АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/317/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Квятковська Л.Й.
Провадження № 22-ц/789/834/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Хоми М.В., Загорського О.О.

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк»

на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року

по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» /надалі «Банк»/

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

25.05.15 Банк звернувся зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 15.05.15, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм цивільного процесу та невірним застосуванням матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позивні вимоги.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно зясував обставини справи, які мають значення для вірного вирішення спору, і які суд вважав встановленими. Зазначає, що суд прийшов до переконання про передчасність тверджень Банку про заподіяння відповідачем матеріальної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки виконавче провадження по виконанню рішення Господарського суду Тернопільської області про стягнення із субєктів господарювання, які отримали кредитні кошти, не закінчено, однак судом не взято до уваги того факту, що неповернення кредиту є похідним фактом протиправних дій відповідача при отриманні кредиту.

Указує, що суд неправомірно застосував ст. 1172 ЦК України, так як вказана норма закону регулює відносини між працівником та юридичною особою, тобто між ОСОБА_1 та ТзОВ «Житлобуд 5» і ПП «Стожари», хоча в даному випадку слід будо застосовувати загальні правила щодо відшкодування шкоди особою, діями якої було спричинено збитки банку внаслідок кримінально караного правопорушення.

На думну апелянта, суд невірно зазначив у рішення, що ухвала про закриття кримінальної справи щодо відповідача не має преюдиційної сили.

Рішенням Чортківського районного суду від 15.05.15 відмовлено у задоволенні позову Банку до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав скаргу, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Заслухавши учасника судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань/

Встановлено, що 30.01.08 між Банком та ТОВ "Житлоукрбуд-5" /надалі «Товариство»/ укладено Кредитний договір №04-11/8, відповідно до якого Банк надав Товариству кредит у сумі 300000,00 грн. для придбання напівпричепа-платформи Gofa X 1991 pоку виготовлення, а останнє зобов'язалося повернути кредит у відповідності до графіку.

Платіжним дорученням № 14 від 30.01.08 Товариству перераховано 300000,00 грн. За Позичальником рахується борг по кредиту на згадану суму та нарахованих відсотках за користування коштами у розмірі 50465,76 грн.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.01.14 закрите кримінальне провадження №0000296 від 08.11.13 щодо обвинуваченого ОСОБА_1, директора ТОВ "Житлоукрбуд-5", у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст.222 КК України, та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення цих злочинів на підставі ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Зазначеною ухвалою встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Tовариства, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 25.01.08 в приміщенні TOB «Житлоукрбуд-5», що в м. Чорткові по вул. Подільській, 6, склав завідомо неправдивий фінансовий звіт по Товариству за 2007 рік, який підписав та завірив печаткою, вказавши у графі «Основні засоби, залишкова вартість», що залишкова вартість основних засобів на кінець звітного періоду становила 41400,00 грн., хоча, в дійсності, на кінець звітного періоду в товаристві основних засобів не було, у графі «Основні засоби, первісна вартість» вказав, що первісна вартість основних засобів на кінець звітного періоду становила 43100,00 грн., хоча на кінець звітного періоду основних засобів не було, в графі «Виробничі запаси» вказав, що вартість виробничих запасів на кінець звітного періоду становила 359800,00 грн., хоча на кінець звітного періоду виробничих запасів не було, а в графі «Додатковий капітал» вказав, що сума додаткового капіталу на кінець звітного періоду становила 375000,00 грн., хоча капіталу не було.

Окрім цього, 25.01.08 відповідач склав завідомо неправдивий фінансовий звіт даного товариства за 2007 рік, який підписав та завірив печаткою, вказавши у графі «Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт послуг)», що дохід від реалізації продукції в звітному періоді становив 811500,00 грн., хоча у звітному періоді дохід товариства від реалізації продукції становив 6700,00 грн.

Цього ж дня ОСОБА_1 вищевказані фінансові звіти, у яких містилась завідомо неправдива інформація, надав у Чортківське відділення Банку з метою одержання товариством кредиту. У подальшому на підставі поданих відповідачем завідомо неправдивих фінансових звітів товариство уклало кредитний договір №04-11/8, відповідно до умов якого Банк надав TOB «Житлоукрбуд-5» кредит в розмірі 300000,00 грн. терміном до 29.01.11.

Згадане товариство своїх зобов'язань перед Банком не виконало та не повернуло кредитні кошти в сумі 300000,00 грн., а також відсотки за користування кредитними коштами в сумі 99945,21 грн., внаслідок чого Банку спричинено матеріальну шкоду на суму 399945, 21 грн.

Окрім цього, відповідач, обіймаючи посаду директора ПП «Стожари» /надалі «Підприємтсво»/, будучи службовою особою, наділеною організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, з метою одержання кредиту надав у Чортківське відділення ПАТ «Промінвестбанк» фінансові звіти по Підприємству, у яких містилась завідомо неправдива інформація , внаслідок чого підприємство 30.01.08 уклало із Банком кредитний договір №04-11/62, відповідно до умов якого Банк надав ПП «Стожари» кредит в розмірі 350000,00 грн. терміном до 20.08.09.

ПП «Стожари» своїх зобовязань перед Банком не виконало та не повернуто кредитні кошти в сумі 350000,00 грн. та відсотки за користування коштами в розмірі 84851,82 грн.. Банку спричинено матеріальну шкоду на суму 434851,82 грн.

У своїх вимогах Банк звернувся до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення. Мотивував свої вимоги тим, що відповідач своїми умисними діями вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 222 КК України, у результаті яких Банку спричинено матеріальних збитків на загальну суму 650000,00 грн.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив із того, що у спорі між сторонами преюдиційну силу може мати лише вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, яким встановлено протиправність дій особи, що призвели до заподіяння шкоди, причиновий звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою та вину особи (умисел чи необережність), а оскільки відповідач не визнавався судом винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст. 222 КК України, тому виключив елемент вини відповідача, як складової цивільного правопорушення у спричиненні Банку майнової шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову Баку, суд першої інстанції виходив із того, що доводи позивача про завдання йому відповідачем матеріальної шкоди в результаті вчинення останнім злочину є передчасними, оскільки рішенням господарського суду Тернопільської області, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Житлобуд-5"» та ПП "Стожари" в користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості згідно кредитного договору №04-11/8 від 30.01.08 та №04-11/62 від 21.08.08, звернено стягнення на заставне майно відповідача, яке передане в забезпечення виконання умов кредитного договору, та виконавче провадження по виконанню вище зазначених рішень не закінчено.

Із такими висновками колегія суддів погоджується частково з огляду на наступне.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.02.10 позов Банку до ТОВ "Житлобуд-5" про звернення стягнення на заставне майно відповідача на суму 350465,76 грн. задоволено. Стягнуто із Товариства на користь Банку 350465,76 заборгованості за кредитним договором №04-11/8 від 30.01.08, шляхом звернення стягнення на заставлене майно згідно із договором застави № 04 12/1 від 30.08.08

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.03.10 позов Банку до ПП «Стожари» про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет застави № 04-12/34 від 21.08.08 бетономішалки в кількості 2 шт., автомобіль LEXUS LX 470, 2006 року виготовлення на погашення 350000,00 грн. заборгованості за кредитом та 27150,69 грн. заборгованості по відсотках згідно із кредитним договором № 04-11/02 від 21.08.08.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

При цьому єдиною підставою цивільно-правової відповідальності у таких правовідносинах є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдає, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема позовної заяви, пояснень представника позивача в судовому засіданні, елементи правопорушення, крім вини відповідача, ним не наведені.

Встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі наказів господарського суду Тернопільської області № 12/83-2355 від 12.03.10 та №6/128-2244 від 15.03.10 від 29.03.10 та 03.07.14 відкрито провадження по виконанню вище зазначених рішень та на даний час провадження не закінчене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про недоведеність позивачем факту заподіяння відповідачем матеріальної шкоди та її розміру.

При цьому, судова колегія враховувала, що вказаний спір є передчасним, оскільки не реалізовані права позивача щодо задоволення своїх вимог на повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування в межах господарсько-провової відповідальності вищезгаданих субєктів господарювання, які отримали кошти за кредитними угодами.

Тобто, даний спір між банком та ОСОБА_1 є передчасним внаслідок невиконання рішень господарського суду.

Решта елементів, які б зумовлювали притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача є наявними, як от: протиправна поведінка та вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що у виниклому між сторонами спорі преюдиційну силу може мати тільки вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, яким встановлено протиправність дій особи, що призвели до спричинення шкоди, причинно-наслідковий звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, та вину особи (умисел чи необережність).

Як вбачається із ухвали Чортківського районного суду від 28.01.14 ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, вказав, що все було так, як вказано в обвинувальному акті і заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 222 та ч.2 ст. 366 КК України на підставі ст.. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності.

Слід зазначити, що закриття провадження в даній справі не є беззаперечним фактом невинуватості відповідача у вчиненні зазначених злочинів, а є лише процесуальною дією у звязку із закінченням строків давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, а тому суд першої інстанції надав невірну оцінку обставинам, що викладені в ухвалі Чортківського районного суду від 28.01.14.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності не свідчить про виправдання особи.

Кримінальний кодекс України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально караного діяння, а тому передбачені КК України підстави звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема, на підставі ст. 49 КК України у звязку із закінченням строку давності, визнаються нереабілітуючими.

Тобто, факт вчинення відповідачем кримінально караних діянь, передбачених ч.2 ст. 222 та ч. 2 ст. 367 КК України, є встановленим, а тому висновки суду про відсутність його вини у їх вчиненні є невірними, а тому твердження суду першої інстанції щодо цього підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Банку слід відхилити й залишити без змін оскаржуване рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скаргу.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2