Справа №478/898/15-ц пров. №2/478/215/2015
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
09.07.2015 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
при секретарі Уварової М.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку,
12.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку. Позовні вимоги мотивує тим, що вона володіє правом приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області. Разом із нею в цьому будинку проживають її сини : ОСОБА_3 та їх спільний з відповідачем син ОСОБА_4 а також ОСОБА_2, з яким вони спільно проживають. Проживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки, дебоші в нетверезому стані та навіть бійки, постійно принижує позивачку та дітей. Позивач стверджує, що їй з дітьми неодноразово доводилось викликати міліцію, щоби захистити дітей та себе від його нападів, що підтверджується Постановою Казанківський районний суд Миколаївської області від 04.02.2015р. , де відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173- 2 КпАП України. Насильницькі дії, збоку відповідача відносно дітей та позивачки носять систематичний характер. В утриманні будинку, опалені, оплаті послуг за електроенергію, відповідач участі не приймає. У зв'язку із вищенаведеним, позивач просить виселити відповідача ОСОБА_2 з належного їй приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області.
Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечення з приводу позову не подав.
Оскільки відповідач в судове засідання не з"явився , тому суд згідно ст. 224 ЦПК України приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи.
Суд заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи та перевіривши їх доказами приходить до наступного висновку.
Згідно копії паспорта громадянина України серії ЕО 868879 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3.
Оглядаючи свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 22.05.1993 року видно, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області належить ОСОБА_1.
Як вбачається з копії домової книги, в ній зазначено , що за даним адресом зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Частиною ч. 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 109 ЖК України визначено, що «Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Позивач при зверненні до суду не зазначив житло в яке має бути надано відповідачу за наслідком його виселення з будинку. Тому примусове його виселення зі спірного будинку у судовому порядку є неможливим, оскільки цим виселенням буде порушено встановлений законом порядок такого виселення.
Також позивач посилається на норму ст. 116 ЖК України , якою вказано , якщо наймач , члени його сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" " від 12.04.1985р. п.17 при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що притриваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
Хоча судом і встановлено, що між сторонами виникають непорозуміння, проте позивачкою не надано доказів того, що поведінка відповідача була предметом розгляду громадських організацій і до нього застосовували заходи застереження і громадського впливу, та не надано доказів на підтвердження посилань щодо систематичного руйнування чи псування жилого приміщення .
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області та стягнення судових витрат - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію рішення надіслати відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням про вручення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі, протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення, заяви про його апеляційне оскарження або неподання апеляційної

скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили.

Суддя: