Провадження № 2/742/1426/15
Єдиний унікальний № 742/3310/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Хотінь Ж.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у позовній заяві зазначає, що 05 квітня 2013 року між ПАТ «БрокбізнесБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 01917 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки VISA INSTANT ISSUE, зі строком на 2 роки та відкрито поточний рахунок № 1506.

05 квітня 2013 року між Банком та відповідачем укладено додаткову угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів (далі Кредитний договір) до основного договору та надано йому грошові кошти в сумі 7500,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 05.04.2013 по 04.04.2015 зі сплатою 32 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі.

У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту станом на 27.05.2015 утворилася заборгованість (кредит 7491,89 грн. та проценти 2954,27 грн.) у розмірі 10275,39 грн., яку відповідач у добровільному порядку не повертає, тому позивач і простиь стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по кредиту з урахуванням пені 5659,62 грн., встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 5060,23 грн. та 3 % річних від простроченої суми 265,30 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але при подачі позовної заяви заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 9948,64 грн. (кредит, проценти), решту нарахувань не визнає, подавши письмове заперечення, оскільки штраф, пеня нараховані у зв?язку з пропущенням річного строку. Також йому неправомірно було проведено нарахування неустойки та процентів за період його перебування в зоні АТО, просить зменшити розмір неустойки.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, 05 квітня 2013 року між ПАТ «БрокбізнесБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 01917 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки VISA INSTANT ISSUE, зі строком на 2 роки та відкрито поточний рахунок № 1506 (а.с. 5-7).

05 квітня 2013 року між Банком та відповідачем укладено додаткову угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів (далі Кредитний договір) до основного договору та надано йому грошові кошти в сумі 7500,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 05.04.2013 по 04.04.2015 зі сплатою 32 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі (а.с. 8-9).

У п.6.2.9. договору №01917 від 05.04.2013 зазначено, що власник рахунку зобов?язується не пізніше 25 числа наступного за звітним, в разі виникнення овердрафту, відшкодовувати Банку суму овердрафту та сплатити нараховані проценти за користування ним, комісійну винагороду згідно з тарифами (а.с.6)

Відповідно до п.15 додаткової угоди №1 до договору № 01917 від 05.04.2013 року, у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів Власник рахунку сплачує Банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена цією Додатковою угодою від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році (а.с. 8).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 27.05.2015 відповідач має заборгованість у сумі - 21431,31 грн., яка складається з наступного: 7491,89 грн. - заборгованість за кредитом; 2954,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5659,62 грн. - заборгованість з пені; індекс інфляції за весь час прострочення 5060,23 грн. та 3 % річних від простроченої суми 265,30 грн. (а.с. 3-4).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, згідно посвідчення серії МВ № 9016916 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 29).

Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 у період з 15.12.2014 по 11.01.2015 приймав участь в в проведенні антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях, визначеної законом України «Про боротьбу з тероризмом» (а.с. 28).

Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст.14 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Згідно Закону України від 21.10.1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 і триває по даний час.

Отже, за період з 31.12.2014 по 31.01.2015 позивач не повинен був нараховувати відповідачу відсотки (497,52 грн.). і пені. Тобто розмір процентів повинен становити: 2954,27 грн. 497,52 грн. = 2456,75 грн.

Проте, до суду відповідачем надано заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності щодо нарахування пені.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четвертастатті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог, законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина другастатті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно достатті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня, після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила (частина першастатті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 р. у справі № 6-116 цс13, визначено, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Відповідно до вимогст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Таким чином, виходячи з зазначеного, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Заборгованість по пені судом стягується за останній рік.

За таких обставин справи, рішення суду про відмову у задоволені позовних вимог внаслідок спливу строку щодо сплати пені за споживчим кредитом, відповідає вимогам норм до виниклих правовідносин, передбачених п.7 ч.13 ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів".

Отже, заява відповідача про застосування строку позовної давності є гарантованим правом, що спрямовано на захист власного майнового інтересу, а при відсутності підстав для поновлення строку позовної давності, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та штрафів за споживчим кредитом.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду 20.08.2015, а зазначена заборгованість по пені у сумі 4853,53 грн. та 806,09 грн. була нарахована на період з 25.04.2014 та з 26.06.2013, тобто більше, ніж рік, то заборгованість за пенею має бути зменшена у зв»язку зі спливом строку позовної давності, та стягнута лише за рік, що передував даті звернення до суду в сумі згідно розрахунку відповідача 3760,16 грн.

У той же, час згідно ч.3 ст.551 ЦК України, враховуючи що відповідач має статус ветерана війни - учасника бойових дій, керуючись нормами ст.3 ЦК України, щодо справедливості, та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства, суд приходить до висновку про зменшення нарахованої позивачем суми неустойки до 1500,00 грн.

Нарахові позивачем три проценти річних від простроченої суми в ромірі 265,30 грн. не підлягають до стягнення, оскільки це суперечить приписам ч.2 ст.625 ЦК України, бо розмір процентів (32) встановлений кредитним договором, і тому згідно конституційної норми (ст.61) особа не може бути подвійно притягнута за одне і те ж порушення.

У той же час, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 5060,23 грн., які визначені позивачем згідно відповідного розрахунку (а.с. 4) та не спресовані позивачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості у сумі 16508,87 грн., яка складається з наступного: 7491,89 грн. - заборгованість за кредитом; 2456,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500,00 грн. - заборгованість з пені та індекс інфляції за весь час прострочення 5060,23 грн.

Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації Банку, звільняється від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені часткового, то суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави у розмірі 243,60 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимогипублічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» () заборгованість за кредитним договором № 01917 від 05 квітня 2013 року в розмірі 16508 (шістнадцять тисяч п?ятсот вісім) грн. 87 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір - 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.Ільченко