АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року в справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення та видачу виконавчого листа, заінтересована особа: Державна казначейська служба України у м. Києві, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення та видачу виконавчого листа, заінтересована особа: Державна казначейська служба України у м. Києві. В обґрунтування вимог заяви зазначав, що 23.10.2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя було ухвалено рішення за його позовом до ВДВС Білогірського РУЮ, Головного управління державної казначейської служби України в АРК про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в АРК на його користь 17 912, 60 грн., матеріальної шкоди; 1 919, 19 грн. інфляційні втрати; 229, 40 грн. судового збору. Зазначене рішення набрало законної сили 15.11.2013 року, однак не було виконано, а виконавчі листи не отримані у зв'язку з анексією АР Крим Російською Федерацією. Просив змінити спосіб та порядок виконання рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 23.10.2013 року та видати виконавчий лист.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення та видачу виконавчого листа, заінтересована особа: Державна казначейська служба України у м. Києві залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Унікальний номер справи: 752/17287/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6371/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган. Постановленням оскаржуваної ухвали судом підтверджується відсутність окупації та анексії АР Крим, що порушує Конституцію та чинне законодавство України.

Посилається, що з огляду на ст. 373 ЦПК України, чинне законодавство України надає громадянину України, зареєстрованому в АР Крим, звернутися до суду в м. Києві, в свою чергу, суд враховуючи умови чинного законодавства повинен розглянути подану заяву по суті. Однак суд першої інстанції не врахував, що з огляду на анексію АР Крим, заявник не зміг отримати виконавчий лист, і оскільки отримання виконавчого листа є імперативним правом, суд не має права відмовляти у наданні виконавчого листа.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що 23.10.2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Білогірського РУЮ, Головного управління державної казначейської служби України в АРК про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким стягнуто з Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в АРК на користь ОСОБА_1 17 912, 60 грн. матеріальної шкоди; 1 919,19 грн. інфляційних втрат; 229, 40 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 15.11.2013 року.

Також судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження зазначених обставин заявник надав суду ксерокопію зазначеного рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник заявляє вимоги щодо зміну способу і порядку виконання судового рішення ухваленого 23.10.2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя, яке набрало законної сили 15.11.2013 року та видачу виконавчого листа на його виконання, а матеріали справи, за результатами розгляду якої ухвалено зазначене судове рішення, знаходяться у суді, яким було вирішено справу по суті, відповідно для вирішення заявлених вимог у суду, якому визначено територіальну підсудність заяви, відсутні підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення та видачу виконавчого листа.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі якого визначено територіальну підсудність розгляду зазначеної заяви Голосіївському районному суду м. Києва, до розгляду судами м. Києва підлягають справи провадження у яких не закінчено.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 Конституції України громадянам України, у тому числі громадянам, що знаходяться на тимчасово окупованій території, гарантується судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган.

Згідно зі ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Керуючись позиціями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що викладені в інформаційному листі №9-490/0/4-15 від 30.03.2015 р., слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (Закон) територіальна підсудність цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, визначається Апеляційним судом міста Києва місцевим загальним судам міста Києва.

Під час вирішення зазначеного питання необхідно керуватись тим, що забезпечення розгляду справ, яке має бути здійснено на підставах та в порядку, встановлених Законом, передбачає як розгляд та вирішення справ по суті, так і розгляд усіх інших процесуальних питань, з якими законодавство пов'язує реалізацію громадянами та юридичними особами права на доступ до суду. Зокрема, це стосується і процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі (видача виконавчих листів, копій судових рішень, відновлення втраченого провадження тощо).

Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про залишення вказаної заяви позивача без розгляду, оскільки за наявності в матеріалах справи копії рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 23.10.2013 року, враховуючи норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», підстави для застосування такої вимоги чинного процесуального закону відсутні.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції у цій справі, як постановлену з порушенням норм процесуального права, слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315 та 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року - скасувати, а справу за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення та видачу виконавчого листа, заінтересована особа: Державна казначейська служба України у м. Києві направити для продовження розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: