Справа № 583/2809/15-ц
У Х В А Л А

28 серпня 2015 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б. розглянувши матеріали позовної заяви

Охтирської міської ради

до реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Сумській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2015 року Охтирська міська рада звернулася до суду з позовом до реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Сумській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлове приміщення, зупинка з прибудованим магазином, площею 86,46 кв.м. за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вулиця Червоноармійська, 69/а) серія та номер: 9137214, видане 09.09.2013 року; визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 5706827 від 09.09.2013 року; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (нежитлове приміщення, зупинка з прибудованим магазином, площею 86,46 кв.м. за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вулиця Червоноармійська, 69/а).

З положень ст.15 ЦПК України вбачається, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», - вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п.1 ст. 17 КАС України, до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень»означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державних влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (цих осіб), відповідно прийнятих чи вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положенням статей 18 та 19 КАС України встановлено предметну і територіальну підсудність адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції ( далі - адміністративна справа ) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, для визнання спору публічно-правовим необхідна наявність двох ознак:

1) хоча б однією його стороною має бути суб'єкт владних повноважень (в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України);

2) предметом такого спору має бути оскарження рішення, дії чи бездіяльності цього суб'єкта владних повноважень в аспекті публічних правовідносин, що склалися між сторонами.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму ВАСУ «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 р. № 8 - вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВАСУ «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 р. № 8 - відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними субєктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідачем є субєкт владних повноважень реєстраційна служба Охтирського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Крім того, в позові позивач вказує на незаконність рішення реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Сумській області про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна - нежитлове приміщення - зупинку з прибудованим магазином, площею 86,46 кв.м. за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 69/а, та оскаржує дії реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції щодо державної реєстрації права власності на вказаний обєкт та щодо видачі свідоцтва про право власності на даний обєкт.

Враховуючи викладене, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки однією з сторін спору є субєкт владних повноважень та предметом спору є оскарження дій та рішення, прийнятих субєктом владних повноважень - реєстраційною службою Охтирського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Сумській області по видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та з приводу державної реєстрації права власності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на обєкт нерухомого майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 15, ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України, Постанвою Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Постановою Пленуму ВАСУ № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 р., п.3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом Охтирської міської ради до реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Сумській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Повернути Охтирській міські раді ( вул. Жовтнева, 11, м. Охтирка Сумської області, р/р 3528, , банк ГУ ДКСУ Сумської області) сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. згідно платіжного доручення № 348 від 22.07.2015 року (платник: виконком Охтирської міської ради, код 04058002, банк платника: ГУ ДКСУ у Сумській області, код банку: 837013, отримувач: Охтирське УК/Охтирський район/22030001, код 37981563, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Сумській області, код банку: 837013).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_2