АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/738/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1274/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
03 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О.Бастіон» про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання недійсним договору підряду та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватного підприємства «ЮС - Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О.Бастіон» про визнання договорів оренди недійсними, усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зобов'язання вчинити дії. Посилається на те, що він є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. В 2013 році дізнався про те, що 2/3 вказаної квартири 05.06.2008 р. здані ОСОБА_4 в оренду ПП «ЮС - Центр». На думку позивача вказаний договір є фіктивним, оскільки сторонами не було вчинено будь-яких дій спрямованих на його виконання. Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_5 не маючи прав на спірну квартиру, 29.03.2009 року уклала договір підряду з ТОВ «А.О. Бастіон», за умовами якого придбала вхідні двері до квартири і замовила їх встановлення. А тому договір підряду підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Зазначає, що судом неправильно визначено предмет позову, без будь-якого обґрунтування відмовлено у витребуванні доказів з міліції, а також у долученні аудіо доказів з його боку.

Крім того, ОСОБА_3 подав клопотання про витребування з Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві матеріалів за заявами про злочини від 13.02.2013 р., 21.10.2013 р., 26.12.2013 р., 27.12.2013р., 28.12.2013 р.; долучити до матеріалів справ і дослідити СД - носій з телефонними розмовами між ним та співробітником ТОВ «А.О.Бастіон» ОСОБА_6 у липні 2009 року щодо встановлення вхідних дверей ОСОБА_5 у березні 2009 р.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

За умовами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 належить право власності на 1/3 частин вказаної квартири (а.с.6-7).

ОСОБА_3 посилаючись на те, що 2/3 частини вказаної квартири ОСОБА_4 здав в оренду ПП «ЮС -Центр», просив визнати недійсним цей договір, а також договори суборенди, оскільки фактично квартира не була передана в оренду і нею продовжували користуватися ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ПП «ЮС-Центр», рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ПП «ЮС-Центр» скасовано та провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ПП «ЮС-Центр» про визнання договорів оренди недійсними, усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення закрито.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про визнання договору підряду від 29.03.2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «А.О.Бастіон», за умовами якого ОСОБА_5 придбала вхідні двері до квартири і замовила їх встановлення, тим самим порушивши права позивача, слід зазначити.

Всупереч положенню ст.60 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів укладення цього договору та встановлення відповідних дверей.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог щодо визнання недійсним договору підряду та покладення на відповідачів обов'язку по демонтуванню дверної рами та вхідних дверей до спірної квартири.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-