________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/630/15
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

02.07.2015 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ТОВ «ОР БТІ», ТОВ «ЮКЦ «ПРАВОПРОЕКТ», Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Виконавчий комітет Одеської міської ради, директор ПП «А-2» ОСОБА_8, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, про усунення перешкод у здійсненні права власності, права користування та знесення самочинної будівлі, визнання недійсним технічного паспорту, визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та свідоцтва про право власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинного будівництва, та за позовом третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги ОСОБА_45, ОСОБА_32, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинного будівництва, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 року позивачі звернулись до суду з позовом, який неодноразово уточнювали та просять зобовязати ОСОБА_5 не чинити перешкоди позивачам у здійсненні права власності та права користування земельною ділянкою та житловим будинком за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, буд. №2, шляхом знесення самовільно побудованої будівлі, розташованої на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, буд. №4, за власний рахунок та власними силами, а також визнати недійсним технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 4, виготовлений 08.08.2014 року ТОВ «ОР БТІ», визнати недійсним «Висновок щодо технічної можливості поділу житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 4», виготовлений ТОВ «ЮКЦ «ПРАВОПРОЕКТ» на підставі договору № 410/14 від 05.11.2014 року; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16933277 від 04.11.2014 року на житловий будинок та свідоцтво про право власності; визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно на 53 квартири будинку № 4 по вул. Бригадній у м. Одесі.

28.04.2015 року відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до позивачів, в якому просить зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та будинком в м. Одесі по вул. Бригадній, 4; знести побудовані з порушеннями діючих ДБН, санітарних норм та правил житлові будинки, позначені на технічному паспорті під літ. «а3» та під літ. «Б», що знаходиться у домоволодінні по вул. Бригадна, 2, належних відповідачам; судові витрати покласти на відповідачів.

05.05.2015 року треті особи, що заявляють самостійні вимоги ОСОБА_45, ОСОБА_32, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22 звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні власністю; знести побудовані з порушеннями діючих ДБН, санітарних норм та правил житлові будинки, позначені на технічному паспорті під літ. «а3» та під літ. «Б», що знаходиться у домоволодінні по вул. Бригадна, 2, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

01.07.2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_46 надав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме просить заборонити експлуатацію житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 4. При цьому, визначивши порядок виконання ухвали суду, вказавши, що забороняється до вирішення справи у суді цілодобове або тимчасове мешкання та/чи знаходження у будинку за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 4, та на його прибудинковій території власне ОСОБА_5, членів її родини, власників відчужених квартир і членів їх родини, й будь-яких інших фізичних або юридичних осіб, а також забороняється надання послуг по електропостачанню, водопостачанню та водовідведенню безпосередньо постачальними організаціями.

Мотивуючи заяви тим, що існують перешкоди для здійснення догляду за будинком № 4 по вул. Бригадній у м. Одесі та існує пожежна небезпека, у зв'язку із чим вжиття вказаних заходів забезпечення позову буде гарантією безпеки осіб. Крім того, представник зазначає, що між позивачем ОСОБА_1 та мешканцями суміжного будинку постійно виникають конфліктні ситуації, внаслідок чого позивач змушений систематично викликати наряд міліції. Однак, 12.06.2015 року співробітниками міліції, які прибули за викликом ОСОБА_1, щодо самого позивача було складено протокол прийняття заяви вчинення кримінального правопорушення. Розглянувши адмінматеріали, що надійшли до суду, судді Галій С.П. адміністративну справу повернув до Київського РВ для повторного, всебічного та обєктивного розгляду.

Таким чином, керуючись п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» № 6 від 30.03.2012 року, в якій зазначено, що до вирішення справи по суті, суд з урахуванням підстав позову за заявою позивача відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, може вирішити питання про забезпечення позову шляхом накладення заборони на експлуатацію такого обєкта нерухомості, представник позивача просить вжити вказані заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості досвідів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом досліджено надані представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_46 до заяви про забезпечення позову документи, зокрема лист ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» від 15.11.2014 року, лист ТОВ «Інфокс» від 06.03.2015 року, копію адміністративної справи № 520/8842/15-а відносно гр. ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що ухвалою суду від 26.06.2015 року по даній справі відмовлено в задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову, шляхом заборони експлуатації житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 4.

При розгляді даної заяви від 01.07.2015 року суд підтримує свої доводи, викладені у в ухвалі суду від 26.06.2015 року. Оскільки, судом в черговий раз зазначається, що сама заборона експлуатації житлового будинку, виходить із заявлених позовних вимог, що унеможливлює задоволення вказаного способу забезпечення позову, оскільки це є неможливим до винесення рішення по справі стосовно всіх позовних вимог. А також вимоги сторони ОСОБА_1 стосовно заборони надання послуг по електропостачанню, водопостачанню та водовідведенню постачальним організаціям до будинку № 4 у м. Одесі, - не стосуються предмету спору по вказаній цивільній справі та не погоджені із заявленими позовними вимогами. Крім того, суд вважає, що у зв'язку із застосуванням відповідних заходів можуть бути порушені інтереси й інших осіб.

Положення пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» № 6 від 30.03.2012 року, в якому зазначено, що до вирішення справи по суті, суд з урахуванням підстав позову за заявою позивача відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, може вирішити питання про забезпечення позову шляхом накладення заборони на експлуатацію такого обєкта нерухомості. Однак, саме враховуючи підстави позову, даний вид забезпечення позову не може бути застосований судом, оскільки, як уже зазначено вище, заборона експлуатації житлового будинку, виходить із заявлених позовних вимог, що унеможливлює задоволення вказаного способу забезпечення позову, оскільки це є неможливим до винесення рішення по справі стосовно всіх позовних вимог.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, суд приходить до висновку, що заява сторони позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтована та недоведена.

Керуючись ст. ст. ст. 151-153, 209 ЦПК України, Постановою №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» № 6 від 30.03.2012 року, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову, шляхом заборони експлуатації житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 4, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.