Справа №333/1632/15-ц
Провадження №2/333/1246/15
Ухвала

Іменем України

13 березня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

12.03.2015 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру №46, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Парамонова, 2 / вул.Магара, 8, в рахунок погашення заборгованості за договором позики, укладеним між ним та ОСОБА_2 у розмірі 110470,79 гривень.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, згідно вимог ст.80 Цивільного процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову складається з дійсної (ринкової) вартості майна на час звернення до суду.

Так як відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві ціну позову та надати суду відповідні докази цього.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в порушення зазначених вимог позивач ціну позиву не зазначає.

Крім того, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 посилається на ст.625 ЦК України, якою визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми (ст.625 ЦК України) не є санкцією (неустойкою), а є способом захисту майнового права, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому позивач одночасно включає у розрахунок заборгованості і розмір процентів.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити правові підстави розрахунку суми заборгованості за договором позики.

Також відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» позовна заява про вирішення спору, що виникає з кредитних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а залежно від предмета та підстави позову - і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві. Зокрема, у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у заяві має бути викладено обставини, необхідні для ухвалення рішення, зокрема, відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, згідно ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 32 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов може бути пред'явлений до кількох відповідачів. Кожен із відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох відповідачів, права і обов'язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави, предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається до суду з позовом про звернення стягнення іпотеки, визначаючи у якості відповідачів ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_3 (іпотекодавець), не зазначаючи, які саме вимоги він предявляє до ОСОБА_2

Згідно ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков