Справа № 368/95/15 Головуючий у І інстанції Закаблук О.В.
Провадження № 22-ц/780/1717/15 Доповідач у 2 інстанції Білоконь
Категорія 58 05.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді - Білоконь О.В.,

суддів: Антоненко В.І., Гуль В.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про стягнення коштів в порядку спадкування ,-

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що 13.05.2012 року померла ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина на її майно. Позивач, як її спадкоємець, прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України.

Померла ОСОБА_2 недоотримала пенсію у розмірі 45120 грн. 10 коп., що було підтверджено довідкою управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області.

05 грудня 2012 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТВ 208838 на спадкове майно у вигляді коштів у сумі 45120 грн. 10 коп. недоотриманої пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі відмовляється виплатити їй вказану грошову суму на підставі спадкування за законом.

Посилаючись на положення ст.1227 ЦК України позивач просила суд стягнути з управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі на її користь, нараховану ОСОБА_2, але не виплачену пенсію, яка входить до її спадку в розмірі 45120 грн. 10 коп.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області на користь ОСОБА_1, нараховану ОСОБА_2, але не виплачену пенсію, яка входить до складу спадщини в розмірі 45120 грн. 10 коп.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області просить суд скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст.1227 ЦК України й виходив із того, що позивачу, як спадкоємцю майна померлої ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2012 року належить сума пенсії у розмірі 45120 грн. 10 коп., яка недоотримана спадкодавцем за життя, однак відповідач, не оспорюючи право позивача на спадкове майно, відмовляється виплатити їй вказану суму.

Такі висновки суду є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що 13 травня 2012 року померла ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина на її майно. Позивач ОСОБА_1, яка є спадкоємницею першої черги, прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України.

Під час визначення обсягу спадщини, було з'ясовано, що померла ОСОБА_2 недоотримала пенсію у розмірі 45120 грн. 10 коп., що їй належала на підставі підтвердження, виданого Управлінням Пенсійного Фонду України у Кагарлицькому районі Київської області 07 листопада 2012 року № 2094, про що вказано у свідоцтві про право на спадщину за законом від 5 грудня 2012 року, виданого нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 ( а.с.8).

У своїх запереченнях на позов відповідач визнав, що недоотримана пенсія була нарахована спадкодавцю згідно рішення Кагарлицького районного суду від 03 червня 2011 року по справі № 2-а-8170/11 згідно якого було зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також згідно рішення Кагарлицького районного суду від 03.06.2011 року по справі № 2-а-8171/11 відповідно до якого було зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених та отриманих ним сум.

УПФУ у Кагарлицькому районі дані постанови суду виконало в частині перерахунку, та нараховано до виплати ОСОБА_2 45120,10 грн. ( а.с.15-16).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частинами 1, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя.

По справі встановлено, що 05 грудня 2012 року позивачу, як спадкоємцю майна після смерті матері, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 45120 грн. 10 коп., що належала померлій на підставі довідки УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області 07 листопада 2012 року за №2094 (а.с.8).

Зазначене свідоцтво відповідно до ч.1 ст.1301 ЦК України не визнане недійсним та не скасоване.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки позивачу, як спадкоємцю майна померлої ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2012 року належить сума пенсії у розмірі 45120 грн. 10 коп., яка недоотримана спадкодавцем за життя, однак відповідач, не оспорюючи право позивача на спадкове майно, відмовляється виплатити їй вказану суму.

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1. ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно зі ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогою про стягнення коштів в порядку спадкування на підставі ст.ст.1216, 1227 ЦК України, у зв'язку з відмовою відповідача виплатити належну їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2012 року суму пенсії у розмірі 45120 грн. 10 коп., яка недоотримана спадкодавцем за життя.

Тобто, в даному випадку предметом спору є захист права позивача на одержання суми неодоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, між сторонами виник спір про право, яке підлягає захисту в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про відсутність спору між позивачем та відповідачем, є необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи в суді відповідач заперечував проти задоволення позову про стягнення з УПФУ в Кагарлицькому районі на користь позивача грошових коштів в порядку спадкування.

Інші докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26 січня 2015 рокузалишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: