РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року Провадження №2/425/534/15

Справа №425/1067/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С.,

секретар Томко Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 29 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 123.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач і відповідач не зявились. Через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області сторони подали заяви, якими просили розглянути справу без їх участі.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:

Позивач, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1), та відповідач, ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 29 квітня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 123 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 (а.с.5-7).

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що під час подружнього життя у них з відповідачем виникали непорозуміння та конфлікти. Вважає, що шлюб, як сімейний союз чоловіка та дружини втратив смислове значення та носить формальний характер. З червня 2014 року між ними припиненні шлюбно-сімейні відносини. Досягнуто угоду щодо утримання дитини, спір про поділ майна відсутній (а.с.3-4).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Згідно з частиною першою статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин.

Одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з положеннями частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на викладене та те, що судом встановлено, що позивач втратив почуття любові до відповідача, і при цьому має протилежні з відповідачем погляди на принципи побудови сімейних та шлюбних відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, слід визнати такими, що будуть суперечити інтересу позивача і відповідача, що має істотне значення, та полягає у побудові сімейних і шлюбних відносин за їх власними уявленнями про шлюб та сім`ю, які при цьому не суперечать закону та нормам моралі сучасного суспільства, але є протилежними один до одного, а тому позов про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню.

При цьому, судом встановлено, що використання позивачем права на розірвання шлюбу відповідає його волі; між сторонами відсутній спір про поділ майна.

Керуючись статтями 1-11,15,18,57-64,158-198,208,209,212-215,218,224-233 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 29 квітня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 123 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1.

Розяснити особам, які беруть участь у справі, що шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням законної сили, надіслати його до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Д.С. Коваленко