АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №755/18927/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4086/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
21 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Нежури В.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року в справі за позовом Житлово -будівельного кооперативу «Дніпрові хвилі» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування житлово - комунальними послугами,-

В С Т А Н О В И Л А :

ЖБК «Дніпрові хвилі» звернулося з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за комунальні послуги в розмірі 28 296,52 грн.. Посилається на те, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1, що входить до складу ЖБК «Дніпрові хвилі», користуються комунальними послугами, проте в період з 2009р. по 09.2014р. надані комунальні послуги не оплачують належним чином, внаслідок чого у них утворилася відповідна заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ЖБК «Дніпрові хвилі» заборгованість по житлово - комунальних послугах в розмірі 28 296,52 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 282,96 грн..

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 17 060,15 грн. та суми сплаченого ЖБК «Дніпрові хвилі» судового збору пропорційно до розміру його задоволених вимог; стягнути з ЖБК «Дніпрові хвилі» суму сплаченого ОСОБА_3 за подачу апеляційної скарги судового збору у розмірі 141,48 грн.; стягнути з ЖБК «Дніпрові хвилі» витрати ОСОБА_3 у сумі 1 200 грн., пов'язані з оплатою правової допомоги. Посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що суд не застосував строк позовної давності щодо суми боргу, який виник до 23.07.2011 року, оскільки відповідачі періодично частково погашали заборгованість. Крім того, суд залишив поза увагою доводи відповідачів стосовно невизнання частини боргу в розмірі 6 254 грн., у зв'язку з ненаданням документальних підтверджень обґрунтованості даного боргу. Натомість суд зобов'язав відповідачів надати докази того, що вони не спожили холодної та гарячої води на вищевказану суму. Також судом залишено поза увагою правові позиції викладені в Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013р. № 6-116цс13 та в Постанові Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року № 10.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006р. №45 передбачають, що власник квартири зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст. 67,68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (крім квартирної) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.264 ЦК України, перебіг позовної давностіпереривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строкуне зараховується.

За умовами ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані та постійно проживають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.7).

Судом встановлено, що вказаний будинок знаходиться на балансі ЖБК «Дніпрові хвилі», який відповідно здійснює його технічне обслуговування та забезпечує належне отримання мешканцями будинку послуг утримання прибудинкової території, опалення, електро- та водопостачання.

Внаслідок неналежної оплати відповідачами за використані комунальні послуги, у них утворилася відповідна заборгованість у розмірі 28 296,52 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.48-49).

Щодо доводів ОСОБА_3 з приводу пропуску позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, що виникла до 2011 року з посиланням на правові позиції викладені в Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013р. № 6-116цс13 та в Постанові Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року № 10 слід зазначити наступне.

Згідно ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Проте, Постанова ВС України від 06.11.2013 року винесена за результатами розгляду заяви про неоднакове застосування норм матеріального права в частині перебігу строку позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання зобов'язань за кредитними договорами, а тому вона не може бути застосована щодо перебігу спливу строку позовної давності про стягнення періодичних платежів за спожиті житлово - комунальні послуги.

В свою чергу Постанова Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року № 10 винесена з метою забезпечення правильного і однакового застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, у зв'язку з чим вона не може застосовуватися судами загальної юрисдикції.

З довідки - розрахунку вбачається, що відповідачі періодично частково сплачували заборгованість, а тому перебіг позовної давності не сплив, оскільки переривався внесенням відповідачами часткових платежів. Після переривання перебіг позовної давності починався заново.

Посилання представника ОСОБА_3 щодо невизнання частини боргу у розмірі 6 254 грн., у зв'язку з відсутністю документального підтвердження обґрунтованості даного боргу колегія вважає безпідставним.

З листа ЖБК «Дніпрові хвилі» вбачається, що у вересні 2014 року було проведено звірку показників лічильників гарячої та холодної води, які надала ОСОБА_5 правлінню кооперативу з особистим підписом; згідно перерахунку і було нараховано за спожитий об'єм води суму 6 264 грн. (а.с.59).

При цьому всупереч положенню ст.137 ЦПК України, адвокат ОСОБА_4 не ставив питання щодо витребування у позивача оригіналу акту зняття показників лічильників за підписом ОСОБА_5.

Оскільки, ЖБК «Дніпрові хвилі» належним чином здійснював свої зобов'язання по забезпеченню ОСОБА_5, ОСОБА_6 якісними житлово-комунальними послугами, а відповідачі, у свою чергу, не здійснювали належну оплату цих послуг, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення суми заборгованості.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-