Провадження № 2/645/699/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення права власності на частину житлового приміщення, стягнення заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якому просить суд стягнути з відповідачів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по аліментам в розмірі 13 652 грн. 12 коп., визнати за її неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину двокімнотної квартири № 34, яка розташована в будинку № 19/2 по бульвару Юр'єва в м. Харкові.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що протягом 2002-2004 років вона проживала цивільним шлюбом з ОСОБА_6 в квартирі № 34, яка розташована в будинку № 19/2 по бульвару Юр'єва в місті Харкові і яка на той час, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.11.1996 р. Першою Харківською державною нотаріальною конторою, на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині належала ОСОБА_4, її чоловіку ОСОБА_5 та їх сину ОСОБА_6 від якого вона завагітніла. ОСОБА_6 ніде не працював, зловживав спиртними напоями, вона постійно переконувала його припинити пиячити та працевлаштуватись, оскільки вони чекають народження дитини, але на її зауваження та прохання він не реагував. В свою чергу, батьки її чоловіка не підтримували її та всіляко захищали свого сина, що стало причиною того, що між ними стали складатись неприязні стосунки, у зв'язку з чим, не зважаючи на прохання сина, вони відмовились зареєструвати її в своїй квартирі, фактично стали виганяти її. 22 квітня 2004 року у них з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_3, але і після цього відповідачі відмовилися дати згоду на реєстрацію її та її сина в квартирі. В свою чергу, чоловік, не зважаючи на народження сина, як і раніше, продовжував пиячити та ніде не працювати. 30 квітня 2004 року Відділом РАЦС Первомайського міського управління юстиції Харківської області між нею та ОСОБА_6 було офіційно укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за № 62. Він всіляко намагався зберегти їх шлюб, але не зважаючи на її старання, з тих причин, що чоловік постійно пиячив, їй це не вдалося, у зв'язку з чим їх шлюб було розірвано. 14 березня 2009 року, її колишній чоловік ОСОБА_6 помер. За повідомленням Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, станом на 13 березня 2009 року боржник ОСОБА_6, згідно виконавчого листа № 2-2272 виданого Первомайським міськрайонним судом, на її користь як ОСОБА_7, на утримання його сина, повинен був виплачувати йому аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходу. У зв'язку з тим, що ним не виконувались батьківські обов'язки по утриманню дитини, станом на 13.03.2009 року його заборгованість по аліментам складає 13652 грн. 12 коп. Також позивач зазначає, що після померлого ОСОБА_6 О,М., залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири № 34, яка розташована в будинку 19/2 по бульвару Юр'єва в м. Харкові, яка йому належала на праві особистої приватної власності. На час смерті спадкодавець ОСОБА_6 у шлюбі не перебував. Відповідачі у справі на час смерті свого сина ОСОБА_6 проживали разом з ним в названій квартирі та продовжують проживати в ній та володіти нею до теперішнього часу, тобто фактично прийняли спадщину.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_10 позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, зазначили, що аліменти не входять до складу спадщини, зобовязання сплати аліментів, в тому числі заборгованість, що повязана із даним зобовязанням повязана з особою спадкодавця і припиняється смертю боржника, тобто спірні відносини припиняються смертю боржника. Вимоги позивача про визнання за її сином право власності на 1/3 частину квартири, представник відповідача також вважають безпідставними, оскільки не надано доказів про право спадкування на весь склад спадщини.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні в справі докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню по наступним правовим підставам.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала з 30.04.2004 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який було розірвано 03.06.2005 року (свідоцтво про розірвання шлюбу від 03.06.2005 року серія І-ВЛ №003836).

22.04.2004 року у них народився син - ОСОБА_3, про що 30.04.2004 року зроблено відповідний актовий запис №88, батьком дитини є ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №214609 від 20.07.2010 року).

ОСОБА_6 помер 14 березня 2009 року, актовий запис №3932 від 16.03.2009 року (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ №252490 від 24.02.2010 року).

Як вбачається з довідки, виданої державним виконавцем Фрунзенського відділу ДВС Харківського МУЮ, у ОСОБА_6 станом на 13.03.2009 року дійсно існувала заборгованість по аліментам у розмірі 13652 грн. 12 коп.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Однак, згідно п. 4 ч.1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Зобовязання по сплаті аліментів повязано безпосередньо з особою спадкодавця, у відповідності до ч.1 ст. 608 ЦК України, зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконано іншою особою.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по аліментах їх сина задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо визнання права власності на 1/3 частину квартири № 34, яка розташована в будинку № 19/2 по бульвару Юр'єва в м. Харкові, після смерті ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1503454 від 18.11.2013 року, за ОСОБА_6 зареєстровано 1/3 частина квартири АДРЕСА_1,

Відповідно ч. 1 ст 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, як вбачається з повідомлення №331 Первомайської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.04.2015 року, після померлого 14.03.2009 року ОСОБА_6 спадкова справа до майна померлого на території України не заводилась, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину . Зазначене вказує на те, що відсутні підстави вважати, що право на спадкування порушено.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд застосовує ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК в редакції закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд розмежовує час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

Однак позивач не вчинив жодної дії з приводу вступу в спадщину та її оформлення.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладеному в постанові "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, згідно п.23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11,60, 209, 210, 212, 214, 215, 217, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення права власності на частину житлового приміщення, стягнення заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: