Справа № 355/605/15-ц
Провадження № 2/355/291/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно в спадок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно в спадок.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26 грудня 1996 року померла його мати ОСОБА_2.

При житті мати ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала.

Згідно запису погосподарської книги №0101 Рудницької сільської ради у власності ОСОБА_3 мала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Лесі Українки, 1 в селі Рудницьке, Баришівського району, Київської області.

Після смерті матері позивач прийняв спадщину шляхом реєстрації та проживання в спадковому будинку, доглядає за будинком та обробляє земельну ділянку біля будинку.

Будинок був побудований матір,ю позивача в 1950 році, що підтверджується технічним паспортом на будинок. На той час від забудовника не вимагалось виготовлення правовстановлюючих документів на будинок.

До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач не звертався в зв,язку з тим, що прийняв спадщину фактичними діями шляхом управління та володіння спадковим майном. На усне звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, йому було рекомендовано звернутися до суду.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Лесі Українки, 1 в селі Рудницьке, Баришівського району, Київської області, що належав ОСОБА_2, яка померла 26.12.1996 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 на розгляд справи не з,явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлений до суду позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач по справі Рудницька сільська рада Баришівського району Київської області свого представника на розгляд справи до суду не направили. Подали листа про розгляд справи у їх відсутність. Проти заявленого позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Стаття 548 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлює, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року): спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що 26 грудня 1996 року померла мати позивача ОСОБА_2. Ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна вона при житті не склала. Згідно запису погосподарської книги №0101 Рудницької сільської ради Баишівського району Київської області ОСОБА_3 мала житловий будинок 1950 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Лесі Українки, 1 в селі Рудницьке, Баришівського району, Київської області. ЇЇ син ОСОБА_1 позивач по справі прийняв спадщину шляхом реєстрації та проживання в спадковому будинку, де здійснює догляд за будинком та обробляє земельну ділянку біля будинку. А тому у суду є підстави вважати, що ОСОБА_1 прийняв спадщину і протягом строку, встановленого Законом не заявив про відмову від неї.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.1983 року, «якщо позивач у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, але вступив в управління або володіння спадковим майном, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, але не на продовження пропущеного строку».

Згідно з п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом тобто з 2000 року. За таких обставин позивач володіє, користується нерухомим майном тривалий час.

Згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов,язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта позивача ОСОБА_1, серія СМ №355315, виданого 20.03.2001 року;

-ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серія 1-БК №004686, виданого 26.12.1996 року;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія 1-ЯК №268299, виданого 14.08.1966 року;

-ксерокопією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок в селі Рудницьке, вул. Лесі Українки, 1, Баришівського району Київської області;

- інформаційною довідкою із Спадкового реєстру, із якої вбачається, що інформація відносно ОСОБА_2 відсутня;

- довідкою Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області №108 від 18.03.2015 року про те, що житловий будинок згідно погосподарської книги №02 ОПО №0101 рахується на померлій ОСОБА_2, яка померла 26.12.1996 року;

-іншими матеріалами справи.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Рудницьке, вул. Лесі Українки, 1, Баришівського району, Київської області;

Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: село Рудницьке, вул. Лесі Українки, будинок № 1, Баришівського району, Київської області, який залишився після смерті ОСОБА_2, яка померла 26.12.1996 року.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5