16 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості по виплаті аліментів на утримання дитини та пені, -
У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.05.2012 по 01.06.2014 у розмірі 22 527,50 грн. та пені у розмірі 73 773,92 грн.
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 35 000,00 грн. та судовий збір в сумі 350,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить змінити рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року в частині стягнення 35 000,00 грн. неустойки за несплату заборгованості зі сплати аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000,00 грн. неустойки за несплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа 760/15979/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2522/2015
Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_6
З матеріалів справи вбачаєтКачан В.Я. сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2011 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.01.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із довідки-розрахунку державного виконавця Києво-Святошинського районного управління юстиції, станом на 01.06.2014 заборгованість по сплаті аліментів становить 22 527,50 грн.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 35 000,00 грн., оскільки у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів з його ж вини, при цьому судом першої інстанції вірно враховано те, що відповідач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_8, яка є інвалідом ІІІ групи, відповідач отримує незначну заробітну плату, а тому судом вірно зменшено розмір пені до 35 000,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по виплаті аліментів, оскільки відповідачем дана сума заборгованості визнається та не оспорюється, а із ч. 9 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що питання заборгованості судом вирішується лише при наявності спору щодо розміру такої заборгованості.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає обставинам справи та доказам у справі, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості по виплаті аліментів на утримання дитини та пені залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

народжен