборгованість у сумі 303 471 грн.49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 259 223 грн. та відсотків за користування кредитом за період з 17 вересня 2008 року по 03 січня 2010 року в сумі 44 248 грн.49 коп. (а.с.8).

Тобто, позивач просить стягнути з відповідачів тіло кредиту та відсотки, які вже були стягнуті вищезазначеним рішенням суду на користь ВАТ «Кредобанку», а крім того відсотки з 11 вересня 2009 року по 03 січня 2010 року.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Оскільки рішенням суду від 07 жовтня 2010 року з відповідачів було достроково стягнуто тіло кредиту, відсотки та пеня станом на 11 вересня 2009 року, то вимоги позивача про повторне стягнення цієї суми є необґрунтованими.

Що ж стосується стягнення з відповідачів відсотків за період з 11 вересня 2009 року по 03 січня 2010 року, то така вимога також є безпідставною.

Згідно з ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз.1, 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

З моменту набрання рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 жовтня 2010 року законної сили, право кредитора на отримання процентів за кредитним договором припинилось.

ВАТ «Кредобанк» скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до відповідачів про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого і було ухвалене вищезазначене рішення.

Термін виконання зобов'язання за кредитним договором банком було змінено і цей термін необхідно визнати таким, що настав з моменту звернення банку до суду з таким позовом.

Враховуючи викладене, рішення районного суду є незаконним, тому підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_3, оскільки поручитель ОСОБА_5 померла після ухвалення рішення і провадження відносно неї було закрито.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 квітня 2011 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, а також судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" у задоволенні його позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №263-Ф від 17 вересня 2008 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: