Справа № 177/146/15-ц
Провадження № 2/177/345/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 вересня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визначення часток у спільній сумісній власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2015 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою та просив суд встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є рідною дочкою ОСОБА_6, померлої 18.10.2009 року;

визначити, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить, а ОСОБА_6, померлій 18.10.2009 року за життя належало, кожному окремо, по 1/3 частині трикімнатної квартири № 16 загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. що складає 7/100 частин від будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Червоне, вулиця Гагаріна, будинок 13.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував на те, що 26.05.1997 року на підставі розпорядження (наказу) органу приватизації радгоспу «Красний Забойщик» від 05.09.1993 року № 1 ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житло за № 35 на квартиру АДРЕСА_1. На підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 23.03.2000 року за № 11 змінилася нумерація будинку з № 1 на № 13.

18.10.2009 року ОСОБА_6 померла.

При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частку квартири, оскільки не відомо чи визначалися договором частки у праві спільної сумісної власності між співвласниками за життя спадкодавці, крім того невідомо місце знаходження ОСОБА_3, який на підставі ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої 18.10.2009 року, також заявниця не надала документів, які б підтверджували факт родинних відносин, а саме, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3

Представник позивача вказував, що відповідні свідоцтва про укладення шлюбу та розірвання шлюбу, які можуть підтвердити факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_3 не збереглися, тому в позасудовому порядку встановити даний факт не можливо.

Невизначеність часток та відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_3 перешкоджає позивачу реалізувати її спадкові права, у звязку з чим представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити (а.с.22,72).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.44).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили (а.с.66,67). Суд вважає можливим цивільну справу розглянути за відсутності відповідачів.

В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.05.1997 року на підставі розпорядження (наказу) органу приватизації радгоспу «Красний Забойщик» від 05.09.1993 року за № 1 ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житло за № 35, на квартиру АДРЕСА_1, що складає 7/100 частин від загальної площі будинку (а.с.19,20). На підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 23.03.2000 року № 11 змінилася нумерація будинку з № 1 на № 13 (а.с.69,70,71). Право власності на вказану квартиру за № 16 в будинку № 13 по вул. Гагаріна в с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області за вказаними особами зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ», що вбачається з листа КП ДОР «Криворізьке БТІ», від 02.06.2015 року за № 1286 (а.с. 42).

18.10.2009 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть останньої серії 1-КИ № 602892 від 12.11.2014 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі й на частку квартири за адресою вул. Гагаріна, 13/16 в с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.40-42).

ОСОБА_6 за життя проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з сином ОСОБА_3, донькою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_4, що вбачається з довідки ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 11.11.2014 року № 773 (а.с.21), отже її діти на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_6, яка померла 18.10.2009 року, за життя заповітів не складала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.02.2015 року (а.с. 31).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.02.2015 року (а.с.32) вбачається, що після смерті ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину не видавались, заведена спадкова справа у спадковому реєстрі № 56781525, № у нотаріуса 787/2014 (а.с.32).

Аналогічні відомості містяться і в листі завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 19.03.2015 року. Як слідує, з вище вказаного листа після смерті ОСОБА_6, яка померла 18.10.2009 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 17.11.2014 року звернулась дочка померлої ОСОБА_1, крім неї до Криворізької районної державної нотаріальної контори та Шостої Криворізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмову від неї ніхто не звертався (а.с.30).

При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частку квартири, оскільки не відомо чи визначалися договором частки у праві спільної сумісної власності між співвласниками за життя спадкодавці, крім того невідомо місце знаходження ОСОБА_3, який на підставі ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої 18.10.2009 року, також заявниця не надала документів, які б підтверджували факт родинних відносин, а саме, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вказана норма відображена також в п. 12 Постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування.

Приймаючи до уваги, що не визначення часток в спільній сумісній власності унеможливлює прийняття позивачем спадщини, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та з урахуванням рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 11 від 23.03.2000 року в с. Червоне про зміну нумерації будинку з будинку за № 1 на будинок № 13 по вул. Гагаріна, суд вважає за необхідне визначити, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить, а ОСОБА_6, померлій 18.10.2009 року за життя належало, кожному окремо, по 1/3 частині трикімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. що складає 7/100 частин від будинку.

Той факт, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою померлої 18.10.2009 року ОСОБА_6 підтверджується наступним.

Зі свідоцтва про народження позивача серії І-АВ № 147620 від 16.07.1969 року вбачається, що вона народилася в м. Єнакієво Донецької області , її прізвище при народженні «Семенова» та її матірю є ОСОБА_9, а батьком ОСОБА_10 (а.с.11).

08.04.1989 року позивач ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Волошина», що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу від 08.04.1989 року серії ІІІ-КИ № 332949 (а.с.12). 25.01.1993 року шлюб розірвано, позивач залишила прізвище «Волошина» (а.с.13).

23.02.1940 року народилася ОСОБА_9 мати позивача, що вбачається зі свідоцтва про народження останньої від 15.08.1952 року серії ЯИ № 221102 (а.с.16).

23.03.1961 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_13 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Диривянченко», що вбачається з копії актового запису про одруження № 1 від 23.03.1961 року складеного Тарасівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 30.07.2015 року. 18.01.1968 року шлюб розірвано (а.с.62,63,64).

Згідно відомостей відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 09.06.2015 року, 21.11.1969 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано актовий запис про шлюб № 790 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.43). 19.07.1979 року шлюб розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу «Семенова», що вбачається з актового запису за № 50 про розірвання шлюбу, з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.59,60,61).

28.03.1981 року ОСОБА_14 уклала шлюб з ОСОБА_15 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Завальнюк», що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу від 28.03.1981 року серії ІІ-АБ № 446293 (а.с.17). 18.10.2009 року померла саме ОСОБА_6 (а.с.8).

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_6, померлою 18.10.2009 року підтверджується і наявністю свідоцтва про смерть останньої саме у позивача. Крім того дана обставина знайшла своє підтвердження і в поясненнях ОСОБА_16, ОСОБА_17, які будучи допитані в судовому засіданні 20.07.2015 року (а.с. 51) в якості свідків кожна окремо вказували, що дійсно позивач ОСОБА_1В є донькою ОСОБА_6, яка за життя декілька разів виходила заміж.

Відповідно до п. 7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_6, померлої 18.10.2009 року, та оскільки відсутність факту родинних відносин зі спадкодавицею перешкоджає реалізувати позивачу свої права щодо спадкового майна, то суд вважає за необхідне встановити позивачу факт родинних відносин з ОСОБА_6, померлою 18.10.2009 року, як між матірю та донькою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-214, 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визначення часток у спільній сумісній власності на нерухоме майно, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є рідною дочкою ОСОБА_6, померлої 18.10.2009 року.

Визначити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 належить, а ОСОБА_6, померлій 18.10.2009 року за життя належало, кожному окремо, по 1/3 частині трикімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. що складає 7/100 частин від будинку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: