Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"19" жовтня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернувся до суду з позовом в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту від 25.05.2007р., в розмірі 20 143,15 дол.США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 48,3 кв.м., АДРЕСА_1, шляхом визнання за Іпотекодержателем - АТ «Ощадбанк» права власності на вказану квартиру.

Позов з посиланням на ст. 37 Закону України «Про іпотеку» обґрунтований тим, що 25.05.2007р. між АТ «Ощадбанк» (на час укладання договору в формі ВАТ) та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 40 000 доларів США, а відповідач повинен був повернути кредит в повному обсязі не пізніше 25.05.2017 року, сплативши за його користування 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком було прийнято від майнового поручителя в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачка свої зобов'язання за укладеним договором кредиту не виконала утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитом, яка складає суму зазначену вище. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36).

Відповідач не з'явився, до суду і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Про час та місце розгляду справи неодноразово належним чином направлялися повідомлення.

Третя особа повідомлялася належним чином.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів (а.с. 36).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що 25.05.2007р., між АТ «Ощадбанк», та третьою особою ОСОБА_2, був укладений договір про надання споживчого кредиту №7860/0312-7, відповідно до якого Банк надав, а ОСОБА_2, отримала кредитні грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США. Відповідач прийняв на себе обов'язок повернути кредит в повному обсязі не пізніше 25.05.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом.

В той же день між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1, було укладено іпотечний договір за умовами якого ОСОБА_1, як Іпотекодавець (майновий поручитель), в рахунок належного виконання прийнятого ОСОБА_2, кредитного зобов'язання, передала Банку - Іпотекодержателю, іпотеку у вигляді квартири № АДРЕСА_1.

В зв'язку з неналежним виконання прийнятих на себе зобов'язань по кредитному договору у ОСОБА_2, виникла перед АТ «Ощадбанк» заборгованість по кредитному договору, розмір якої складає 20 143,15 дол. США, та 3 670,13 грн., в тому числі: тіло кредиту 13 682,82 дол.США, проценти за користування 855,51 дол.США, комісія 2 560,00 грн., пеня по кредиту 4 673,45 дол.США, пеня по процентам 511,07 дол.США, пеня по комісії 1 110,13 грн., 3% річних 420,30 дол. США.

Правовідношення, які виникли між сторонами регулюються пар. 6 главою 49 «Забезпечення виконання зобов'язання», пар. 2 Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Книги п'ятої Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV, зокрема ч.1 ст. 33, якої визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частина 3 той же статті вказує на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ч.1 ст.37 Закону України № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч.2 той же статті, рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Як вбачається з договору іпотеки від 25.05.2007р., (п.п. 4.5), сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень зобов'язань за цим кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Це застереження згідно до ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.

Отже, враховуючі наявність умов, визначених сторонами у договорі про іпотеку від 25.05.2007р., Іпотекодержатель - АТ «Ощадбанк» має право, в позасудовому порядку, задовольнити свої вимоги шляхом реєстрації свого права власності на предмет іпотеки, який прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

При не реалізації свого права у вирішені спору в позасудовому порядку шляхом проведення реєстрації свого права власності на предмет іпотеки (ст.37 Закону 898-IV), Банк має право на звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав визначених ст. 39 Закону України 898-IV.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту своїх порушених прав. Відтак, суд у відповідність до ч.3 ст.16 ЦК України відмовляє у задоволенні пред'явлених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88,212-215,224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В позові публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя