провадження №2/200/645/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 квітня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Єлісєєвої Т. Ю.

при секретарі - Кузьміній С. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінської районної ради у м. Дніпропетровську, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача і просив визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 травня 2012 року померла її рідна сестра ОСОБА_2.

27 жовтня 2003 року ОСОБА_2 залишила заповіт на імя ОСОБА_3, якій заповіла все своє майно. 21 січня 2012 року ОСОБА_2 скасувала заповіт на імя ОСОБА_3 складанням нового заповіту, яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_4. У подальшому заповіт на імя ОСОБА_4 також був скасований за заявою ОСОБА_2 від 12 квітня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_5 С. В. звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за якою була заведена спадкова справа № 963/2012 від 09 жовтня 2012 року. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 було відмовлено у звязку з скасуванням заповіту на її імя складанням нового заповіту на імя ОСОБА_4.

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_6 міської ради, третя особа - ОСОБА_1, про визнання заповіту від 21 січня 2012 року на імя ОСОБА_4 недійсним та відновлення чинності заповіту від 27 жовтня 2003 року на її імя.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Таким чином, спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_2 немає.

10 серпня 2012 року позивач звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. Заява надійшла до даної нотконтори 5 жовтня 2012 р. і була приєднана до спадкової справи № 963/2012. Оформлення спадщини за даною спадковою справою було зупинено до вирішення вищезазначеного судового спору.

Але нотаріальна контора постановою від 10 грудня 2013 року відмовила видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, оскільки нею не були надані нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкову квартиру. Цих документів у позивача немає, бо сестра їй їх не передала, у спадковій квартирі їх немає, і де вони знаходяться позивачеві невідомо. Таким чином, на даний час вони втрачені.

За інформацією Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», наданою листом № 16481 від 10 грудня 2012 року (на запит нотаріальної контори №6262 від 26.11.2012 р.) станом на 07 грудня 2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.06.1994 р., виданого АП «Дніпрошина» згідно з розпорядженням № 1591.

Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» надало копії матеріалів інвентаризаційної справи щодо квартири АДРЕСА_3, у тому числі свідоцтва про право власності від 20.06.1994 р., виданого АП «Дніпрошина» згідно з розпорядженням №1591, у відповідності з яким дана квартира на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Тому просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засіданні не повідомили, тому суд вважає за можливим розглянути справу за правилами ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою померлої ОСОБА_2, що підтверджується рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2013 р.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_4 від 20.06.1994 року, виданого АП «Дніпрошина» згідно з розпорядженням № 1591, право власності на цю квартиру зареєстровано за гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_7.

20 квітня 2000 року ОСОБА_7 помер. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 продовжила проживати за вказаною адресою, фактично вступивши в управління ? частиною квартири, належної померлому, володіючи та користуючись нею. Таким чином, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст. 529, п. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., ОСОБА_2 прийняла у спадщину належну померлому ? частину квартири АДРЕСА_5.

14 травня 2012 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №467866 виданим Відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_6 міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 10 вересня 2012 року.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як встановлено у судовому засіданні, спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців першої черги, у спадкодавця немає, а зі спадкоємців другої черги є тільки одна сестра ОСОБА_1, яка у відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України та у визначений законом строк (ст. 1270 ЦК України) звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з постановою від 10 грудня 2013 року, Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не були надані нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкову квартиру.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом після померлої ОСОБА_2 на спірну квартиру, фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном та визнання за нею права власності на спірну квартиру не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 169, 179, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бабушкінської районної ради у м. Дніпропетровську, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 травня 2012 року.

Позивачем рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шляхом подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Єлісєєва Т. Ю.