У Х В А Л А

16 жовтня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Неганова Н. В., розглянувши заяву державного підприємства завод «Генератор» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 86 528 гривень 70 копійок,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство завод «Генератор» звернулося до суду з вищевказаною заявою.

З наданих матеріалів не вбачається з яких тарифів виходив заявник, нараховуючи заборгованість, за які саме надані послуги нарахована заборгованість. Крім того, розрахунок заборгованості наданий за період з грудня 2008 року по серпень 2015 року включно, хоча станом на 01.12.2008 року вже існує заборгованість в розмірі 19 601 гривня 85 копійок, а розрахунок щодо неї не наданий.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

В пункті 9 вказаної Постанови зазначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Отже, заявником не надані відповідні договори про надання житлово-комунальних послуг, інші письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Також, заявник не обґрунтував свої вимоги та не додав документи, що підтверджують правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. Визначений розмір потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами. Крім того, із наданих документів вбачається пропуск позовної давності.

За таких обставин вважаю, що має місце спір про право.

Відповідно до ст. 100 ч. 3 п. 1 та 2 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Тому вважаю за необхідне відмовити державному підприємству завод «Генератор» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 86 528 гривень 70 копійок.

На підставі наведеного, ст. 100 ч. 3 п. 1 та 2 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити державному підприємству завод «Генератор» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 86 528 гривень 70 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова