Справа № 2-1349
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Гайсан Д.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 06 жовтня 2009 року ним була надана відповідачу позика в розмірі 2000 грн. строком до 06 грудня 2009 року, про що останній написав відповідну письмову розписку. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманої ними позики по сьогоднішній день не виконав, у зв'язку із чим він поніс душевні страждання. Так як відповідач у добровільному порядку позику не повертає, просив стягнути в примусовому порядку позику, судові витрати по справі та моральну шкоду, яку він оцінює в 2000 грн..

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснівши суду, що дійсно заборгував позивачу 2000 грн., яких отримав від останнього 06 жовтня 2009 року. Позовні вимоги у виді відшкодування моральної шкоди не визнає, оскільки вони є необґрунтованими та просив відмовити у їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що дійсно 06 жовтня 2009 року позивач надав відповідачу позику в сумі 2000 грн. терміном повернення до 06 грудня 2009 року, що підтверджується письмовою розпискою останнього та поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позику в обумовлений сторонами строк, суму позики слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати по справі.

Оскільки між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

На підставі ст. ст. 88, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень, а також понесені ним судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 51 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 150 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: