провадження 2/331/695/15
справа 331/1606/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 квітня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Смолки І.О.,
при секретарі Жовнерчук С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Жовтневий районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні власністю,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом,в якому зазначила, що у її власності знаходиться квартира АДРЕСА_1.
З грудня 2006 року у належній позивачці квартирі почала проживати її рідна донька ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 - відповідачем по справі. У тому ж місяці ОСОБА_3 попрохала позивачку зареєструвати її разом з чоловіком у зазначеній квартирі. 27 грудня 2006 року позивачка зареєструвала у спірній квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Після цього відповідач проживав у зазначеній квартирі до початку травня 2014 року.
З травня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично перестали проживати однією сімєю. ОСОБА_2 забрав свої речі та виїхав з квартири.
На сьогоднішній день шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.
Де мешкає ОСОБА_2 позивачці та її донці не відомо. Жодних стосунків вже на протязі останніх 10 місяців позивачка з відповідачем не підтримує.
На теперішній час, той факт, що ОСОБА_2, який не являться власником чи співвласником, зареєстрований у належній позивачці квартирі, створює їй неабиякі незручності, адже відомо, що комунальні служби за свої послуги нараховують для сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих осіб. Тому, позивачка несе додаткові витрати за користування водою, газом, теплом, тощо. Зважаючи на невеликий щомісячних бюджет позивачки, вона не має ніякої можливості сплачувати вищезгадані витрати.
Більш того, між відповідачем та позивачкою (власницею квартири) не укладалося жодних договорів про найм жилого приміщення.
ОСОБА_1 просить суд усунути їй перешкоди в користуванні належною їй квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування зазначеною квартирою.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, на підставах, зазначених у позові.
Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав.
Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди позивачки і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Представник третьої особи у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності.
Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:
судом встановлено, що у власності позивачки ОСОБА_1 знаходиться квартира АДРЕСА_1.
З грудня 2006 року у належній позивачці квартирі почала проживати її рідна донька ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 - відповідачем по справі. У тому ж місяці ОСОБА_3 попрохала позивачку зареєструвати її разом з чоловіком у зазначеній квартирі. 27 грудня 2006 року позивачка зареєструвала у спірній квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Після цього відповідач проживав у зазначеній квартирі до початку травня 2014 року.
З травня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично перестали проживати однією сім»єю. ОСОБА_2 забрав свої речі та виїхав з квартири.
На сьогоднішній день шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.
Де мешкає ОСОБА_2 позивачці та її донці не відомо. Жодних стосунків вже на протязі останніх 10 місяців позивачка з відповідачем не підтримує.
На теперішній час, той факт, що ОСОБА_2, який не являться власником чи співвласником, зареєстрований у належній позивачці квартирі, створює їй неабиякі незручності, адже відомо, що комунальні служби за свої послуги нараховують для сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих осіб. Тому, позивачка несе додаткові витрати за користування водою, газом, теплом, тощо. Зважаючи на невеликий щомісячних бюджет позивачки, вона не має ніякої можливості сплачувати вищезгадані витрати.
Більш того, між відповідачем та позивачкою (власницею квартири) не укладалося жодних договорів про найм жилого приміщення.
Свідок ОСОБА_4 пояснила, що є сусідкою позивачки і з травня 2014 р. вона не бачила взагалі відповідача у будинку АДРЕСА_1. До травня 2014 р. відповідач часто влаштовував сварки з ОСОБА_4. З травня 2014 р. вона не бачила ОСОБА_2 і їй відомо, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 розлучилися, тому в спірній квартирі проживає тільки донька позивачки ОСОБА_3
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що з травня 2014 р. її колишній чоловік - відповідач по справі, залишив спірну квартиру і пішов проживати до іншої жінки. Його речей у спірній квартирі не має, жодного разу після уходу до спірної квартири він не повертався. На теперішній час у Жовтневому райсуді розглядається справа про поділ майна між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомляла його і про існування позову ОСОБА_1
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.319 ЦК України: «1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону....»
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»
Статтею 391 ЦК України передбачено: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.»
А, згідно ст.150 ЖК України: «Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку», квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.»
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: «Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;»
Оскільки ОСОБА_1.є власником квартири АДРЕСА_1, і вже протягом останніх майже 10 місяців відповідач, який не являється членом її родини, у даній квартирі не проживає, та ніяких договорів про найм житла між ними не існувало та не існує, тому в ОСОБА_2 (відповідача) не має законних підстав для користування зазначеною квартирою та реєстрації місця проживання у вищезазначеній квартирі.
Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст..ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК України ст..319,321 ЦК України, ст..150 ЖК України, суд
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування зазначеною квартирою.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Смолка І.О.