АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/790/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 58 Совгира І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріАнкудінові О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ПАТ КБ «Приват Банк», відділу Державної виконавчої служби Чигиринського районного управління юстиції, про визнання права власності на майно та звільнення з - під арешту, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в межах виконавчого провадження при примусовому виконанню виконавчого листа № 2/708/2/14, виданого 09.04.2014 Чигиринським районним судом, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості, державним виконавцем, за місцем проживання боржника, було проведено опис майна боржника та накладено на нього арешт.

До вказаного акту опису й арешту майна від 26.11.2014 року було помилково включено належне йому майно, а саме: чайник електричний "Maestro", вартістю 130 грн., мікрохвильову піч "LG", вартістю 400 грн., пральну машину "LG", вартістю 3700 грн.

Вважає, що до акту опису було помилково включено вказане майно, що є його власністю, тому просив суд визнати за ним право власності на це майно та зняти із нього арешт.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам права рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, та підтверджується актом опису й арешту майна від 26.11.2014 року, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області при примусовому виконанні виконавчого листа Чигиринського районного суду № 2/708/2/14 від 09.04.2014 року проведено опис та накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_6 вважає, що державним виконавцем серед іншого, безпідставно описано та арештовано майно, яке належить не боржнику , а йому .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд виходив з того, що надані позивачем товарні чеки та гарантійні талони на спірне майно не можуть бути взяті в основу доказів і викликають сумніви у їх достовірності, виходячи з того, що і представник відділу ДВС Татаровський В.В. в своїх поясненнях в судовому засіданні, і представник ПАТ КБ "Приватбанк" в письмових поясненнях, вказували на те, що під час проведення опису майна відповідачки ОСОБА_7, який носив тривалий характер, остання не змогла надати жодних документів на підтвердження належності її сину ОСОБА_6 вищевказаних товарів. Крім того, в акті опису й арешту майна від 26.11.2014р ОСОБА_7 відзначила, що зауважень та заяв не має, що свідчить про згоду з описаним майном.

З такими висновками суду колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку.

Положеннями статей 321, ч.ч. 1, 2; 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 3, ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у відповідності до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд у порушення наведених норм матеріального і процесуального права фактично визнав без достатньої правової підстави й належних доказів власником спірного, внесеного в акт опису й арешту майна від 26.11.2014 року ОСОБА_7, яка сама цього факту не визнає.

Колегія суддів вважає, що судом безпідставно не взято до уваги докази позивача на підтвердження факту придбання ним майна, яке суд не звільнив з- під арешту.

Суд не з'ясував причин їх несвоєчасного подання, а також не вчинив визначених у ч.4 ст. 174 ЦПК України процесуальних дій, пов'язаних з визнанням відповідачкою ОСОБА_7 позову ОСОБА_6 про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту.

Так, ОСОБА_6 на підтвердження своїх позовних вимог, надано товарні чеки, з яких вбачається, що ПП ОСОБА_9 в приміщенні магазину "Ювілейний" 31.07.2014 року продала ОСОБА_6 пральну машину "LG", вартістю 3700 грн., ПП ОСОБА_10 09.12.2011 року продав ОСОБА_6 мікрохвильову піч "LG", вартістю 400 грн., ПП ОСОБА_11 01.04.2014 року продав ОСОБА_6 електрочайник "Maestro", вартістю 130 грн.

Вказані докази є належними та допустимими, оскільки згідно чинного цивільного Законодавства, набуття права власності на майно виникає, зокрема із правочинів одним із видів якого є договір роздрібної купівлі-продажу, який може бути укладено в усній формі, а підтвердженням його укладення та виконання є оформлена продавцем квитанція, товарний чек чи касовий чек. Такий договір є правомірним та дійсним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 698 ЦК України)

Колегія не погоджується із висновками суду про те, що сторони у справі є зацікавленими у задоволенні позову, оскільки самі по собі родинні зв'язки сторін, які проживають разом у квартирі, де знаходиться описане майно, не можуть бути доказом придбання майна за їх спільні кошти та вважатись їх спільною власністю.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не вірно вказав, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки прийшов до таких висновків без врахування роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.76 р. ( з наступними змінами) «Про судову практику у справах про виключення майна з опису».

Так, згідно роз'яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 р. "Про судову практику у справах про виключення майна з опису" визначено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним, а оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_6 ґрунтуються на праві власності на спірне майно, то ним підставно поставлені вимоги про звільнення майна з-під арешту .

З огляду на вищевказане, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і вона підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог .

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303 , 307 , 309 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2015 року у даній справі - скасувати.

Ухвалити нове рішення .

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ПАТ КБ «Приват Банк», Відділу Державної виконавчої служби Чигиринського районного управління юстиції, про визнання права власності на майно та звільнення з - під арешту - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 право власності на : чайник електричний "Maestro", модель MR-012, білого кольору, серійний номер : 71, мікрохвильову піч "LG", модель МН-6047G/00 білого кольору, серійний номер : 10ТАNS6J687, пральну машину "LG", модель F80C3LD, серійний номер : 405PNUR4K326.

Зняти арешт, накладений згідно з актом опису і арешту майна від 26 листопада 2014 року, із належного ОСОБА_6 на праві власності майна, а саме: чайника електричного "Maestro", модель MR-012, білого кольору, серійний номер : 71, мікрохвильової печі "LG", модель МН-6047G/00 білого кольору, серійний номер : 10ТАNS6J687, пральної машини "LG", модель F80C3LD, серійний номер : 405PNUR4K326 та виключити його із акту опису.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :