Справа № 2-1158
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Самісько М.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення завданої матеріальної шкоди, посилаючись на те, що декілька років назад при проїзді Чернівецької області його дружиною ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зламався належний йому на праві власності автомобіль марки УАЗ-31512 держномер НОМЕР_1. Для ремонту, автомобіль був залишений у родича ОСОБА_4 в АДРЕСА_1. Однак, через певний проміжок часу відповідач самовільно забрав автомобіль та продав його ОСОБА_6. В даний час автомобіль є непридатним для експлуатації. У зв'язку із тим, що відповідач у добровільному порядку не повертає йому суму вартості автомобіля, просив стягнути з нього в примусовому порядку середню ринкову вартість автомобіля із урахування його експлуатації в сумі 22890 гривень 26 копійок та судові витрати по справі у виді оплати правової допомоги в розмірі 300 гривень і вартості послуг щодо визначення ціни автомобіля в розмірі 150 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, додатково пояснивши, що його автомобіль був залишений в АДРЕСА_1 в 1998 році. Після цього, він розірвав шлюб із дружиною та вважав, що автомобіль забрала вона. Тільки в 2011 році він дізнався, що відповідач самовільно продав автомобіль на запчастини без документів. Просив задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач позов визнав у повному обсязі, пояснивши суду, що приблизно 8-10 років назад його родич ОСОБА_4 залишив автомобіль марки УАЗ для ремонту у ОСОБА_7, який проживає в АДРЕСА_1. Оскільки ОСОБА_4 мав грошовий борг перед ним в сумі 1300 доларів США, він самовільно без будь-якого дозволу, взяв цей автомобіль та продав його без документів на запчастини ОСОБА_6 за 800 доларів США. Кому належав даний автомобіль він не знав. Усвідомлює неправильність вчинених дій та готовий відшкодувати позивачу завдану матеріальну шкоду та судові витрати по справі.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що близько 8-10 років назад він попросив у позивача його автомобіль марки «УАЗ» для поїздки в Чернівецьку області. Останній погодився надати йому автомобіль та водієм поїхав ОСОБА_5, який мав доручення на керування автомобілем. Автомобіль знаходився в доброму стані. Проте, поблизу м. Чернівці вийшла з ладу прокладка головки блоку автомобіля, у зв'язку із чим, вони залишили автомобіль для ремонту ОСОБА_7 в АДРЕСА_1. Через декілька тижнів, йому стало відомо про те, що після ремонтування автомобіля його родич ОСОБА_2 самовільно взяв даний автомобіль та продав його на запчастини. Він особисто автомобіль ОСОБА_2 не залишав та будь-яких відносин зобов'язаного характеру з ним не мав. Знає ОСОБА_2 з негативної сторони, вважає його винним у продажі автомобіля ОСОБА_1, у зв'язку із чим, відповідач має сплатити позивачу вартість транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що декілька років назад він відвіз в м. Чернівці ОСОБА_4 на автомобілі позивача марки «УАЗ» держномер НОМЕР_1. Автомобіль знаходився в доброму стані. По дорозі вийшла з ладу прокладка головки блоку автомобіля, у зв'язку із чим, вони залишили автомобіль у родича ОСОБА_4 в с. Припруття Новоселицькогго району. Що далі сталось з даним автомобілем йому не відомо.

Свідок ОСОБА_7 показав, що близько 8-10 років назад його родич ОСОБА_4 залишив йому вдома автомобіль марки «УАЗ», якому він мав поміняти прокладку блоку. Після ремонтування автомобіля, він пригнав його до дому тещі, звідки його мав забрати ОСОБА_4. Однак, відповідач самовільно забрав даний автомобіль та продав його без документів.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що приблизно 7-8 років назад він купив у відповідача за 800 доларів США автомобіль марки «УАЗ». Даний автомобіль він купив на запчастини, оскільки відповідач продав його без документів. Автомобіль знаходився у когось з родичів відповідача в АДРЕСА_1. Він вважав, що автомобіль належить відповідачу та не знав, що фактично це автомобіль іншої особи. Після угоди, він розкомплектував куплений автомобіль.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль марки УАЗ-31512, державний номерний знак НОМЕР_1, 1989 року випуску, № двигуна НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, належав позивачу ОСОБА_1, що підтверджується технічним паспортом автомобіля серії НОМЕР_4 від 13 червня 1989 року.

Показами сторін та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлено, що приблизно в 1998 році автомобіль марки УАЗ-31512 державний номерний знак НОМЕР_1 був залишений ОСОБА_4 для ремонту у ОСОБА_7 в АДРЕСА_1. Після його ремонту, відповідач ОСОБА_2 самовільно продав вказаний автомобіль за 800 доларів США без належних до нього документів ОСОБА_6.

Приймаючи до уваги, що позивач не уповноважив відповідача на продаж власного автомобіля, відповідач самовільно, без дозволу власника розпорядився автомобілем позивача, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, оскільки вказаними діями відповідача позивачу спричинена матеріальна шкода на суму вартості автомобіля.

Враховуючи, що у добровільному порядку відповідач не відшкодував позивачу нанесену матеріальну шкоду, її слід стягнути з нього в примусовому порядку.

З довідки ДП «Експерт-сервіс авто» № 27 від 20 жовтня 2011 року вбачається, що середня ринкова ціна КТЗ автомобіля УАЗ-31512, 1989 року випуску, який був у користуванні, із урахуванням строку його експлуатації, складає 22890 гривень 26 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі, визнання ним позову не суперечить обставинам справи та закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 88 ЦК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача на користь якого ухвально рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати по справі у виді сплати послуг щодо оцінки вартості автомобіля та на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову.

Крім цього, відповідно до ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у вигляді оплату послуг адвоката в сумі 300 грн. за підготовку позову до суду, розмір яких не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

На підставі ст.ст. 190, 325, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 84,88, 174 ЦПК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 22890 (двадцять дві тисячі вісімсот дев'яносто) гривень 26 копійок та понесені судові витрати по справі в розмірі 450 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 228 гривень 90 копійок, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок № 0157, банк ГУДКУ у Чернівецькій області, МФО банку 856135, код 22030001.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: