Справа № 159/3032/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т.В.
Провадження № 22-ц/773/1332/15 Категорія: 47 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Веремчук Л.М., Антонюк К.І.

при секретарі - Перебойчуку Р.В.

з участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Ковельської міської ради, ОСОБА_7 про визнання частково незаконним рішення ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_6 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 24 липня 2015 року в позові ОСОБА_6 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищеназваним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному об'ємі.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представники позивача апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів підтримали, тоді як представники відповідачів просили її відхилити, з огляду на безпідставність наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням ради та договором оренди земельної ділянки жодним чином не порушено права та інтереси позивача, у зв'язку із чим, правові підстави для задоволення позову, відсутні.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на встановлених обставинах справи та нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з ними погоджується і колегія суддів.

Встановлено, що 10 жовтня 2005 року ОСОБА_6. видано Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення виконкому Ковельської міської ради від 05.11.1997 року № 351 на земельну ділянку площею 600 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с. 33).

Рішенням виконкому Ковельської міської ради № 302 від 29 вересня 1992 року ОСОБА_7 виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 та затверджено генеральний план забудови даної земельної ділянки з позначенням індивідуального проїзду до будинку (а.с. 35).

Рішенням Ковельської міської ради № 2/14 від 30 травня 2002 року ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 0851 га по АДРЕСА_2 для обслуговування та будівництва житлового будинку та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 (а.с. 34).

Спір між сторонами точиться з приводу земельної ділянки площею 137 кв.м., яка знаходиться між будинками НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Рішенням виконкому Ковельської міської ради № 150 від 10 квітня 2014 року затверджено протокол № 24 виїзного засідання узгоджувальної комісії щодо вирішення земельних спорів від 20 березня 2014 року, яким встановлено, що проїзд до житлового будинку НОМЕР_2 влаштований згідно генплану забудови даного району та вимощений і заасфальтований за кошти власників земельної ділянки по АДРЕСА_2. Крім того, передбачено два окремих заїзди до будинків АДРЕСА_3. З метою недопущення подальших конфліктів між суміжними землекористувачами, запропоновано ОСОБА_7 розробити схему, в якій передбачити надання проїзду до житлового будинку по АДРЕСА_4 а та частини спірної земельної ділянки площею 68 кв.м. (50%) в тимчасове користування для влаштування проїзду до власної території (а.с. 49).

28 серпня 2014 року рішенням Ковельської міської ради № 59/36 ОСОБА_7 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 212 кв.м. по АДРЕСА_4 для влаштування проїзду до житлового будинку по АДРЕСА_2 за рахунок земель Ковельської міської ради, не наданих у власність чи користування (а.с. 120).

Рішенням Ковельської міської ради № 65/6 від 29 січня 2015 року, яке є предметом спору у даній справі, затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання гр. ОСОБА_7 вищезгаданої земельної ділянки. Зобов'язано ОСОБА_7 в двохмісячний термін з моменту прийняття рішення укласти договір оренди землі (а.с. 15).

19 лютого 2015 року між відповідачем ОСОБА_7 та Ковельською міською радою укладено Договір оренди земельної ділянки (а.с. 11-14).

Із схематичного зображення видно, що вказана ділянка складається з прямого доїзду та частини спірної землі (а.с. 108).

Відповідно до ст. 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За класифікацією, визначеною ст. 19 ЗК , землі мають різне цільове призначення.

Так, згідно із ст. 38 ЗК до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

До категорії земель житлової та громадської забудови відносяться також землі під проїздами, проходами, площадками.

Як визначено ст. 12 ЗК України та п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно до компетенції органу місцевого самоврядування віднесено питання надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності шляхом вирішення цих питань на пленарних засіданнях.

Відповідно до ст. 123 ЗК передача новосформованої земельної ділянки в користування здійснюється за проектом відведення.

В оренду землі комунальної власності передаються за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 134 ЗК передбачено надання землі в оренду без проведення торгів, якщо вона призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, а також влаштування транспортної інфраструктури.

Таким чином, оспорюване позивачем рішення ради в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам Закону, прийняте в межах компетенції та повноважень Ковельської міської ради із дотриманням відповідної процедури.

Не заслуговують на увагу покликання позивача в апеляційній скарзі про передачу землі в оренду без проведення земельних торгів, так як в зазначеному випадку в оренду надано землі житлової та громадської забудови, у зв'язку із чим, проведення торгів не потребується. Межа по лінії Г-Д (на схемі до договору оренди, а.с.108) визначена згідно Державного акту про право власності ОСОБА_6 на землю, не порушена, проходить по лінії влаштованого ОСОБА_6 паркану, що не заперечували сторони по справі, а отже є погодженою і схвалення від ОСОБА_6 при розробленні проекту відводу землі для оренди не потребувала. Межа по лінії Г-В визначена узгоджувальною комісією, і позивач в цій частині не є суміжним землекористувачем (а.с. 108).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що права та інтереси позивача оскаржуваним рішенням, у зазначеному випадку, жодним чином не порушені, у зв'язку із чим, правові підстави для задоволення позову, відсутні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді