РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3079/14-ц

05 березня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л.А.

при секретарі - Мельник Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано рішенням Костопільського районного суду від 15.09.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач має можливість з дитиною поїхати на відпочинок за кордон.

Оскільки, батько дитини не надає нотаріально завірену заяву на дозвіл виїзду дитини за межі України у супроводі своєї мами, просила суд постановити рішення, яким дати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітньої дочки ОСОБА_3 на багаторазові тимчасові виїзди за межі України у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 та надати дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду свої заперечення .

Представник органу опіки і піклування Костопільської міської ради Савчук М.М. в судовому засіданні підтримав позов та вказав що, відмова в наданні дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон порушує її права та інтереси. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку, а батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків ( усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3858-Х11 від 21.01.1994 року, із змінами та доповненнями, оформлення документу дитини для виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано згідно рішення Костопільського районного суду від 15.09.2010 року. Після розірвання шлюбу, дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивач бажає поїхати в період весняних канікул разом з дочкою на відпочинок за кордон, а відповідач не бажає надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон.

За змістом ст.ст. 8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Згідно зі ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд приходить до висновку, що неможливість отримати згоду батька на виїзд доньки за кордон, порушує права малолітньої дитини та позбавляє її можливості відпочити за кордоном, можливості розширити свій кругозір та побачити світ.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Однак, суд вважає, що позивач не зазначила правову підставу та не обґрунтувала надання дозволу на виїзд дитини за відсутності згоди батька у термін до досягнення дитиною 16 років, що є підставою для задоволення позову частково.

У відповідності зі ст.2 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Положення Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 р., Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 , Правила перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. та в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724, передбачають можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для надання дозволу позивачу на оформлення проїзних документів на право виїзду малолітньої дитини за межі України терміном один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.155 СК України, ст.313 ЦК України, ст.ст. 8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства» , ст.ст.2,4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити частково.

Надати дозвіл малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя терміном 1 (один) рік в період з 16 березня 2015 року по 16 березня 2016 року народження у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 .

Надати дозвіл ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 на оформлення та виготовлення проїзних документів на право на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном 1 ( рок) в період з 16 березня 2015 року по 16 березня 2016 року у супроводі матері без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.