Провадження №2/761/6331/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Державної авіаційної служби України про стягнення невиплаченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної авіаційної служби України про стягнення невиплаченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та стягнення моральної шкоди.

Позивач зазначив, що 31 січня 2015 року згідно наказу Державної авіаційної служби України № 19о/с Позивача було звільнено з посади заступника директора департаменту фінансів та економіки Державної авіаційної служби, за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров'я, у зв'язку із встановленням інвалідності II групи.

На день звільнення, тобто станом на 31.01.2015 року, Відповідач не провів повний розрахунок із Позивачем, а саме не виплатив Позивачеві в день звільнення вихідну допомогу у розмірі 14 130 (чотирнадцять тисяч сто тридцять) гривень 96 коп. Таким чином, на момент пред'явлення позову до суду, тобто станом на 15.05.2015 p., сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, який Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу, складає 30 061 грн. 40 коп.

В зв'язку з чим позивач вважає що, йому відповідачем завдана моральна шкода яка обумовлюється тим, що позивач маючи інвалідність II групи, Відповідач своїми діями порушив його трудові права, що призвело до моральних та фізичних страждань, погіршення здоров'я. Відновлення відповідного фізичного та морального стану потребувало і потребує значних грошових коштів на придбання ліків, санаторно-курортного лікування тощо. Тому вважає, що розмір моральної шкоди завданої Відповідачем складає суму 1 000 грн.

Позивач просить суд:

1.Стягнути з Державної авіаційної служби України на користь ОСОБА_1 суму вихідної допомоги при звільненні в розмірі 14 130 (чотирнадцять тисяч сто тридцять) грн. 96 коп.

2. Стягнути з Державної авіаційної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 02.02.2015 року і до дати винесення рішення по даній справі.

3. Стягнути з Державної авіаційної служби моральну шкоду у сумі 1 000 грн. 00 коп.

В своїх письмових запереченнях відповідач Державна авіаційна служба України вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Свої заперечення обґрунтовують наступним: Позивач необґрунтовано стверджує, що з ним відповідачем не проведено розрахунок при звільненні. Відповідач відповідно до Закону України від 28.12.2014 № 76-VІII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" в день звільнення виплатив позивачу вихідну допомогу в сумі 4 075, 24 грн., а він її отримав. Тому нема підстав задовольняти позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача Державної авіаційної служби України на його користь суму вихідної допомоги при звільненні, так як вона позивачем вчасно отримана, а тому також нема підстав задовольняти його вимоги і про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку з 02.02.2015 року і до дати винесення рішення по даній справі, так як затримки розрахунку не було.

В судове засідання з'явився позивач, підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та додатково зазначив, що ознайомившись з письмовими запереченнями відповідача вважає їх необґрунтованими. На день звільнення, тобто станом на 31.01.2015 року, Відповідач не провів з ним повний розрахунок виплатив йому вихідну допомогу в неповній на його думку сумі 4 075, 24 грн. До цього часу відповідач не виплатив повну суму вихідної допомоги, а тому позивач вважає його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач ОСОБА_1 на підставі його заяви, відповідно до наказу 30.06.2011 року за № 31о/с Державної авіаційної служби України, був призначений в порядку переведення з Державної авіаційної адміністрації, без конкурсного відбору на посаду заступника директора департаменту - начальника відділу економічної політики департаменту фінансів та економіки з посадовим окладом 3086,00 грн., на місяць, з залишенням 7-го рангу службовця.

31 січня 2015 року згідно наказу Державної авіаційної служби України № 19о/с від 19.01.2015 року Позивача було звільнено з посади заступника директора департаменту фінансів та економіки, у зв'язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров'я, п. 2 ст. 40 КЗпП України. Підстава заява ОСОБА_1, довідка до акта огляду МСЕК серія АВ № 0419066 від 19 листопада 2014 р. про встановлення другої групи інвалідності.

За цим наказом ОСОБА_1 виплачено вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі за текстом - Закон № 76-VIII), пунктом 10 Розділу III якого встановлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір заробітної плати (грошового забезпечення) працівників державних органів (крім Національного антикорупційного бюро та Національного агентства з питань запобігання корупції) та інших бюджетних установ обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а при скороченні чисельності працівників - 10 розмірами мінімальної заробітної.

Перелік виплат, до яких не застосовується це обмеження, а саме: виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата часу щорічної відпустки не зараховується у зазначеному максимальному розмірі.

Судом було встановлено, що позивача ОСОБА_1, було звільнено з посади заступника директора департаменту фінансів та економіки 31 січня 2015 року у зв'язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров'я. Згідно наказу Державної авіаційної служби України № 19о/с від 19.01.2015 року ОСОБА_1 виплачено вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат в сумі 4075,24 грн., (довідка про заробітну плату № 88 від 23.07.2015 року).

Як вбачається з наданої відповідачем довідки Державною авіаційною службою України, протягом грудня 2014 року по січень 2015 року по день звільнення 31 січня 2015 року, ОСОБА_1 було нараховане та виплачене матеріальне забезпечення у загальній сумі 45305 (сорок п'ять тисяч триста п'ять) гривень 41 копійка.

Зазначена сума складається з: - оплати днів щорічної відпустки у грудні 2014 року в розмірі 13314 гривень 19 копійок, - заробітної плати за 8 робочих днів у січні 2015 року в розмірі 4450 гривень 76 копійок, - допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 3576 гривень 08 копійок, - оплати днів щорічної відпустки в розмірі 1682 гривні 76 копійок, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 9103 гривні 19 копійок, - матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань в розмірі 9103 гривні 19 копійок - вихідної допомоги в розмірі 4075 гривень 24 копійки.

При цьому Позивачу, крім заробітної плати, відпускних та лікарняних, також виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 9103,19 грн. та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 9103, 19 грн. за 2015 рік. (при тому, слід звернути увагу на те, що Позивача було звільнено 19 січня 2015 року), тобто виплачено максимальну суму грошового забезпечення, передбачену чинним на той час законодавством в межах фонду оплати праці, що підтверджується довідкою про розмір заробітної плати за останні два місяці, яка надається на вимогу суду.

Щодо наведеного Позивачем розрахунку середнього заробітку, слід зауважити, що розрахунок середнього заробітку здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до пункту 4 Розділу III Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються одноразові виплати, а також виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Сума, зазначена у наданій позивачем до суду довідці про заробіток за період з грудня 2014 по січень 2015, перевищує максимальний розмір грошового забезпечення, встановленого Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII, у зв'язку з чим виплати позивачеві необхідно було привести у відповідність із зазначеним Законом.

Факт виплати позивачеві вихідної допомоги при звільненні підтверджується наданими відповідачем документами.

Зокрема, відповідно до наданої відповідачем довідки позивачеві була нарахована вихідна допомога в розмірі 4075 гривень 24 копійки (з урахуванням податків та зборів).

З платіжної відомості по заробітній платі за січень 2015 № 7 вбачається, що ОСОБА_1 (табельний № 1841, Код ІПН НОМЕР_1) грошові кошти на загальну суму 3665 грн. 88 коп., які належали до виплати за вирахуванням податків та зборів згідно з наданої відповідачем довідки, відповідно до платіжного доручення від 28.01.2015 № 22 перераховано на картковий рахунок позивача.

На зазначеному платіжному дорученні від 28.01.2015 № 22 є відмітка Державної казначейської служби України про оплату, датована 29 січня 2015 року, що підтверджує факт здійснення такої оплати.

Як вбачається з копії наказу Державіаслужби від 19.01.2015 № 19 о/с та не заперечується самим позивачем, днем його звільнення є 31 січня 2015 року.

Таким чином, як вимоги про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, так і сам розрахунок, наведений Позивачем, є безпідставними.

Розрахунок з позивачем було здійснено Державіаслужбою у повному обсязі, з урахуванням встановлених законодавством обмежень та у строки, передбачені статтею 116 Кодексу законів про працю України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, і з урахуванням того, що позовні вимоги про стягнення грошового забезпечення всупереч обмежень, встановлених чинним на той час Законом № 76-VIII, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку за більш, ніж 5 місяців, на загальну суму 163 412 грн. 88 коп. є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, а також ст.ст. 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України,

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до Державної авіаційної служби України про стягнення невиплаченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: О.Ф. Малинников