Справа № 627/61/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий - суддя Остапов М.О.

за участю секретарі - Григоренко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 19 січня 2015 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту запису в ордері на вселення.

В заяві заявник зазначила, що З липня 1982 рокуїї мати ОСОБА_5 та її вітчим ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

У 1987 році її вітчим ОСОБА_2, отримав ордер на вселення до житлового будинку АДРЕСА_1.

24 листопада 1995 року відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" зазначений будинок був приватизований членами сім'ї отримувача ордера тобто ОСОБА_2 і вони отримали Свідоцтво про право власності на житло. Вказаний житловий будинок став їхньою спільною сумісною власністю.

Згідно ордера до складу сім'ї записані : ОСОБА_2, дружина - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_1, син - ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про право власності житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї - ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

У вищевказаних двох документах були допущені помилки: у ордері вказано прізвище заявниці ОСОБА_1, а у свідоцтві про право власності записано її прізвище ОСОБА_1 хоча необхідно було б записати в обох документах як ОСОБА_1, що відповідало на той час анкетним даним у свідоцтві про народження заявниці.

Такі описки були на той час допущені машинально, оскільки записували зі слів, і вважали прізвище заявниці, як ОСОБА_1 бо вони проживали та той час однією сім'єю. Даний факт підтверджується також її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.

Після укладання шлюбу в 2002 році прізвище заявниці стало ОСОБА_1.

В даний час, її анкетні дані у ордері від 1987 року виданому на ім'я ОСОБА_2 та у Свідоцтві про право власності на житло від 24 листопада 1995 року не відповідають фактичним анкетним даним.

Встановлення даного факту їй необхідно для приведення правовстановлюючих документів відповідність з фактичними даним.

В судове засідання заявниця та її представник не прибули, однак надали заяву про розгляд заяви у їх відсутність, підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, але надали суду заяву де просять суд слухати справу за їх відсутності, проти задоволення вимог заяви не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення.

Судом встановлено, що в 1987 році вітчим заявниці - ОСОБА_2, отримав ордер на вселення до житлового будинку АДРЕСА_1.

24 листопада 1995 року відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" зазначений будинок був приватизований членами сім'ї отримувача ордера тобто ОСОБА_2 і вони отримали Свідоцтво про право власності на житло. Вказаний житловий будинок став їхньою спільною сумісною власністю.

Згідно ордера до складу сім'ї записані : ОСОБА_2, дружина - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_1, син - ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про право власності житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї - ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

У вищевказаних двох документах були допущені помилки: у ордері вказано прізвище заявниці ОСОБА_1, а у свідоцтві про право власності записано її прізвище ОСОБА_1 хоча необхідно було б записати в обох документах як ОСОБА_1, що відповідало на той час анкетним даним у свідоцтві про народження заявниці.

Суд вважає, що ця описка допущена, оскільки дані записувались зі слів.

Факт підтверджується також її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.

Після укладання шлюбу в 2002 році прізвище заявниці стало «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 виданого Краснокутським відділом реєстрації актів цивільного стану 20 липня 2002 року.

В ордері на вселення від 1987 року та у свідоцтві про право власності на житло від 24 листопада 1995 року записано прізвище заявниці як ОСОБА_1.

В даний час, її прізвище у ордері на вселення та у свідоцтві про право власності на житло не відповідає фактичним паспортним даним.

Встановлення даного факту їй необхідно для приведення правовстановлюючих документів відповідність з фактичними даним.

Статтею 10 ЦПК України передбачений обов'язок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця надала суду достатньо доказів, які підтверджують їх вимоги, заінтересована особа проти задоволення вимог заявників не заперечувала, що відповідає вимогам закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 256 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що у ордері від 1987 року виданому на ім'я ОСОБА_2 в якому міститься запис склад сім'ї: вказано прізвище ОСОБА_1 та у Свідоцтві про право власності на житло від 24 листопада 1995 року в якому міститься запис члени його сім'ї : ОСОБА_1, вважати як записаним ОСОБА_1.

Судовий покласти на заявницю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги в порядку ст. 291 - 296 ЦПК України.

Суддя: М. О. Остапов