У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2015року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Стефанишин М.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лев» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервус» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Лев» та ТОВ «Сервус» про стягнення з відповідачів на користь позивача подвійного розміру сплаченого завдатку в сумі 484 400грн . Під час розгляду справи, позивачем подано заяву про уточнення та зменшення розміру позовних вимог а саме стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача аванс за попереднім договором в розмірі 242 200 грн , інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 183 770 грн та 3% річних за весь період прострочення суми авансу в розмірі 10 908 грн, а всього 436 878 грн..

Поряд з цим, представником позивача було подано заяву про забезпечення позову та уточнення до заяви про забезпечення позову від 19.06.2015, в яких просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лев», , що знаходиться в с. Минай, Ужгородського району, Закарпатської області , в межах суми заявленого позову 436 878 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та директором ТОВ «Лев» ОСОБА_3 , було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого, сторони зобовязувались у строк до 01.04. 2015року укласти та належним чином оформити основний договір купівлі-продажу квартири у багатоквартирному будинку , що будується по вул.Лінтура , б/н, кВ.13, згідно проекту в м.Ужгород. В забезпечення виконання своїх зобовязань за вказаним попереднім договором ОСОБА_1 сплатила авансовий платіж на користь ТОВ «Лев» в сумі 242 200, 00 гривень , що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №703 від 12.12.2013року виданої головним бухгалтером товариства «Лев». За приписами п.п.1.3 для укладення основного договору купівлі-продажу продавець ТОВ «Лев» зобовязаний підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу. Сторони домовились, що продаж зазначеної квартири буде вчинено за ціною 255200,0 гривень. Представник позивача ОСОБА_1. ОСОБА_2 вказує, що за час будівництва багатоквартирного будинку по вул.Лінтура позивачка спілкувалась з прорабом по будівництву, яка здійснювала контроль за будівельними роботами та обумовлювала планування кімнат та оздоблювальні матеріали майбутньої квартири. Однак, в квітні 2015року директор ТОВ «Лев» ОСОБА_3 повідомила, що на даний час права забудовника багатоквартирного будинку по вул.Лінтура перейшли до іншої юридичної особи ТОВ «Сервус» та відмовилась укладати будь які договори з ОСОБА_1 та повертати кошти.

Позивач вказує, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду, щодо повернення коштів, якщо відповідач, протягом судового розгляду справи, вчинить дії по відчуженню свого нерухомого майна на користь третіх осіб. З огляду на те, що до вирішення справи по суті, відповідач може здійснити будь-які дії щодо відчуження належного йому майна, просить забезпечити позов вищевказаним способом.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України.

Розяснюючи вищевказані законодавчі положення, Пленум Верховного Суду України у п.п. 1, 2, 6 постанови від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (надалі Постанова №9), зазначив, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд вирішуючи питання щодо застосування певного види забезпечення позову, види повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Враховуючи те, що відповідач ТОВ «Лев» належним чином не виконує умови укладеного попереднього договору від 12 грудня 2013 року та не повернув авансовий платіж отриманий від позивачки того ж дня 12 грудня 2013 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 436 878, 00 грн., яку в добровільному порядку не бажає сплатити, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1і.- ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає до задоволення.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить з того, що існує спірна ситуація , щодо виконання умов укладеного сторонами попереднього договору та повернення суми авансового платежу, інфляційних нарахувань на загальну суму 436 878,00 грн., яку, за доводами позивача, йому тривалий час боргує відповідач. Отже, у випадку підставності позовних вимог ОСОБА_1 можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач, протягом судового розгляду даної справи, вчинить дії по відчуженню належного йому нерухомого майна на користь третіх осіб.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи у контексті з положеннями ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України, заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольниити.

Накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лев», яке знаходиться за адресою : Ужгородський район, с.Минай, вул.Транспортних будівельників,4 , в межах суми позову 436 878, 00 грн. (чотириста тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят вісім грн.).

Копію ухвали направити районному відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції для виконання. Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Стефанишин