У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.,

секретар - Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Воскодавської сільської ради Гощанського району, ОСОБА_3 про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з»явилися в судове засіданні, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 р. в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задоволено : зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акта серії НОМЕР_1, шляхом демонтажу металевої огорожі, яка зведена ОСОБА_1 та в подальшому не чинити перешкоди для ОСОБА_3 в користуванні земельною ділянкою та обслуговуванні будівлі належного ОСОБА_3 хліва. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були до попереднього землекористувача.

Відповідно до земельно-шнурової книги Воскодавської сільської ради за ОСОБА_4 обліковувалося земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, площею 0,11 га, однак фактично у його користуванні перебувало 0,1272 га. Розбіжність у розмірах земельної ділянки виникла внаслідок проведення її вимірів при виготовленні технічної документації високоточними приладами, а не сажнем, як у 80-ті роки. Зазначає, що сім'я ОСОБА_4 користувалася спірною частиною земельної ділянки, на протязі більше 20 років, що підтверджується показами свідків, фотографіями експерта, долучених до висновку.

Крім того, спір між сторонами щодо межі земельної ділянки виник до вирішення питання про оформлення документів на право власності на землю, як зі сторони відповідачки, так і позивачки, що підтверджується актом комісії депутатів Воскодавської сільської ради від 20.10.2010 р. Надавши у власність ОСОБА_3 земельну ділянку більшого розміру, Воскодавська сільська рада порушила вимоги ст. 141 ЗК України, оскільки не зверталася до суду з питанням вилучення частини земельної ділянки у ОСОБА_1 і фактично вилучено 20 кв.м. земельної ділянки, яка знаходиться за огорожею та задньою стіною сараю, належного ОСОБА_3 і якою користується ОСОБА_5, як частиною свого двору. Існуючі в натурі розміри земельної ділянки ОСОБА_4 також зазначені у наданому суду проекті забудови цієї ділянки. Просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Воскодавської сільської ради та ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, відмовивши в задоволенні зустрічного позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.ч. 2,3,5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

У липні 2012 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Воскодавської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання рішення Воскодавської сільради від 07.11.2011 р. № 92 в частині надання ОСОБА_3 дозволу на складання технічної документації для виготовлення державного акту про передачу земельної ділянки, площею 0,2062 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд у приватну власність ; про визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 24.12.2011 р. Також просила суд зобов»язати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою та поновити огорожу по старій межі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Гощанського районного суду від 03.09.2004 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 та зареєстровано відповідачкою , що стверджується витягом за № 5448335 від 16.11.2004 року серії СВН № 331305 (а.с.22, 79).

Відповідно до вимог діючого законодавства, особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою у суб'єктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обов'язкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обов'язковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ЗК України ( в редакції, що діяла на час передачі ОСОБА_3 земельних ділянок у приватну власність) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 2, 3 вказаної статті встановлено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування, а безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, а ст. 118 ЗК України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Судом встановлено, що рішенням Воскодавської сільської ради від 07.09.2010 р. за № 257 ОСОБА_3 надано дозвіл на складання технічної документації для виготовлення державного акту про передачу земельної ділянки, площею 0,39 га, з яких : 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,22 га - для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 13 зв.).

Рішенням Воскодавської сільської ради від 07.11.2011 р. за № 92, у зв»язку з проведенням горизонтальної зйомки та виявленими розбіжностями у площі земельної ділянки ОСОБА_3, внесено зміни у п. 1 рішення сільради від 07.09.2010 р. за № 257 та надано дозвіл відповідачці на складання технічної документації для виготовлення державного акту про передачу у приватну власність земельної ділянки, площею 0,4417 га, з яких : 0,2062 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд; 0,2355 га для ведення особистого селянського господарства .

Затверджено технічну документацію по складанню державного акта та 24.12.2011 року видано ОСОБА_3 державні акти на право власності на земельні ділянки, площею 0,2062 га та 0,20355 га , зокрема : серії НОМЕР_1 ( 0,2063 га); ; НОМЕР_2 (0,1275 га); НОМЕР_3 ( 0,1080 га), що також стверджується довідкою сільради № 02-24/281 від 03.09.2012 р. (а.с. 21, 24-26, 72-75).

Як вбачається з технічної документації землеустрою щодо складання державного акта на право власності на землю ОСОБА_3, при її виготовленні було дотримано вимоги діючого законодавства ( а.с. 36-52).

Відповідно до протоколу від 25.06.2011р., який, окрім ОСОБА_1 було підписано 12-ма суміжними землекористувачами, було обстежено і погоджено межі земельних ділянок, що надаються у власність і згідно з протоколом комісії по вирішенню земельних спорів від 09.08.2011 р., земельна ділянка №1 ОСОБА_3 на плані від Г до А, яка проходить по суходолу у північно-східному напрямку на протязі 85,40 м. в присутності представника ТОВ «ПО Земельні ресурси» в натурі встановлено вірно. Також, у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від підпису протоколу погодження меж відмовилася безпідставно (а.с.43зв.- 44, 44зв.).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 від 13.02.2005 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10026330 від 07.03.2006 р. (а.с.147-151).

Згідно з довідкою Воскодавської сільської ради за №201 від 13.06.2012 р., за господарством ОСОБА_1 у відповідності до записів земельно-кадастрової книги рахуються земельні ділянки загальною площею 0.52 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0.11 га; для ведення особистого селянського господарства - 0.41 га (а.с.30).

Із завіреної ксерокопії поземельної книги (земельно-шнурової книги) вбачається, що, земельна ділянка ОСОБА_4 (дописано «Ольга Іванівна») - біля будинку складає 0.06 та 0.05 га; на Хмільнику - 0.10 та 0.31 га; загальна площа - 0.52 га (а.с.103 зв.).

За заявою ОСОБА_4 від 13.02.1995 р., адресованій голові Воскодавської сільради ( а.с. 100 зв.), останній просив передати йому у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1, площею 0,11 га.

Також, рішенням Воскодавської сільради від 11.11.2009 р. за № 219 ОСОБА_1 було надано дозвіл на складання технічної документації та виготовлення державного акта по передачі земельних ділянок у приватну власність площею 0,52 га, з них: 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,41 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 244).

Згідно наданих головою Воскодавської сільської ради заперечень на позов ОСОБА_1, в сільській раді відсутні будь-які документальні підстави, підтверджені актами землевпорядних комісій, виписками з погосподарської книги та іншими документами, які підтверджують, надання ОСОБА_1 у користування присадибної земельної ділянки, площею 0,12 га. За даними сільської ради, в користуванні ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка в розмірі 11 соток, а не 12, як вона стверджує. Також, останній зазначає, що на адресу сільради будь-яких запитів від управління земельних ресурсів для підтвердження розміру земельної ділянки ОСОБА_1 не надходило і жодні відомості з цього приводу не надавались ( а.с. 98-99).

ОСОБА_1 та її представником в порядку ст.ст. 57-60 ЦПК України, не надано суду жодних доказів як в обгрунтування своїх позовних вимог, так і на спростування заперечень відповідача.

Таким чином, є безпідставним посилання ОСОБА_1 на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №832 від 12.06.2012 року, у якому зазначено площу земельної ділянки (загальна площа земель) - 1272 кв.м (а.с.31), оскільки він не спростовує вищенаведених обставин та не свідчить про надання позивачці або її чоловіку ОСОБА_4 у встановленому законом порядку у користування земельної ділянки саме у такому розмірі, а також про надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки більшого розміру за рахунок частини земельної ділянки позивачки.

У зв»язку з наведеним, є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що Воскодавська сільська рада, надавши земельну ділянку у власність ОСОБА_3, не зверталася до суду з питанням про вилучення частини земельної ділянки у ОСОБА_1, оскільки встановлені законом підстави (ст.ст.140-149 ЗК України) відсутні.

Отже, ОСОБА_1 не доведено, що Воскодавською сільською радою прийнятим рішенням від 07.11.2011 р. за № 92 при наданні ОСОБА_3 дозволу на виготовлення технічної документації для оформлення державного акта на право власності на земельну ділянку, площею 0,2062 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, було порушено вимоги, встановлені нормами ЗК України та її права, як землекористувача.

З врахуванням викладеного, суд 1-ї інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Є обґрунтованим рішення місцевого суду і в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Так, з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, незважаючи на неодноразові вимоги відповідачів, встановила металеву огорожу безпосередньо до країв будівлі хліва ОСОБА_3, чим порушуються права останньої, як законного власника земельної ділянки та чиняться перешкоди в користуванні її частиною, що призводить до неможливості належним чином обслуговувати будівлю хліва, який на ній розташований.

Існування між сторонами протягом тривалого часу спору з даного приводу стверджується матеріалами справи, у т.ч. актами від 20.10.2010 р., від 13.10.2012р., поясненнями ОСОБА_3, відповідача - сільської ради ( а.с. 68, 86, 98-99).

Крім того, згідно з висновками судової земельно-технічної експертизи від 28.11.2014 р. за № 7495-7496 (а.с. 191-202), ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1272, всупереч рішенню Воскодавської сільської ради про надання їй 0,11 га, у зв»язку з чим, вказана земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку площею 0,2062га, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта серія НОМЕР_1. Площа накладання складає - 20 кв.м. (додаток №2).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Ухвалюючи рішення в даній справі, суд першої інстанції, з врахуванням вимог закону, досліджених доказів та встановлених обставин, дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у рішенні, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :