Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/10897/14-ц

Провадження № 2/185/205/15

23 січня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Сліпченко С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що з 21.06.1980 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі сторони збудували житловий будинок № 37 по вулиці Мендєлєєва в місті Павлограді Дніпропетровської області вартістю 41 344, 00 грн. (93/100 часток) та автомобіль ОСОБА_3 комбі, вартістю 90 000, 00 грн., які є їх спільною сумісною власністю. Угоди про добровільний поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю між ними не досягнуто. Просив порівну поділити вищезазначене майно.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне:

Судом встановлено, що сторони з 21 червня 1980 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом РАГС м. Павлограда, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-КИ № 341647. Під час шлюбу подружжям було збудовано будинок № 37 по вулиці Мендєлєєва в місті Павлограді Дніпропетровської області, із реєстрацією права власності за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності від 29.09.1998 р., виданого згідно рішення Павлоградської райдержадміністрації № 456 р від 28.09.1998 р. Згодом 7/10 вказаного будинку було відчужено у власність ОСОБА_4Д за договором від 20.04.2001 р. Право власності на спірне нерухоме майно (93/100 часток) зареєстровано за відповідачем.

Також подружжям було придбано автомобіль SKODA OKTAVIA, державний номер АЕ 4850 AC, кузов NMBJK01U34B010273, який зареєстрований на імя відповідача, що підтверджується листом Павлоградського ЦНП № 1210 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27.11.2014 р. № 14/10-917.

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки право власності відповідача на спірне нерухоме майно виникло укладено у 1998 році, то правовідносини, між сторонами щодо вказаного будинку, підлягають врегулюванню нормами законодавства, чинного на час їх виникнення, зокрема Цивільним кодексом Української РСР, Кодексом про шлюб та сім'ю України.

У відповідності ст. 112 ЦК України в редакції 1963 року майно могло належати на праві спільної власності … двом чи кільком громадянам. Також, вказана норма розрізняла спільну власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

У відповідності зі ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

У відповідності до ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

У відповідності зі ст. 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Виходячи із часу придбання автомобіля SKODA OKTAVIA (2004 рік), то згідно ч. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час їхнього шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу про шлюб та сім'ю України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В силу ст. 71 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Як розяснив в п. 25 Пленум Верховного суду України у своїй постанові № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, слід керуватися положеннями ч. 4,5 ст. 71 Кодексу про шлюб та сім'ю України, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними, відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи, що подружжя не дійшло згоди про поділ спірного майна, при цьому реально поділити будинок та автомобіль не представляється можливим, тому суд вважає за можливе задовольнити позов із визначенням ідеальних часток сторін на спірне майно.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Тому суд задовольняє вимоги позивача відповідно до прохальної частини позовної заяви.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 112 ЦК Української РСР, ст.ст.22, 28, 29 КпШС України, ст.ст.15, 319, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 63,69,70,71 СК України, ст.ст. 4, 10, 11, 57, 61, 88, 212-218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Мендєлєєва, 37 в рівних частках по 0, 465 частки за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб шкода oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2004 року випуску, в рівних частках по 1/2 частки за кожним.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 642 (шістсот сорок дві) гривні 25 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій

Згідно з оригіналом.

Суддя С.О. Бабій