Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова, 1/9» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобов'язання внести зміни до трудової книжки, відшкодування майнової та моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова, 1/9» (далі - ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобов'язання внести зміни до трудової книжки, відшкодування майнової та моральної шкоди. Просила скасувати наказ голови правління ОСББ Бабуненко В.М. № 3-к від 28 березня 2013 року про її звільнення із 28 березня 2013 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України і поновити її на посаді керуючого ОСББ з 28 березня 2013 року; визнати недійсним і скасувати у трудовій книжці запис про звільнення за № 42 від 28 березня 2013 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40>; зобов'язати відповідача надати їй дублікат трудової книжки без запису за № 42; зобов'язати відповідача включити робочі дні з 27 березня 2013 року по день поновлення на роботі до табеля обліку робочого часу шляхом зазначення годин роботи; стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27 березня 2013 року по час винесення судового рішення у розмірі 25 800 грн; відшкодувати суму 1 926, 96 грн неотриманої матеріальної допомоги від Кіровського центру соцзахисту населення; відшкодувати суму 54 000 грн неотриманої допомоги по безробіттю від Кіровського центру зайнятості та стягнути на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Зазначала, що прогулів нею не вчинено, а тому звільнення відбулося без законної підстави.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На суд апеляційної інстанції такі обов'язки покладаються в силу вимог ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Встановлено, що протоколом засідання правління ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9» № 24/08-2012 від 24 серпня 2012 року затверджено рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду керуючого ОСББ із випробувальним терміном строком три місяці (Т. 2, а. с. 45). Наказом голови правління ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9» № 7-К від 27 серпня 2012 року прийнято ОСОБА_3 на посаду керуючого ОСББ із 27 серпня 2012 року із випробувальним терміном строком три місяці (Т. 1, а. с. 4).

Наказом голови правління ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9» № 3-К від 28 березня 2013 року ОСОБА_3 звільнено із роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України на підставі доповідної записки головного бухгалтера та акта про відсутність на робочому місці 27 березня 2013 року (Т. 1, а. с. 5).

За змістом п. 4.1. статуту ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9» (Т. 2, а. с. 97-110, Т. 1, а. с. 202-215), органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління та ревізійна комісія.

Правління об'єднання зі свого складу обирає голову правління і його заступника. Голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів об'єднання та рішень правління, діє без доручення від імені об'єднання, укладає в межах своєї компетенції угоди, розпоряджається коштами об'єднання відповідно до затвердженого кошторису (п. 4.7. Статуту).

У матеріалах справи наявна копія неповного тексту статуту ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9» (відсутній розділ 9, частково відсутній розділ 10). Із наданого тексту повноважень голови правління приймати одноосібні рішення (без затвердження вирішеного питання на засіданні правління) із кадрових питань не вбачається.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не з'ясував, чи дотримано порядок звільнення позивача із роботи: чи потребує таке питання затвердженню на засіданні правління, враховуючи обставини прийняття ОСОБА_3 на роботу за рішенням правління; чи існує відповідне рішення правління.

Відмовлючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційнй суд, виходив із того, що робочий час працівників ОСББ встановлено з 9-00 годин до 18-00 годин з перервою на обід з 13-00 годин до 14-00 годин і що позивачка 27 березня 2013 року була відсутня на роботі понад три години, що підтверджено доповідною запискою головного бухгалтера від 27 березня 2013 року та актом ( без дати) про відсутність ОСОБА_3 на роботі ( а.с.186, 187 т.1- з 10-00 до 14-00 годин).

Як вбачається із матеріалів справи (Т. 1, а. с. 197-199), 27 березня

2013 року на засіданні правління ОСББ серед інших питань розглядалася доповідна записка головного бухгалтера ОСББ ОСОБА_5 від 27 березня 2013 року ( а.с.185 т.1) та заява ОСОБА_3 про надання відпустки (а.с.85 т.1).

За протоколом засідання правління ОСББ «По проспекту Кірова, 1/9» № 3 від 27 березня 2013 року затверджено рішення правління про оголошення ОСОБА_3 догани за порушення фінансової дисципліни та надано строк для усунення недоліків у роботі до 30 березня 2013 року. У наданні відпустки відмовлено у зв»язку із ненаданням ОСОБА_3 звітних документів, необхідних для загальної звітності ОСББ .

У період із 08 квітня 2013 року по 26 квітня 2014 року ОСОБА_3 перебувала на лікарняному (Т. 1, а. с. 128).

Наказ про звільнення надіслано позивачу поштовою кореспонденцією 29 квітня 2013 року. У листі зазначається про необхідність надання пояснень щодо відсутності на роботі із 27 березня 2013 року (Т. 1, а. с. 191-192).

Посилаючись на вказані обставини та на те, що інформація про наказ щодо її звільнення відсутня й у висновках територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 1280 від 26 квітня 2013 року, наданих у відповідь на її звернення щодо затримки у виплаті заробітної плати (Т, 1, а. с. 200), ОСОБА_3 заперечувала сам факт існування такого наказу станом на 28 березня 2013 року .

Апеляційний суд не перевірив належним чином доводи апеляційної скарги у цій частині.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначала, що вона не вчиняла прогулу 27 березня 2013 року, посилаючись, як на підтвердження цього доводу та доводу про те, що наказу про звільнення на вказану у ньому дату не було, на відсутність у табелях відміток про прогул, а також нарахування їй у березні 2013 року заробітної плати у такому ж розмірі, як і в січні та лютому 2013 року за повно відпрацьовані робочі дні. Вказані доводи апеляційної скарги позивачки та доводи про те, що її робота не пов»язана із постійним перебуванням на робочому місці у кабінеті ( кімнаті) і що вона не була ознайомлена із документом про встановлення робочого часу, також не перевірені та не зазначено , чому відхилені наведені доводи апеляційної скарги.

З огляду на викладене, є передчасним висновок апеляційного суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що заявлені позивачкою позовні вимоги є взаємопов»язані між собою, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.А. Нагорняк

О.В. Ступак