АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7383/14-ц 22-ц/774/509/К/15
Справа № 214/7383/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/509/К/15 Попов В.В.
Категорія - 27 (ІV) Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Подолінного Романа Георгійовича,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначив, що 06 травня 2008 року ним укладено з відповідачем кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач своєчасно платежі не вносила, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року утворився борг у загальному розмірі 7 838,92 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2015 року у задоволені позову ПАТ КБ "ПриватБанк" - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, та ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Так суд прийшов до помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору - встановивши строк дії договору, що рівний строку дії картрахунку, що в свою чергу не заборонено ст.. 259 ЦПК України.

Також, судом залишено поза увагою, те що картковий рахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя. В даному конкретному випадку кредитний договір було подовжено і він діє на даний час, оскільки жодна із сторін не заявляла про свій намір його розірвати. Отже перебіг строку позовної давності для звернення з вимогами до відповідача за даним позовом не може бути пропущеним так як правовідносини між сторонами тривають до повного погашення боржником кредиту.

Крім того, поза увагою суду було залишено і те, що кредитна картка була пере випущена у відповідності до умові кредитного договору та строк нової картки був до 04.2012 року, а тому позовна давність починається з 04.2012 року та спливає 04.2015 року, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом в серпні 2014 року, строк позовної давності ним не пропущено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду, що переглядається в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 травня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_4 був укладений договір № б/н про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг. Своїм підписом ОСОБА_4 підтвердила, що ознайомлена та погоджується із вказаними складовими укладеного договору.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і правила банківських послуг, Пам'ятка клієнта та Тарифи Банку.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевиплаті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Звертаючись до суду з позовною заявою ПАТ КБ "Приватбанк" вказував на те, що ОСОБА_4 зобов'язання за договором № б/н від 06.05.2008 року належним чином не виконала і станом на 30.06.2014 року має заборгованість у розмірі 7838,92 грн., що складається з наступного:

- 1879,58 грн. - заборгованість по кредиту;

- 3599,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 1748,00 грн.- комісія за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору:

- -250 грн.- штраф (фіксована частина);

- - 361,38 грн. штраф (процентна складова), тому необхідно вказану заборгованість стягнути в судовому порядку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог, проте відмовив у задоволені заявленого Банком позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності про застосування якого заявляв відповідач.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Судом встановлено що відповідач ОСОБА_4, має заборгованість перед банком.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в позові саме з цієї підстави.

Висновок суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_4 заборгованості перед Банком є правильним.

Проте, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п.5.2, 5.3 Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умов) погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівкою або у безготівковому порядку із подальшим зарахуванням їх Банком на картрахунок держателя, а також договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Строк та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками із встановленим обов'язковим мінімальним платежом наведений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Обов'язковий платіж включає плату за користування кредитом, передбаченому Тарифами і частину заборгованості за кредитом.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у постанові від 19 березня 2014р. у справі № 6-14 цс, зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Апеляційним судом перевірено строк дії картки, та встановлено, що картка "Універсальна" за НОМЕР_1 яка була видана ОСОБА_4 при укладені кредитного договору №б/н від 06.05.2008 року, була перевипущена у відповідності до умові кредитного договору та строк нової картки був до 04.2012 року, а тому позовна давність починається з 04.2012 року та сплаває 04.2015 року, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

При цьому колегія суддів враховує те, що останній щомісячний платіж на погашення процентів відповідачем було здійснено 28.01.2009 року. Отже перебіг позовної давності по цим щомісячним платежам почався саме з цього моменту.

Заявляючи позов про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3599,96 грн., поза межами трирічного строку позовної давності, позивач на вказане уваги не звернув.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що стягненню з відповідача на користь Банку підлягають проценти за користування кредитом, в межах трирічного строку позовної давності та в межах заявлених позовних вимог, а саме по 30.06.2014 року у сумі 1888,97 грн.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Як убачається із Тарифів та умов користування кредитною карткою, які є невід'ємною частиною договору, у разі порушення позивальником строків платежів по будь якому із грошових зобов'язань, передбачених договором на строк більше 30 днів, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

Отже і законом і договором передбачено стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань і сторони передбачили саме таку відповідальність у договорі.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

До вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст.258 ЦК України).

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Заявляючи позов про стягнення штрафу у в розмірі 611,38 грн., за весь час прострочення виконання зобов'язання, позивач на вказане уваги не звернув.

Виходячи із розрахунку заборгованості, право на пред'явлення штрафу у позивача виникло з січня 2009 року, до суду вони звернулись 26.08.2014 року.

Таким чином Банк пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Враховуючи наведене, у задоволені позову про стягнення сум штрафу слід відмовити саме з цієї підстави.

Стягуючи заборгованість за тілом кредиту, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п. 5.4 Правил користування платіжною карткою вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі "місяць".

Відповідачем, в порушення вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, не спростовано факт дії картки до квітня 2012 року.

Таким чином, колегія суддів із врахуванням невиконання ОСОБА_4 умов кредитного договору, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісії у встановлений договором строку та того, що відповідно до заяви ОСОБА_4 про надання кредиту та Правил користування платіжною карткою, строк погашення процентів за користування кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту у повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, в даному випадку це квітень 2012 року, дійшла висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, в межах строку позовної давності у сумі 1888,97 грн., суми непогашеного кредиту у розмірі 1879,58 грн. та комісії 1748,00 грн., а всього 5516,55 грн. В іншій частині позову суд відмовляє у його задоволені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ПАТ "КБ "ПриватБанк" колегія суддів стягує судові витрати 243,60 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 121,80 грн. сплачених позивачем при зверненні з апеляційною скаргою, а разом 365,40 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п.1, 4 ч.1 ст.309, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року -скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 травня 2008 року у сумі 5 515,55 грн. яка складається з :

- 1879,58 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1888,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1748 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в загальному розмірі 365,40 грн.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: