Справа № 135/890/15-ц
Провадження у справі № 2/135/277/15
13 жовтня 2015 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря Білодіда П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовом Ладижинського міського комунального підприємства «Добробут» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
У липні 2015 року позивач ОСОБА_4 міське комунальне підприємство «Добробут» звернулося до суду із позовом про стягнення солідарно із відповідачів до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Представник позивача ОСОБА_5 міського комунального підприємства «Добробут» ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у їх відсутності до суду не направили.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: квартира № 9, житловий будинок № 35 по вул. Будівельників в м. Ладижині Вінницької області, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Добробут» від 02 квітня 2015 року № 4002 та довідками про реєстрацію місця проживання (перебування) від 13 липня 2015 року Ладижинського МС УДМС (а.с.3,11-13).
В порядку ст.ст. 95,96 ЦПК України позивач звертався до Ладижинського міського суду Вінницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників заборгованості по комунальним послугам, проте ухвалою суду від 23 квітня 2015 року у прийнятті заяви відмовлено. (а.с.5)
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаєЗакон України «Про житлово-комунальні послуги».
Аналіз даного Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Судом встановлено, що між ОСОБА_4 міським комунальним підприємством «Добробут» та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, проте, вони є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем.
Статті 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.
Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, ч. 1 п. 30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
З системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від обов'язку щодо сплати вартості фактично отриманих житлово-комунальних послуг у строки, встановлені законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦП К України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 526 ЦК України, ст.ст. 66, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 58, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Ладижинського міського комунального підприємства «Добробут» 243,60 грн (двісті сорок три гривні 60 коп.) судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Суддя