Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Тептюка Є.П., за участю секретаря Кисленко О.М., в залі судових засідань в м.Черкаси, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Старт» про поновлення на роботі і виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 01.11.2013 року по 30.12.2014 року із відповідачем перебував у трудових відносинах, працював на посаді тваринника. 30.12.2014 позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Позивач посилається на те, що ніяких порушень трудового законодавства він не вчиняв, про накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності він не знав, письмових пояснень з даного приводу не надавав. Крім того, зазначив, що звільнений був без згоди профспілки.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідач проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що за час роботи Позивач неодноразово порушував трудову дисципліну, зокрема систематично без поважних причини не виконував покладені на нього трудові обовязки, за що неодноразово притягався до відповідальності. В результаті систематичного невиконання посадових обов'язків, покладених на Позивача його було законно звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно приписів ст. 147-1 цього ж Кодексу дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право на прийняття на роботу даного працівника.

Стаття 148 КЗпП України передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно трудової книжки позивач 01.11.2013 року був прийнята на роботу до ТОА «Агро-Старт» на посаду тваринника підрозділу ВРХ та СТФ.

30.12.2014 позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

20.04.2012 року була затверджена виробнича інструкція тваринника, згідно п.2.2 тваринник зобовязаний чистити стійла тварин у холодну пору року (а.с. 50-52).

Згідно затвердженого розпорядку робочого дня тваринника СТФ, в його обовязки входить прибирання станків, проходів (а.с. 53).

01.12.2014 року головний зоотехнік ОСОБА_2 звернулася з доповідною запискою до Генерального директора ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3, в якій повідомила, що працівники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися із скаргами на ОСОБА_1, оскільки останній не виконує покладені на нього обовязки та не чистить стійла, станки в свинарнику. Просила прийняти до ОСОБА_1 відповідні міри реагування (а.с. 58-59).

Як вбачається з протоколу №1 від 02.12.2014 року були проведені збори працівників ферми ТОВ «Агро-Старт», вході яких працівники ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, повідомили присутніх, що ОСОБА_1 не виконує покладені на нього обовязки та не чистить станки, стійла на свої зміні. Присутній на зборах ОСОБА_1 пояснив, що дану роботу він виконувати не буде, так як йому необхідно додаткової її оплачувати. На пропозицію звільнитися за власним бажанням в звязку з малою заробітною платою ОСОБА_1 відмовився і пояснив, що робити не буде, але звільнятися також не буде. Розглянувши роботу ОСОБА_1 колектив ухвалив запропонувати керівництву винести ОСОБА_1 догану за порушення трудової дисципліни, а у разі повторного порушення звільнити ОСОБА_1 (а.с. 69-72).

03 грудня 2014 року Наказом № 29 Ген. директора ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3 ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3 до тваринника ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани, за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку та розпорядку робочого дня (а.с. 63).

З акту №1 від 03.12.2014 року про відмову надати письмові пояснення, вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2014 року, відмовився в усній формі надати письмові пояснення з приводу порушення трудового розпорядку (а.с.67).

З акту №2 від 03.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани, але відмовився ставити підпис про ознайомлення (а.с. 66).

04.12.2014 року та 08.12.2014 року головний зоотехнік ОСОБА_2 повторно звернулася з доповідними записками до Генерального директора ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3, в яких повідомила, що колектив ферми просить прийняти конкретні дії, щодо ОСОБА_1, який не виконує свої трудові обовязки, в звязку з чим решта працівників повинні робити не виконану ним роботу (а.с.60-62).

09 грудня 2014 року Наказом № 30 Ген. директора ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3 ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3 до тваринника ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани, за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку та розпорядку робочого дня (а.с. 63).

З акту №3 від 08.12.2014 року про відмову надати письмові пояснення, вбачається, що ОСОБА_1 08.12.2014 року, відмовився в усній формі надати письмові пояснення з приводу доповідної записки ОСОБА_2 (а.с.68).

З акту №4 від 10.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани повторно, але відмовився ставити підпис про ознайомлення (а.с. 65).

17.12.2014 року вет. лікар ОСОБА_6 звернулася з доповідною запискою до Генерального директора ТОВ «Агро-Старт» ОСОБА_3, в якій повідомила, що в звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх обовязків по вичищенню в стійлах у свиней, вони почали хворіти і їм було надане лікування. (а.с. 56).

Як вбачається з журналу реєстрації актів по господарству Акти №№1-4 були зареєстровані в даному журналі в день їх винесення (а.с. 25-27).

Крім того, з журналу реєстрації наказів по господарству Накази №№29-30 були зареєстровані в даному журналі в день їх винесення (а.с. 28-31).

Вказані в доповідних записках обставини були підтверджені допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_2Л, яка пояснила суду, що до неї звернувся колектив ферми, який просив прийняти конкретні дії, щодо ОСОБА_1, який не виконує свої трудові обовязки, в звязку з чим решта працівників повинні робити не виконану ним роботу. Вона зверталася до ОСОБА_1 з даного приводу, але останній відмовився виконувати покладені на нього обовязки. В подальшому йому були винесені догани, але він відмовився ознайомлюватися з наказами, про що були складені відповідні акти.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 кожна окремо пояснили, що вони працювали разом з ОСОБА_1 на фермі, останній не виконував свою роботу, а саме не чистив у станках, тому вони були вимушені робити те, що він не зробив, в звязку з чим зверталися до ОСОБА_2 з проханням вплинути на ОСОБА_1.

Свідки також пояснили, що на їхню вимогу були проведені збори трудового колективу, на яких вони висловили свої претензії до роботи ОСОБА_1, проте останній пояснив, що дану роботу він виконувати не буде, так як йому необхідно додаткової її оплачувати. На пропозицію звільнитися за власним бажанням в звязку з малою заробітною платою ОСОБА_1 відмовився і пояснив, що робити не буде, але звільнятися також не буде. Розглянувши роботу ОСОБА_1 колектив ухвалив запропонувати керівництву винести ОСОБА_1 догану за порушення трудової дисципліни, а у разі повторного порушення звільнити ОСОБА_1

З вище викладеного вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово порушував правила внутрішнього трудового розпорядку і до нього правомірно були застосовані дисциплінарні стягнення у виді догани, про які йому було відомо.

Згідно із п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

У п.24 цієї ж Постанови зазначено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.3 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

З огляду на все наведене вище, суд приходить до висновку, що Відповідачем дотримано вимог законодавства при виданні наказів №29 від 03.12.2014 року та №30 від 09.12.2014 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у виді доган. Крім того, самим позивачем при поданні позовної заяви дані накази не оскаржувалися.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право змінити підставу та предмет позову до початку розгляду справи по суті. Вказане право було позивачу розяснено відповідно до ст. 10 ЦПК України.

В судовому засіданні 21.04.2015 року представником позивача було подано заяву, в якій він просив розглянути законність винесення наказів №29 від 03.12.2014 року та №30 від 09.12.2014 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у виді доган, оскільки заява подана після початку розгляду справи по суті, а вказані в ній вимоги є зміною підстави та предмету позову. Позивачу розяснено право на можливість звернення до суду за захистом порушеного права на загальних підставах.

Посилання позивача на те, що він був звільнений без погодження з профспілковою організацією, спростовується поясненнями представника відповідача, який пояснив, що на ТОВ «Агро-Старт» взагалі відсутня профспілкова організація.

Враховуючи викладене вище, дослідивши обставини справи в межах заявлених позивачем підстав та предмету позову, суд приходить до висновку, що позивач неодноразово порушував трудову дисципліну, за що законно притягувався до дисциплінарної відповідальності . Звільнення позивача проведено з дотриманням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України, а тому вимоги позивача про визнання наказу про звільнення незаконним, його скасування та поновлення на роботі задоволенню не підлягають.

Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними від первинних.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 88, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Старт» про поновлення на роботі і виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_8

повний текст рішення виготовлено і підписано 29.04.2015 року