Справа №333/1587/15-ц
Провадження №2/333/1229/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1587/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду справи, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на термін навчання останньої у твердій грошовій сумі у розмірі 430,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання або досягнення дитиною 23 років, посилаючись на те, що донька є студенткою денної форми навчання фінансово-економічного факультету Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач та його представник, повідомлені судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, представник відповідач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, уточнений позов визнала у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, будучи своєчасно та належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до вимог ст.169 Цивільного процесуального кодексу України неявка позивача, відповідача та його представника, третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-ЖС, №022287, виданого 17.10.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, шлюб між сторонами розірвано, про що складено відповідний актовий запис за №408 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖС, №302051, виданого 10.10.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м.Запоріжжя, сторони є батьками повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно довідки вих.№353/15 від 03.03.2015 року, виданої деканом фінансово-економічного факультету Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій, ОСОБА_3 навчається на ІІ курсі денного відділення Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій за спеціальністю «Туризм» (а.с.10).

Відповідно до довідки вих.№306, виданої 05.03.2015 року Міським комунальним підприємством «Основаніє», ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 (а.с.9).

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.10.1999 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 21.10.1999 року і до її повноліття (а.с.11-12).

Отже, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 навчається на ІІ курсі денного відділення фінансово-економічного факультету Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій за спеціальністю «Туризм», знаходиться на утриманні матері, проживає разом з нею. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини за період навчання не надає, хоча є працездатним.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однаковувідповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнав позов повністю, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.ст.182, 199, 200, 201, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.10, 11, 59, 60, 174, 209, 214-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 430 (чотириста тридцять) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 10.03.2015 року і до закінчення навчання ОСОБА_3, але не більш, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в дохід держави в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков