Справа № 200/687/15-ц
Провадження № 6/200/259/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і право» від 21.08.2014 року, ухваленого у справі № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про скасування рішення третейського суду по зазначеній справі. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 21 серпня 2014 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Закон і Право», третейським суддею Тютюнник В.О. одноособово було постановлено рішення по цивільній справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», гр. ОСОБА_1 про стягнення суми, яким з відповідачів в солідарному порядку стягнуто на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 590 000,00 гривень. На момент розгляду справи суддя Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, буд. 9, оф. 11) ОСОБА_2 дійшов висновку про підсудність справи третейському судові на підставі змісту п. 5 Договору вексельного поручительства за № б/н від 11.03.2013р., начебто укладеного між позивачем та відповідачами. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» вважає, що рішення прийняте Постійно діючим Третейським судом у спорі, не передбаченому третейською угодою, що є підставою для його скасування відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України з огляду на наступне. Заявник дізнався про наявність рішення третейського суду тільки 19.12.2014р. при ознайомленні із матеріалами справи за № 200/18395/14-ц, провадження № 6/200/5062/14 за заявою ТОВ «Екселенд-С» про видачу виконавчого листа, яка знаходиться у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та в якій 31.10.2014р. постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, яке оскаржується у даній справі, у звязку із наведеним вважає поважними причини пропуску тримісячного строку на подачу заяви про скасування рішення третейського суду.

Заявник зазначає, що із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що на підставі укладеного договору вексельного поручительства від 11.03.2013р. та у звязку із вимогою від 14.07.2014р. векселедержателя Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_3» (кредитор та особа, що не була стороною третейського розгляду та стороною договору вексельного поручительства, в якому міститься третейське застереження) позивач (поручитель) (ТОВ «Екселенд-С») здійснив на користь кредитора (ПАТ «ЮСБ») часткову оплату векселя серія АА № 2309425 в сумі 590 000,00 гривень, яку й було стягнуто третейським судом з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до наданого третейському суду договору вексельного поручительства від 11.03.2013 року, який містить третейське застереження сторони : ТОВ «Екселенд-С» (поручитель-аваліст), ТОВ «ФСД-ГРУП» (боржник) та гр. ОСОБА_1 (поручитель) начебто дійшли згоди про те, що поручитель-аваліст зобов"язується нести солідарну з другим поручителем боржника відповідальність по зобовязанню боржника щодо оплати векселя, але в цьому договорі відсутня сторона кредитора, перед яким згідно до норм чинного матеріального права поручителі поручаються за виконання основного зобовязання боржником, що суперечить положенням ст.ст. 553, 554 ЦК України. Отже, заявник вважає, що договір вексельного поручительства, що містить третейське застереження не укладався між кредитором боржника та його поручителями, оскільки кредитор у зобовязанні не був стороною цього договору він не узгоджував можливість передачі будь-якого спору, що витікає з умов цього договору вексельного поручительства, на розгляд третейського суду. Вважає, що у звязку із наведеним цей спір не може бути переданий на розгляд третейського суду, оскільки договір вексельного поручительства від 11.03.2013р. не є укладеним - у звязку із невідповідністю його субєктного складу приписам чинного цивільного законодавства (у підписанні договору не приймав участі кредитор, також ним не узгоджено умову про передачу спору на розгляд третейського суду), і як наслідок відсутністю домовленості сторін правочину за всіма істотними умовами договору такого виду, встановленими законом. Також заявник зазначає, що Договір вексельного поручительства від 11.03.2013р. ані директором, ані іншим представником ТОВ «ФСД-ГРУП» підписаний не був, печатка заявника в цьому договорі не проставлялася, підприємство ніколи такий договір не укладало, не затверджувало його істотних умов, не узгоджувало можливість передання спору на розгляд третейського суду, про його існування дізналося 19.12.2014р. при ознайомленні з матеріалами справи, у звязку із чим оригіналу цього договору у заявника бути з обєктивних причин не може, а тому його надання можливе тільки шляхом витребування за допомогою суду з іншої сторони, яка надала такий документ до третейського суду. У звязку із наведеним заявник також зазначає про неможливість передачі спору на розгляд постійно діючого третейського суду при асоціації «Закон і право» , оскільки він не укладав договір вексельного поручительства від 11.03.2013р., а його єдиний учасник, який обіймає посаду директора, станом на дату складання цього договору знаходилася на стаціонарному лікуванні в І хірургічному відділенні ОКЛ ім. І.І. Мечникова з діагнозом гострий панкреатит, що підтверджує факт не укладення та не підписання цього договору з боку заявника. Вважає також, що внаслідок не укладання заявником договору вексельного поручительства було порушено також його право на вільне призначення чи обрання третейського суду та третейського судді, передбачене ст. 14 Закону України «Про третейські суди».

Посилаючись на вказане, заявник просив поновити йому строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право», прийняте одноособово суддею Тютюнник В.О. по цивільній справі за № 15-08/1-2014 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав викладені в заяві вимоги та просив їх задовольнити. Після оголошення перерви у розгляді справи предс тавник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання інші особи, які беруть участь у справі, не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових заяв та клопотань суду не надали.

У відповідності до ч.2 ст.389-4 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши заяву про скасування рішення третейського суду, вислухавши пояснення предс тавника заявника, дослідивши матеріали даної справи та справи № 200/18395/14-ц (провадження № 6/200/5062/14), суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

У відповідності до ч.3 ст. 389-4 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Згідно до ч. 4 цієї статті суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу. Згідно до ч.6 цієї статті за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін ; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

У відповідності до ч.1 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.2 цієї статті рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом. Обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду є належність форми і змісту третейської угоди та наявність у ній всіх істотних умов.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про третейські суди» встановлені вимоги до форми третейської угоди - третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. При вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд, регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поручительства поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у випадку порушення боржником зобовязань, забезпечених порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п. 8 ППВСУ України від 06.11.2009р. за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Як вбачається із узагальнення Практики застосування судами Закону України «Про третейські суди» Верховного Суду України від 11 лютого 2009 року третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, тому вона має відповідати вимогам встановленим цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як встановлено у судовому засіданні, 21 серпня 2014 року постійно діючим третейським судом при асоціації «Закон і Право», одноособово суддею Тютюнник В.О. було постановлено рішення по цивільній справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екселенд-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», ОСОБА_1 про стягнення суми, яким з відповідачів в солідарному порядку стягнуто на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 590 000,00 гривень. На момент розгляду справи суддя постійно діючого третейського суду при асоціації «Закон і Право» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, буд. 9, оф. 11) ОСОБА_2 дійшов висновку про підсудність справи третейському судові на підставі змісту п. 5 договору вексельного поручительства за № б/н від 11.03.2013р., укладеного між позивачем та відповідачами. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що на підставі укладеного договору вексельного поручительства від 11.03.2013р. та у звязку із вимогою від 14.07.2014р. векселедержателя Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_3», який фактично є кредитором в основному зобов*язанні та особа, що не була стороною третейського розгляду та стороною договору вексельного поручительства, в якому міститься третейське застереження, поручитель-аваліст (ТОВ «Екселенд-С») здійснив на користь кредитора (ПАТ «ЮСБ») часткову оплату векселя серія АА № 2309425 в сумі 590 000,00 гривень, яку й було стягнуто судом з відповідачів в солідарному порядку.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 договору вексельного поручительства від 11.03.2013 року, який містить третейське застереження його сторони: ТОВ «Екселенд-С» (поручитель-аваліст), ТОВ «ФСД-ГРУП» (векселедавець-боржник) та ОСОБА_1 (поручитель векселедавця) домовились про таке: аваліст зобов"язується нести в повному обсязі солідарну відповідальність по зобов*язанню векселедавця щодо оплати векселя, виданого векселедавцем, а саме: простого векселя (серія АА № 2309425) від 29 жовтня 2010 року, видавник ТОВ «ФСД-ГРУП», , номінальна вартість 3 200 000,00 гривень, дата платежу за пред"явленням, але не раніше 29 жовтня 2015 року. Відповідно до п. 2 цього договору при здійсненні авалістом часткової або повної оплати векселя, в т.ч. до дати платежу за векселем, аваліст набуває право зворотньої вимоги до векселедавця та поручителя векселедавця, і ці особи зобов"язані негайно повернути авалісту сплачену за векселем суму в повному обсязі. В такому випадку векселедавець та поручитель векселедавця виступають перед авалістом як солідарні боржники. Відповідно до п. 5 договору сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» узгодили, що будь-який спір (в тому числі щодо повернення векселедавцем та поручителем векселедавця авалісту сплаченої за векселем грошової суми), що виникає з цього договору, розглядається постійно діючим третейським судом при асоціації «Закон і право».

Судом встановлено та вбачається зі змісту договору вексельного поручительства від 11.03.2013р., що кредитор векселедавця ПАТ «ЮСБ» не був стороною цього договору, не приймав участі в його підписанні та узгодженні його істотних умов, в тому числі й не узгоджував третейське застереження, яке міститься у п. 5 цього договору. Отже, суб"єктний склад договору вексельного поручительства від 11.03.2013р. не відповідає положенням чинного цивільного законодавства, а тому суд вважає цей договір таким, що не укладений у зв"язку із відсутністю встановлених законодавством умов, необхідних для укладення такого виду договору.

Окрім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що єдиний учасник заявника, який обіймає посаду директора ТОВ «ФСД-ГРУП» - ОСОБА_4 станом на дату підписання договору вексельного поручительства від 11.03.2013р. знаходилася (з 05 березня 2013 року до 12 березня 2013 року) на стаціонарному лікуванні в І хірургічному відділенні ОКЛ ім. І.І. Мечникова з діагнозом гострий панкреатит, що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби № Э1524 від 12.02.2013р., отже об"єктивно не мала можливості приймати участь в укладенні та підписанні цього договору. Зазначені обставини також свідчать про відсутність передбачених законом підстав на передачу спору, який виник з договору вексельного поручительства від 11.03.2013р., на розгляд третейського суду, оскільки боржником цей договір не було підписано та відповідно не були узгоджені його умови щодо третейського застереження.

Таким чином, за умови не укладення договору вексельного поручительства від 11.03.2013р., в якому міститься третейське застереження про передачу спорів, які виникають з його змісту, на вирішення до постійно діючого третейського суду при асоціації «Закон і право», суд вважає за можливе та необхідне скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право» від 21.08.2014р., ухвалене одноособово третейським суддею Тютюнник В.О. у справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП»,. ОСОБА_1 про стягнення суми на підставі приписів п. 2 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди» - у зв*язку із прийняттям рішення у спорі, не передбаченому третейською угодою.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, що також є передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України підставою для скасування рішення третейського суду.

Внаслідок не укладання договору вексельного поручительства заявником було порушено також його право на вільне призначення чи обрання третейського суду та третейського судді, передбачене ст. 14 Закону України «Про третейські суди».

Так, згідно зі ст. 16 Закону України «Про третейські суди», склад цього суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду у третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський суд розглядає справу у складі трьох суддів.

Оскільки встановлено, що заявник не підписував договір вексельного поручительства та не брав участі в розгляді справи в третейському суді, про рішення третейського суду дізнався лише 19.12.2014р., а відтак не мав можливості погодити кількісний склад суддів ані в третйському застереженні, ані в процесі розгляду справи у третейському суді, кількисний склад третейського суду є таким, що не погоджений сторонами. При неузгодженні його складу, справа повинна розглядатися у складі трьох третейських суддів. Виходячи з того, що склад суду не міг бути узгодженим з боку заявника, справу слід було розглянути у складі трьох, а не одного, третейських суддів. Розгляд справи суддею третейського суду одноособово, є порушенням вимог п. 4 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, а відтак і підставою для скасування рішення цього суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обовязки протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Судом встановлено, що заявник дізнався про винесене рішення третейського суду 19.12.2014р. при ознайомленні із матеріалами справи за № 200/18395/14-ц, провадження № 6/200/5062/14 за заявою ТОВ «Екселенд-С» про видачу виконавчого листа, яка знаходиться у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та в якій 31.10.2014р. постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, яке оскаржується у даній справі, що підтверджується матеріалами цивільної справи за № 200/18395/14-ц, провадження № 6/200/5062/14, дослідженими в ході судового засідання в порядку забезпечення доказів.

З огляду на викладене суд вважає причини пропуску заявником строку на подачу заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право», постановленого 21.08.2014р. одноособово суддею Тютюнник В.О. по цивільній справі за № 15-08/1-2014 поважними та вважає за можливе його поновити на підставі положень ст. 73 ЦПК України.

Обговорюючи питання про перерозподіл судових витрат, враховуючи задоволення вимог заяви про скасування рішення третейського суду в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення загальної суми судового збору в розмірі 609,00 гривень з відповідачів, а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екселенд-С» на користь заявника суму в розмірі 304,50 гривень, та стягнути з ОСОБА_1 на користь заявника суму в розмірі 304,50 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 73, 88, 389-1 - 389-6 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» про поновлення строку на подачу заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право», постановленого одноособово суддею Тютюнник В.О. по цивільній справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» строк на подачу заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право», постановленого одноособово суддею Тютюнник В.О. по цивільній справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», ОСОБА_1 про стягнення суми.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право», постановленого одноособово суддею Тютюнник В.О. по цивільній справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Закон і Право» від 21.08.2014р., ухвалене одноособово третейським суддею Тютюнник В.О. у справі за № 15-08/1-2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП», ОСОБА_1 про стягнення суми скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСЕЛЕНД-С» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» понесені витрати по справі - суму сплаченого судового збору в розмірі 304,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСД-ГРУП» понесені витрати по справі - суму сплаченого судового збору в розмірі 304,50 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали .

Суддя Т.О. Кудрявцева