Провадження № 2/201/37/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІЦПК України/

02 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 26 липня 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на суму 33 600 доларів США, строком до 25 липня 2014 року. Вказаним кредитним договором була встановлена процентна ставка в розмірі 13,0% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/П. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 17 листопада 2014 року виникла заборгованість в сумі 2 393, 55 доларів США (заборгованість за кредитом та процентами) та 3 325, 84 грн. (заборгованість по пені). Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, надані стороною позивача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції Україниюрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі

Як встановлено судом, 26 липня 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_1, укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 33 600 доларів США. Сторони погодили, що кредит надається банком тільки шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Пунктом 1.2.1 вказаного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25 липня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 13% річних /а.с. 12-20/

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/П, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі /а.с.21-22/. Пунктом 1.4 вказаного договору поруки передбачено, що поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники.

В зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26 липня 2007 року, станом на 17 листопада 2014 року виникла заборгованість, яка складається з /а.с.31-40/:

1) заборгованість за кредитом - 2 065, 16 доларів США, що еквівалентно 31 670, 50 грн.

2) заборгованість за процентами - 328, 39 доларів США, що еквівалентно 50 36, 06 грн.

3) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк 01 квітня 2014 року по 17 листопада 2014 року - 3076, 78 грн.

4) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27 травня 2014 року по 17 листопада 2014 року - 249, 06 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обов'язку боржників частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пунктом 12 Постанови Пленуму від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 26 липня 2007 року станом на 17 листопада 2014 року заборгованість в сумі 2 393, 55 доларів США, що еквівалентно 36 706, 56 грн., та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 3 325, 84 грн.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-77, 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" (рахунок № 0113 в АТ "Укрсиббанк", м. Харків, МФО 351005, код 09807750) заборгованість станом на 17 листопада 2014 року за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 26 липня 2007 року, в сумі 2 393, 55 доларів США, що еквівалентно 36 706, 56 грн., та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 3 325, 84 грн., яка складається з:

1) заборгованість за кредитом - 2 065, 16 доларів США, що еквівалентно 31 670, 50 грн.

2) заборгованість за процентами - 328, 39 доларів США, що еквівалентно 50 36, 06 грн.

3) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк 01 квітня 2014 року по 17 листопада 2014 року - 3076, 78 грн.

4) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27 травня 2014 року по 17 листопада 2014 року - 249, 06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" (рахунок № 0113 в АТ "Укрсиббанк", м. Харків, МФО 351005, код 09807750) судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 200, 16 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.О. Демидова