Номер провадження: 22-ц/785/3823/15
Головуючий у першій інстанції Позняк В.С.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Кредитінвест" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриг", ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2010 року,

встановила:

У вересні 2009 року КС "Кредитінвест" звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2008 року КС "Кредитінвест" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № про надання кредиту у сумі 295174,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 5,05 гривні) на день укладення договору складало 1490628,70 грн. на строк до 01 червня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов'язання виконано в повному обсязі, надавши ОСОБА_3. 12.03.2008 року грошові кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером №22 від 12.03.2008 року.

Останній, в свою чергу, мав погашати кредит поетапно, згідно графіку, визначеному в п. 4.2. кредитного договору, сплачуючи як самий кредит так і відсотки за користування грошовими коштами.

Однак, ОСОБА_3. свої зобов'язання за кредитним договором від 12.08.2008 року не виконував належним чином, в зв'язку із чим станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідачів становила 3070985,40 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом -2343449,72 грн., заборгованість за відсотками - 435270,70 грн., штраф - 292264,98 грн.

У забезпечення позичальником взятих на себе за кредитним договором зобов'язань 03.05.2008 року КС "Кредитнівест" та ОСОБА_5, а 12.05.2008 року КС "Кредитінвест" та ТОВ "Бриг" були укладені договори поруки.

Згідно умов вказаних договорів поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитодавцем за виконання ОСОБА_3. його зобов'язань у повному обсязі, що виникли із кредитного договору № від 12.03.2008 року.

Згідно п. 1.3. вказаних договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитодавцем по кредитному договору солідарно з позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом, відсотків за користування кредитом, так і по сплаті неустойки у вигляді пені та штрафів, передбачених кредитним договором, збитків кредитодавця, а також будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, усім своїм майном і засобами, на які може бути звернене стягнення відповідно до чинного законодавства України.

В зв'язку із невиконанням ОСОБА_3. своїх зобов'язань за договором КС "Кредитінвест" зверталося до нього з проханням погасити борг, проценти, штраф, пеню, про що свідчать листи від 25.06.2008 року № 136 та 28.07.2008 року № 139, однак відповідач проігнорував вимогу позивача.

Також КС "Кредитінвест" звернувся й до поручителів ТОВ "Бриг", ОСОБА_5 з вимогою погасити заборгованість за кредитом, проценти, штраф та пеню, про що свідчать листи від 01.08.2018 року № 140, № 142, № 141, однак і поручителі проігнорували вимогу позивача.

З урахуванням зазначеного, позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 3070985,40 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2010 року позов Кредитної спілки "Кредитінвест" було задоволено у повному обсязі.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ТОВ "Бриг", ОСОБА_5 на користь Кредитної спілки "Кредитінвест" заборгованість за кредитним договором в розмірі 3070985,40 грн., а також судові витрати в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 252,5 грн.

Зазначене рішення суду, оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог Кредитної спілки "Кредитінвест" до ОСОБА_5 та ухвалення нового рішення про відмову Кредитної спілки "Кредитінвест" до у задоволенні позову в цій частині.

Інші сторони рішення суду не оскаржували.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги КС "Кредитінвест" суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з позичальника та поручителів.

Проте, повністю погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 12 березня 2008 року КС "Кредитінвест" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № про надання кредиту у сумі 295174,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США = 5,05 гривні) на день укладення договору складало 1490628,70 грн. на строк до 1 червня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У забезпечення позичальником взятих на себе за кредитним договором зобов'язань 03.05.2008 року КС "Кредитнівест" та ОСОБА_5, а 12.05.2008 року КС "Кредитінвест" та ТОВ "Бриг" були укладені договори поруки.

КС "Кредитінвест" свої зобов'язання виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_3. 12.03.2008 року грошові кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером № 22 від 12.03.2008 року.

Останній, в свою чергу, мав погашати кредит поетапно, згідно графіку, визначеному в п. 4.2. кредитного договору, сплачуючи як самий кредит так і відсотки за користування грошовими коштами.

Однак, ОСОБА_3. свої зобов'язання за кредитним договором від 12.08.2008 року не виконував належним чином, в зв'язку із чим станом на день звернення позивачем до суду заборгованість відповідачів становила 3070985,40 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 2343449,72 грн., заборгованість за відсотками - 435270,70 грн., штраф - 292264,98 грн.

В зв'язку із невиконанням ОСОБА_3. своїх зобов'язань за договором КС "Кредитінвест" звернувся до нього з вимогою погасити борг, проценти, штраф, пеню, що підтверджено листами від 25.06.2008 року № 136 та 28.07.2008 року № 139. (а.с. 17, 18)

Також КС "Кредитінвест" звернувся й до поручителів ТОВ "Бриг" та ОСОБА_5 з вимогою погасити заборгованість за кредитом, проценти, штраф та пеню, про що свідчать листи від 01.08.2018 року № 140, № 142 - ТОВ "Бриг", № 141 - ОСОБА_5 (а.с. 19-20, 21)

Як вбачається із листа до ОСОБА_3. від 28.07.2008 року № 139 оскільки останній порушував прийняті на себе зобов'язання, то КС "Кредитінвест" відповідно до п. 4.6. кредитного договору заявило про дострокове його розірвання в односторонньому порядку та вимагало терміново погасити усю наявну заборгованість у розмірі 936952,53 грн., тобто весь кредит з процентами та неустойкою. (а.с. 18)

В листі до поручителя ОСОБА_5 від 01.08.2008 року № 141 КС "Кредитінвест" зазначено, що у зв'язку із невиконанням позичальником своїх зобов'язань, останньому було направлено вимогу про необхідність погашення заборгованості та односторонню відмову від кредитного договору з поверненням кредиту, сплату відсотків, штраф та пеню. Також в зазначеному листі КС "Кредитінвест" вимагає від ОСОБА_5, як поручителя сплатити усю заборгованість за кредитним договором, яка виникла у позичальника. (а.с. 21)

Отже, у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором та виникненням заборгованості кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та п. 4.6 кредитного договору (а.с. 9) право на односторонню зміну умов кредитного договору і надіслав вимогу (повідомлення), у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів, змінивши строк виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2 договору поруки, укладеного КС "Кредитінвест" та ОСОБА_5 при одержані поручителем вимоги кредитодавця по погашенню заборгованості позичальника по кредитному договору, поручитель погашає заборгованість у продовж 3-х днів від дня одержання вимоги про погашення. (а.с. 16)

На листі від 01.08.2008 року № 141 мається розписка відповідача ОСОБА_5, про те, що він 01.08.2008 року ознайомився з вказаною вимогою. (а.с. 19)

Отже, відповідно до умов договору ОСОБА_5 мав погасити заборгованість до 04.08.2008 року включно, однак цього не зробив, про що позивач зазначив в позові, як на підставу задоволення позовних вимог.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а оскільки позивачем відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного зобов'язання, то відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України вимоги до поручителів повинні бути заявлені в межах шести місяців від дня настання цього строку.

За таких обставин, позивач повинен був звернутися до ОСОБА_5 з позовом на протязі шести місяців, починаючи з 05.08.2008 року та закінчуючи 05.02.2009 року включно.

Проте, позивач звернувся до суду з вимогою щодо поручителя ОСОБА_5 24.09.2009 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого законодавством. При цьому діє презумпція припинення поруки. Встановлені обставини є підставою вважати поруку припиненою.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а рішення районного суду в частині задоволення позову до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості та судових витрат на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині Кредитної спілки "Кредитінвест" у задоволені позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з КС "Кредитінвест" на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1827 грн. (а.с. 104, 121)

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2010 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_5 на користь Кредитної спілки "Кредитінвест" заборгованості за кредитним договором в розмірі 3070985,40 грн. та судових витрат в сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 252,5 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Кредитної спілки "Кредитінвест" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3070985,40 грн. та судових витрат в сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 252,5 грн. відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки "Кредитінвест" на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 1827 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева