Провадження № 2/522/1044/15
29 травня 2015 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Кічмаренко С.М.
при секретарі Науменко Г.О.
за участі представника позивача - Денисової В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № СВ 41 від "23" червня 2008 року року ОСОБА_2 отримала від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" кредит у сумі 118 000,00 доларів США (сто вісімнадцять тисяч Доларів США, 00 центів), та зобовязалась повернути кредит не пізніше "22" червня 2018 року та сплатити проценти за його використання в розмірі 15% річних.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року, між Акціонерним банком "Південний" та ОСОБА_2 "27" червня 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за Р№ 5424.
Представник позивача стверджує, що на теперішній час заборгованість за Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року не погашена в повному обсязі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку передбаченому ст.ст. 74, 76, 77 ЦПК України.
У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Денисова В.П. позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про поважність причини своєї відсутності у судовому засіданні суду не повідомила, у зв'язку з чим, суд, вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача.
В звязку з цим, враховуючи думку представника позивача та у відповідності до ч. 3. ст. 36 ЦПК України, ч. 4. ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справив заочному порядку та на підставі наявних у справі доказів.
Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідно до них визначені наступні правовідносини. "23" червня 2008 року між Акціонерним банком "Південний" та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №СВ 41.
До Кредитного договору № СВ 41 від "23" червня 2008 року неодноразово вносились зміни. З урахуванням всіх додаткових угод до Кредитного договору та з урахуванням всіх внесених змін, відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надав позичальнику - ОСОБА_2 кредит в сумі 118 000,00 доларів США (сто вісімнадцять тисяч Доларів США, 00 центів), а Позичальник зобовязався повернути кредит не пізніше "22" червня 2018 року та сплатити проценти за його використання в розмірі 15% річних.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору.
Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, ОСОБА_2 було відкрито позичковий рахунок в Акціонерному банку «Південний» та надано суму кредиту.
"27" червня 2008 року у забезпечення зобовязань Позичальника за кредитним договором, між Акціонерним банком "Південний" та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за Р№ 5424. Відповідно до положень п.1.5 іпотечного договору від "27" червня 2008 року ОСОБА_2 передала в іпотеку позивачу, в якості забезпечення виконання власних зобов'язань за за Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року майнові права на нерухоме майно, будівництво якого не завершено, право власності на яке виникне у Іпотекодавця в майбутньому. Після закінчення будівництва, здачі будинку в експлуатацію, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки за Договором іпотеки, сторони укладуть додатковий договір, яким змінять опис предмету іпотеки, у тижневий термін з дня оформлення правовстановлюючих документів на об'єкт інвестування як на окремий виділений в натурі об'єкт нерухомості квартиру та його державної реєстрації, яка стає Предметом іпотеки за Договором іпотеки.
"21" червня 2013 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на нежитлове приміщення під номером "десять" Н, загальною площею 109,8 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2. Зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 5753368, виданий Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області "05" липня 2013 року.
Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Судом встановлено неналежне виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_2 за Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року, а саме невиконання графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості, у звязку з чим, відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, Акціонерний банк «Південний» звернувся до ОСОБА_2 з вимогою вих.№ Вих. №0-86-8672 БТ від "18" березня 2014 року про дострокове повернення заборгованності за Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року.
Проте, станом на 27" листопада 2014 року, зазначена вище вимога не виконана. Згідно документів наданих Акціонерним банком «Південний» заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року складає 102 524,98 Доларів США (сто дві тисячі п'ятсот двадцять чотири Долари США, 98 центів) та 193 512,09 гривень (сто дев'яносто три тисячі п'ятсот дванадцять гривень, 09 копійок), у тому числі:
94 793,56 Долари США (дев'яносто чотири тисячі сімсот дев'яносто три Долари США, 56 центів) заборгованість за кредитом;
7 731,42 доларів США (сім тисяч сімсот тридцять один Долар США, 42 центи) заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами;
54 189.95 гривень (п'ятдесят чотири тисячі сто вісімдесят дев'ять гривень, 95 копійок) пеня, нарахована у звязку з простроченням сплати кредиту;
139 322.11 гривень (сто тридцять дев'ять тисяч триста двадцять дві гривні, 11 копійок) штраф, нарахований у звязку з простроченням сплати процентів.
Вказані обставини підтверджені підтверджуються Кредитним договором № СВ 41 від "23" червня 2008 року, виписка за рахунком НОМЕР_2, виписка за рахунком НОМЕР_3, виписка за рахунком НОМЕР_4, виписка за рахунком НОМЕР_5, виписка за рахунком НОМЕР_6, виписка за рахунком НОМЕР_7, розрахунок штрафних санкцій по Кредитному договору № СВ 41 від "23" червня 2008 року.
Відповідач не надала жодних доказів на спростування викладених обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 585 ЦК України одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 3 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Пунктами 3.3, 4.1 Договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перелічених в даному положенні договору способів, в тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, наявність в іпотечному договорі зазначеного застереження свідчить про те, що підписанням іпотечного договору іпотекодавець засвідчив надання своєї згоди іпотекодержателю на прийняття останнім одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмета іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору та вимог чинного законодавства України.
Суд вважає, що за своїм змістом зазначене в іпотечному договорі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя цілком відповідає вимогам ст.ст. 626-628 ЦК України.
Таким чином, враховуючи, що умови укладеного між сторонами іпотечного договору містять відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття останнім права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем зобов'язання за кредитним договором, то, відповідно, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись зазначеним способом на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно пункту 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: «З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Таким чином, як слідує із вищезазначеного, нормами чинного законодавства ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, як один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Та згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Відповідно до звіту про оцінку, складеного "11" листопада 2014 року ТОВ «Південно - Українське бюро консалтингу та оцінки», вартість предмету іпотеки - на нежитлове приміщення під номером "десять" Н, загальною площею 109,8 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2, складає 1 629 317,75 гривень (один мільйон шістсот двадцять дев'ять тисяч триста сімнадцять гривень, 75 копійок).
Зазначений Звіт про оцінку нерухомого майна був рецензований ФОП "ОСОБА_4". За наслідками рецензування Звіту про оцінку майна встановлено, що звіт відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів з оцінки майна.
У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3 654.00 гривень (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні, 00 копійок).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 16, 328, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 585, ст. 589, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 638, 1054, Цивільного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 1, 5, 12, 35, ч. 1, 3 ст. 33, ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.10, 11, 15, 57-61, 74, 76, 77, 88, 208, 209, 212- 216, 218, 224-226, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.М.Кічмаренко

29.05.2015