Справа № 186/807/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю як чоловік та дружина не менш як 25 років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

02 червня 2015 року ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, звернулася до Першотравенського міського суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю як чоловік та дружина не менш як 25 років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначила, що в з лютого 1990 року проживала разом з ОСОБА_3, як чоловік та дружина, однією сім'єю, без реєстрації шлюбу. Оскільки в неї склалися з ним гарні, доброзичливі стосунки, вони почали проживати разом і він переїхав жити до її квартири АДРЕСА_1. З того часу вони разом вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. В 2009 році вони на спільні кошти сімейного бюджету придбали автомобіль "Чері Амулет". В 2013 році придбали на спільні кошти дачний будинок та прилеглу земельну ділянку, яка знаходиться у садовому товаристві "Вікторія" на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району. З 2010 року ОСОБА_3 знаходився на пенсійному обліку та йому було призначено 3 групу інвалідності. Вона також з 2007 року знаходиться на пенсійному обліку. 25 березня 2015 року ОСОБА_3 помер. У нього від попереднього шлюбу є донька ОСОБА_2, яка на час їх знайомства та його переїзду до заявниці жила окремо від нього. Заявниця піклувалася про ОСОБА_3, доглядала за ним під час хвороби, була йому за дружину. Цей факт підтверджує акт ЖЕК №4 та свідки. На сьогоднішній день склалася ситуація, за якої вона, що була за дружину, може втратити право на спадщину, яку залишив спадкодавець, за законом.

Просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, за період з лютого 1990 року по 25 березня 2015 року.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, підтвердили факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, з 1990 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦПК України справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, розглядаються в судовому порядку, а також встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів, чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти.

Ці справи розглядаються судами по заявах громадян за місцем їх проживання.

Відповідно ст.1238 ЦК України охорона спадкового майна здійснюється в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями. Нотаріус за місцем відкриття спадщини, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідні органи місцевого самоврядування з власної ініціативи або за заявою спадкоємців вживають заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може, за рішенням суду, одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ст. 74 Сімейного Кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

25 березня 2015 року ОСОБА_3 помер в м.Першотравенську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-КИ №614426 від 31 березня 2015 року.

Актом ПП "Комунальщик-4" від 29 травня 2015 року та заявами сусідів ОСОБА_1, підтверджується, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 з 1990 року по момент його смерті, вели спільне господарство.

Оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявниця з 1990 року проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_3, вела з ним спільне господарство, дбали один про одного, піклувалася про нього, доглядала його, тому вважає за можливе встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з лютого 1990 року по момент смерті ОСОБА_3 - 25 березня 2015 року, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Ці обставини підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами, які є в матеріалах справи.

Судові витрати слід залишити за заявницею, відповідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.1264,1268 ЦК України, ст.130, ст.174, п.5 ч.1 ст.234, п.1 ч.1 ст.256, 257 ЦПК України, ст.ст.74 СК України, - суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю як чоловік та дружина не менш як 25 років до часу відкриття спадщини - задовільнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Латвія, померлого 25 березня 2015 року, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, без реєстрації шлюбу за період з лютого місяця 1990 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по 25 березня 2015 року.

Судові витрати залишити за заявницею ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6ла