Справа № 523/3233/15-ц
14 травня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Гудіної Н.І.
при секретарі Мельніченко А.О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення майнової та моральної шкоди,
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - Відповідач) з позовом про стягнення майнової та моральної шкоди за наступних обставин.
12.03.2014 року, о 18 год.30 хв., на перехресті вулиці Затонського і проспекту Добровольского в місті Одесі, автомобіль Позивача марки „Тоуоta Land Cruiser Prado", номер державної реєстрації НОМЕР_1 зазнав технічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Винуватим у ДТП 12.03.2014 року, визнаний ОСОБА_2, який керував автомобілем „Volkswagen LT-35" ,номер державної реєстрації НОМЕР_2 .
Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі про адміністративне правопорушення по справі № 496/1564/14-ц від 05.05.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п.16.5 Правил дорожнього руху України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП У та піддано адміністративному стягненню у розмірі 340 грн.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в регіональній дирекції ЗАТ„Акціонерна страхова компанія „Гарант-Авто",» відповідно до договору страхування №АІ 0225124.
28.05.2014 р. Позивачем було подано Відповідачу заяву про страхове відшкодування, зі всіма документами, що вимагалися та повідомлено про страховий випадок.
При настанні страхового випадку страховик, тобто Відповідач, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, (ст.22.1. Закону України обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ»),
Після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийняте рішення. Жодних повідомлень від Відповідача Позивачем отримано не було.
Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» документів (ст.37.1. Закону) . Виплата страхового відшкодування мала бути здійснена Відповідачем не пізніше 28.06.2014 року.
Станом на 25.02.2015 року р. виплату страхового відшкодування Відповідачем здійснено не було.
Внаслідок пошкодження його ТЗ, зі своєї сторони він вчинив всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати, чого не було здійснено Відповідачем.
Затягування Відповідачем процесу виплати Позивачу відшкодування на ремонт ТЗ, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування, забрало значну частину робочого та вільного часу, спричинило йому душевні хвилювання, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори та необхідність термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту авто, Позивач постійно відлучався з робочого місця, мало часу проводив з сім'єю, став дратівливим, що вплинуло на його родинні стосунки, стосунки з безпосереднім керівництвом, колегами по роботі та друзями.
Розмір моральної шкоди Позивач оцінює в розмірі 5 000 грн.
За викладених обставин Позивач просить стягнути на свою користь з Відповідача 14 351,35 грн, неоплаченої суми страхового відшкодування , в тому числі вартість ремонту автомобіля 9 351,35 грн ,сума франшизи-510,00 грн та 5000,00 грн моральної шкоди та судові витрати.
Представник Позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач належним чином сповіщений, до суду не з'явився, причини неявки невідомі.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та прийняття заочного рішення.
Згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області у справі про адміністративне правопорушення по справі № 496/1564/14-ц від 05.05.2014 року встановлено, що 12.03.2014 року, о 18 год.30 хв., на перехресті вулиці Затонського і проспекту Добровольского в місті Одесі, автомобіль Позивача марки „Тоуоta Land Cruiser Prado", номер державної реєстрації НОМЕР_1 зазнав технічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Винуватим у ДТП 12.03.2014 року, визнаний ОСОБА_2, який керував автомобілем „Volkswagen LT-35" ,номер державної реєстрації НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п.16.5 Правил дорожнього руху України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП У та піддано адміністративному стягненню у розмірі 340 грн.(а.с.13).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в регіональній дирекції ЗАТ„Акціонерна страхова компанія „Гарант-Авто",» відповідно до договору страхування №АІ 0225124.
Згідно полісу № АС / 1644809 від 18.04.2013 року стосовно автомобіля Позивача сума франшизи складає 510,00 грн (а.с.11).
28.05.2014 р. Позивачем було подано Відповідачу заяву про страхове відшкодування, зі всіма документами, що вимагалися та повідомлено про страховий випадок (а.с.5).
Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» документів (ст.37.1. Закону) . Виплата страхового відшкодування мала бути здійснена Відповідачем
не пізніше 28.06.2014 року
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. (ч.4.ст.1. ст. 611 Цивільного кодексу України).
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майн моральної шкоди, (п. 3. Ст. 386 Цивільного кодексу України).
Також, у відповідності із ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної завданої внаслідок порушення її прав ,яка полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка і відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України № 1961-IV Відповідач-1 протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Пунктом 3 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із ч. І ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.1 ч. І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Як вбачається зі ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п. З ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику з справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особою неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оскільки п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється шляхом відшкодуванням збитків та моральної шкоди, з огляду на те, що добровільно Відповідач не виконав свій обов'язок, Позивач звертається до суду за захистом свого цивільного права.
Таким чином, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги стосовно страхового відшкодування в сумі 9 351,35 грн відновлювального ремонту, сума франшизи 510,00 грн , стягнення моральної шкоди з урахуванням розумності і спів розмірності в сумі 1000,00 грн, та судові витрати в сумі 243,60 грн. В іншій частині позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57,60, 61, 169,209,212- 215 , 218 ЦПК України ,п.3 ч.2 ст. 11 ,п.8, 9 ч.2 ст. 16 , 22 ,23, ч.4 ст. 611 ,ч. І ст. 1166 ,1192 , п.9 Закону України «Про страхування» ,пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» ,суд,-
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 9 351,35 грн та суму франшизи в розмірі 510,00 грн, а всього 9961,35 грн.
Стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» ,на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1000,00 грн.
Стягнути з з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.
В іншої частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, а саме рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя -