Справа № 136/179/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

29.01.2015 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

при секретарі Марчук Н.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2, 12.02.1972 р.н, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 214 416, 00 грн. у відшкодування збитків, заподіяних злочином.Державним виконавцем було вжито ряд заходів для виявлення рухомого та нерухомого майна боржника. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем накладений арешт на все нерухоме майно, яке належить боржнику на праві власності. Рухоме майно яке можливо описати та реалізувати в рахунок погашення боргу перед стягувачем відсутнє. До відділу надійшла заява ОСОБА_4, в якій зазначено прохання внести до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, так як даний громадянин, у строк визначений державним виконавцем для самостійного виконання рішення, не вчиняв жодних дій для повернення боргу. Ураховуючи те, що на даний час рішення боржником добровільно не виконується, тому державний виконавець просив суд вжити заходів для вчасного та повного виконання вищезазначеного судового рішення шляхом обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний виконавець відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_1 подання підтримав з підстав, що наведені у ньому.

Суд, вислухавши думку державного виконавця, вивчивши та дослідивши матеріали додані до подання, приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання таких зобовязань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження", державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З аналізу вказаної норми закону слідує, що обов'язковим є ухилення боржника від виконання зобов'язань, тобто це такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання, а тому це є підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке є юридичною санкцією і задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

В судовому засіданні із матеріалів виконавчого провадження, які були представлені державним виконавцем суду для огляду було встановлено, що на виконанні ВДВС Липовецького РУЮ перебуває виконавчий лист щодо примусового стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів на користь ОСОБА_4 в розмірі 214 416, 00 грн. у відшкодування збитків, заподіяних злочином, за яким 10.02.2014 року було відкрито виконавче провадження. В ході проведених виконавчих дій державним виконавцем вживались заходи щодо примусового виконання боржником судового рішення шляхом накладення арешту на належне йому нерухоме майно. Однак відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 викликався до ВДВС чи отримував будь-які процесуальні документи, що свідчили про його увідомлення про дане виконавче провадження.

Крім цього, судом також встановлено, що у боржника є в наявності нерухоме майно, на яке постановою державного виконавця накладено ареш, проте посадовою особою ДВС не вжито достатніх заходів для реалізації такого майна.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що в порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства, державним виконавцем не надано суду доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, роз'яснення йому його обов'язків, що передбачені ч. 6 ст. 12 Закону N 606-XIV, тобто вчинення боржником дії чи бездіяльності, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним покладених на нього обов'язків, коли виконати зобов'язання у нього були всі реальні можливості і цьому не заважали будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином суд дійшов до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:ОСОБА_5ко