Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 311/4815/13-ц
Провадження: № 22ц/778/2759/15
Головуючий у 1-й інстанції : Сидоренко Ю.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Панкеєва О.В.,

Кухаря С.В.,

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2015 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.07.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.08.2013 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 21 487,47 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6 387,29 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10 517,63 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 321,24 грн.; штрафу(фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 887,66 грн..

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.07.2007 року в розмірі 21 487,47 грн. та судові витрати.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 липня 2007 року в розмірі 9 450 грн. 23 коп. та судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його змінити в частині відмови у стягненні комісії та зменшенні шрафу та у цій частині позов задовольнити у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ПАТ КБ „ПриватБанк" підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.07.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 23.07.2007 року відкрито рахунок та позичальнику ОСОБА_2 видана для використання платіжна картка „Універсальна" НОМЕР_1 з пін-кодом зі строк її дії по липень 2011 року, що посвідчено підписами позивальника у відповідних розділах його заяв від 23.07.2007 року / а.с. 10, 142 /.

Згідно ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

З наданих позивачем виписок по картковому рахунку НОМЕР_1 та руху по цьому рахунку коштів, ОСОБА_2 користувався кредитним коштами, останній ним платіж було здійснено 24.03.2009 року на суму - 500 грн. / а.с. 6, 39-40, 73-84 /.

Позивач зазначав, що станом на 31.08.2013 року внаслідок невиконання умов кредитного договору щодо погашення кредитних зобов"язань у відповідача виникла заборгованість в сумі 21 487,47 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6 387,29 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10 517,63 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 321,24 грн.; штрафу(фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 887,66 грн..

Згідно ст., ст. 256, 257, 267 ЦК України, які правильно застосовано судом, позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні карти як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19.03.2014 року № 6-14цс14, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов"язковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовоної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст.261), а не закінчення строку дії договору.

Враховуючи вищенаведене, суд обгрунтовно дійшов висновку про застосування трирічного строку позовної давності, який передував зверненню Банку до суду з цими позовними вимогами, та стягнув заборгованість за період з 17.10.2010 року по 17.10.2013 року, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2 132,12 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6 630 грн.; штрафу(фіксована частина) - 500 грн..

Проте відмовляючи у стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом, посилаючисть на те, що Умовами і правилами надання банківських послуг не передбачено розміру комісії за користування кредитом, суд неповно з"ясував ці обставини.

Пунктом 6.5 Умов ті правил надання банківських послуг передбачено обов"язок Кліента погашати заборгованість по кредиту, процентам, а також сплачувати комісію на умовах , передбаченим цим договором / а.с.12 /.

Розмір та порядок сплати комісії передбачено Тарифами Банку, які разом із заявою позичальника, Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, якими станом на 23.07.2007 року передбачалася комісія за кредитне обслуговування(щомісячна) у розмірі - 1% на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду, комісія за зняття готівки - 3% від суми операції, комісія за безготівковий поатіж - 2% від суми операції / а.с.211 /.

Отже в межах трирічного строку позовної давності, а саме за період з 17.10.2010 року по 17.10.2013 року, відповідно до разрахунку Банку / а.с. 4-9 /, розмір комісії складає ( 3321,24-1149,66) - 2 171,58 грн.. Внаслідок цього підлягає зміні розмір штрафу( процетної складової), який складає ( 2 171,58 + 8762,12 * 5%) - 546,68 грн..

Таким чимом рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнутої з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.07.2007р., яка скадає розмір - 11 730,38 грн., де 2 132,12 грн. заборгованість за кредитом; 6 630 грн. заборгованосіть за відсотками, 2 171,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.; штраф(фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 546,68 грн..

В іншій частині рішення суду відповідає вимогм норм матеріального і процесуального права.

В решті частині апеляційна скарга Банку задоволенню не підлягає, бо Банком в іншій частині рішення суду, яким правильно встановлено, що підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в межах трирічного строку позовної давності, не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відмову у задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовоної давності враховані бути не можуть, так як позовні вимоги Банку заявлені 17.10.2013 року, тобто до закінчення строку дії картки, яка діяла до липня 2011 року.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відтворюють позовні вимоги позивача, яким дана належна та об"єктивна оцінка судом першої інстанції при ухваленні рішення суду у цій справі.

Керуючись ст.,ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2015 року по цій справі змінити, вказавши про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „приватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 липня 2007 року в розмірі - 11 730,38 грн..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: