Номер провадження: 22-ц/785/6529/15
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року, -

встановила:

17 березня 2015р. ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивачка просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Київського районного суду м. Одеса від 03 лютого 2010р. у цивільній справі за № 2-1704/10 на їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та стягнути з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно.

При цьому посилалася на скрутне матеріальне становище та створення нової сім'ї - народження третьої дитини. Також позивачка просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у загальному розмірі 13692 грн. 50 коп. за період з 06.10.2009р. по 01.04.2015р., посилаючись на невиконання відповідачем зазначеного рішення суду про стягнення аліментів.

Відповідач позовну заяву визнав частково - у частині збільшення розміру аліментів до суми по 385 грн. 80 коп. на кожну дитину, у частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів просив відмовити, хоча визнав наявність заборгованості зі сплати аліментів. Щодо правильності розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів погодився у розмірі 11952 грн. 50 коп. за період з 01 березня 2010р. по 01 лютого 2015р.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 12 червня 2015р. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Судом змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2010р. у цивільній справі за № 2-1704/10.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі по 390 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття дитиною - ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення повноліття дитиною - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом стягнуто з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 березня 2010р. по 01 березня 2015р. у загальному розмірі 11952,50 грн.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015р. скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2010р. по 01 березня 2015р. у загальному розмірі 11952,50 грн., ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що ОСОБА_3 станом на 30.04.2015р. заборгованості по сплаті аліментів не має. Також відсутня вина ОСОБА_3 у заборгованості по сплаті аліментів, оскільки він не отримував від державного виконавця інформацію щодо існування заборгованості, сам добровільно щомісячно сплачував аліменти з жовтня 2009р. Крім того, зазначив, що сімейний стан платника аліментів погіршився з огляду на те, що 12.10.2012р. він уклав шлюб з ОСОБА_5, яка не працює з поважних причин, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилась донька ОСОБА_6, за якою здійснюється догляд матір'ю дитини.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду в частині стягнення пені скасувати та відмовити позивачу у позові.

Представник ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сторонами у судовому засіданні доведено зміну матеріального становища, а тому позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі по 390 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття дитиною - ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення повноліття дитиною - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом стягнуто з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 01 березня 2010р. по 01 березня 2015р. у загальному розмірі 11952,50 грн. Вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково , з врахуванням того що, 17 березня 2010р. старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за номером № 20854429 з примусового виконання виконавчих листів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2010р., щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на малолітню доньку та сина, однак відповідачем рішення суду не виконується своєчасно, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у загальній сумі 11952 грн. 50 коп. за період: з 01 березня 2010р. по 01 грудня 2010р. у розмірі 420 грн.; з 01 січня 2011р. по 01 липень 2011р. у розмірі 280 грн.; з 01січня 2012р. по 01 грудня 2012р. у розмірі 949 грн. 77 коп.; з 01 січня 2013р. по 01 грудня 2013р. у розмірі 3509 грн. 14 коп.; з 01 січня 2014р. по 01 грудня 2014р. у розмірі 6328 грн. 59 коп.; з 01 січня 2015р. по 01 лютого 2015р. у розмірі 465 грн.

Колегія суддів повністю не погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Рішення суду в частині розміру встановлених судом аліментів сторонами в апеляційному порядку не оскаржується.

Судом встановлено, що сторони 23 червня 2000р. зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2009р. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.19-20).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2010р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 250 грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2009р. до досягнення ними повноліття(а.с.3).

Згідно розрахунку заборгованості, який зроблено 10.03.2015р. старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції станом на 06.03.2015р., розмір заборгованості по несплаті аліментів склав 5510грн.37коп.(а.с.6). За змістом розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач несвоєчасно сплачував аліменти на двох дітей щомісячно у розмірі 500грн. за період з 06.10.2009р. по 06.03.2015р.

Згідно розрахунку заборгованості, який зроблено 30.04.2015р. старшим державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції станом на 30.04.2015р., розмір заборгованості по несплаті аліментів у відповідача відсутній(а.с.63-64).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, його матеріальний та сімейний стан змінився, що підтверджено доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між ним та ОСОБА_5, яке видано 12 жовтня 2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, та про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 доньки ОСОБА_6, яка є його третьою дитиною.

17 березня 2010р. старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за номером № 20854429 з примусового виконання виконавчих листів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2010р., щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на малолітню доньку та сина, однак рішення суду не виконувалося щомісячно у розмірі 500 грн. на двох дітей, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка була нарахована державним виконавцем станом на 06 березня 2015р. у розмірі 5510грн. (а.с.6,56- 58).

Згідно довідки державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси від 14 квітня 2015р. ОСОБА_3 перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси, як платник податків. Згідно наданої звітності за 2014р., дохід від провадження господарської діяльності відповідач не отримував(а.с.118).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи позовні вимоги позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника аліментів.

Проте визначаючи такий розмір аліментів на утримання дітей, суд, зобов'язаний був врахувавши всі обставини, визначити зразу належний розмір, а не встановивши конкретний розмір у твердій грошовій сумі, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК України додатково встановлювати мінімальний розмір стягуваних аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 р.в частині стягнення аліментів необхідно змінити. Виключити з резолютивної частини рішення частину речення з зазначенням " але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Відповідна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду України від 15 липня 2009р. , яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Задовольняючи позовні вимоги щодо нарахування пені в зв'язку з несплатою аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість по сплаті аліментів сталася з вини відповідача, оскільки він у порушення вимог ст. 180 СК України не виконував обов'язки по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що унаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язку, покладеного на нього рішенням суду по сплаті аліментів на дітей, з його вини виникла заборгованість.

У відповідності з вимогами ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості за розрахунком державного виконавця по сплаті аліментів станом на 06 березня 2015р. становила 5510 грн.37 коп. Згідно резолютивної частини виконавчого листа, стягнення аліментів розпочинається з 06.10.2009р.(а.с.6).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, які надані до апеляційного суду Одеської області, виконавче провадження державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито 17 березня 2010р. При цьому боржнику направлено постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик про необхідність з'явитися до державного виконавця 24 березня 2010р. для виконання рішення суду про стягнення аліментів на дітей(а.с.199-202 ).

Представником позивача до суду надано розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 06.10.2009р. по 01.04.2015р., що становить 13692грн.50 грн.(а.с.65).

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача надала розрахунок та просила стягнути з відповідача розмір пені за період з 01 квітня 2010р. по 01 квітня 2015р. у розмірі 11892грн.50 коп.(а.с. 204 ).

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що рішення суду про стягнення аліментів було ухвалено 03.02.2010р., а виконавче провадження про примусове стягнення аліментів за заявою позивачки було відкрите лише 17 березня 2010р. Саме після цього на підставі виконавчого листа, також відкритого виконавчого провадження відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти та погашати виниклу заборгованість, що ним і було здійснено 11 березня 2010р. При цьому ним було сплачено 11 березня 2010р. заборгованість по аліментам у розмірі 2500грн. за період з 06.10.2009р. Розрахунок пені повинний бути нарахований з 01.04.2010р.(а.с.6). Колегія суддів погоджується з розрахунком, який надано позивачем.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що вказана заборгованість на 06.03.2015р. у розмірі 5510грн. виникла не з його вини та є наслідком відсутності у нього роботи, доходів чи іншої незалежної від нього обставини, а також не надав свої розрахунки заборгованості, не оскаржував нараховану державним виконавцем заборгованість, не цікавився сплатою аліментів у державній виконавчій службі, а тому висновки суду про винність відповідача у заборгованості відповідає матеріалам справи.

Згідно ч.2 ст. 196 Сімейного Кодексу України розмір неустойки можу бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Не зважаючи на добровільне часткове виконання своїх обов'язків по сплаті аліментів, в судовому засіданні відповідач визнав наявність у нього заборгованості по аліментам та пояснив, що певний час аліменти він не мав змоги сплачувати у зв'язку з тим, що не мав доходів, на його утриманні, крім двох дітей від першого шлюбу, знаходяться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 та яка є його третьою дитиною. Крім того, він орендує квартиру за договором оренди квартири від 23.12.2014р. та сплачує щомісячно 500 грн.(а.с.116-117,130-139).

З огляду на встановлене та з урахуванням того, що з 12 жовтня 2012р. сімейний стан відповідача змінився і на його утриманні є ще донька ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружина, він не має доходів, під час розгляду справи у квітні 2015р. сплатив добровільно заборгованість , а тому у відповідності до ч. 2 ст. 196 СК України та роз'яснень Верховного Суду України, колегія суддів, вважає за можливе зменшити розмір неустойки за прострочення аліментів, з відповідача за період з 01 квітня 2010р. по 01 березня 2015р. у загальному розмірі, з врахуванням розрахунку, який надано представником позивача з 11892,50 грн. до розміру заборгованості - 5500грн.

Крім того, підчас розгляду справи, судом першої інстанцій судовий збір стягнуто на користь держави з відповідача за вимоги про збільшення розміру аліментів, але за вимоги про стягненнянеустойки (пені) за прострочення аліментів судовий збір у розмірі 243,60 грн. не було стягнуто, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.(за вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів), згідно закону України «Про судовий збір», який діяв до 01 вересня2015р.

Посилання апелянта на те, що заборгованість по аліментам виникла в зв'язку із відсутності у відповідача роботи та доходів, не можуть бути підставами для звільнення його від сплати неустойки (пені), оскільки згідно розрахунку заборгованості по аліментам він несвоєчасно щомісячно сплачував аліменти, а тому є підстави для нарахування пені.

З огляду на викладене, рішення суду на підставі п. п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України в частині визначення розміру сплати неустойки (пені) підлягає зміні.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,307ч.1п.3,309,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 рокув частині стягнення аліментів змінити. Виключити з резолютивної частини рішення частину речення з зазначенням " але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення аліментів до розміру 5500(п'ят тисяч п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60коп. (за вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів).

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.А. Гірняк

Л.І. Доценко