Єдиний унікальний номер 725/2411/15-ц
Номер провадження 2/725/494/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у травні 2015 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилалась на те, що з 25 жовтня 2012 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 листопада 2014 року було розірвано.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_3.

Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалося. Через невеликий проміжок часу після народження сина вони з відповідачем розійшлися та на даний час проживають окремо.

Після фактичного припинення сімейних відносин дитина проживає та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач належним чином їй не допомагає.

На даний час у неї немає змоги працювати, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим, отримує соціальну допомогу. Також їй матеріально допомагають батьки.

Відповідач добре забезпечений, так як зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається підприємницької діяльністю на КП МТК «Калинівський ринок». Стан здоров»я його задовільний, непрацездатних осіб та інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає.

Просила позов задовольнити: стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця; а також аліменти на її утримання в сумі 1500 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Просили задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Якобишена Т.Д. в позов визнали частково, про що надали свої письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Так, судом встановлено, що сторони з 25 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 листопада 2014 року було розірвано (а.с.10).

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 (а.с.6).

Після фактичного припинення подружніх стосунків, тобто з липня 2014 року, спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Малолітній ОСОБА_3 з 03 червня 2015 року відвідує дошкільний навчальний заклад №9 м.Чернівці (а.с.59).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено нормами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Як було встановлено судом ОСОБА_2 являється фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю. Згідно довідки про доходи від підприємницької діяльності, виданої Державною податковою інспекцією у м.Чернівцях Головного управління міндоходів у Чернівецькій області від 29 квітня 2015 року сума його доходів за перший квартал становить 9 000 грн. (а.с.52-53). Як пояснив відповідач суду, стан здоров'я його задовільний, інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає, іншої сім'ї у нього також немає.

Із наданих відповідачем ОСОБА_2 копій квитанцій вбачається, що час від часу він матеріально допомагає сину, купуючи різного виду товари, що не заперечувала й позивачка в судовому засіданні (а.с.40-51).

Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, відсутності на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних батьків, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно.

При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання малолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Разом з тим, на погляд суду, позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Як було встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована, однак, як вона пояснила в судовому засіданні, вона працює неофіційно (є фітнес-тренером).

Крім того, із досліджених судом письмових доказів вбачається, що ОСОБА_1 отримує щомісячно допомогу у вигляді грошових виплат у формі одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивачки, зокрема те, остання працевлаштована (хоча й не офіційно), отримує доходи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для задоволення позову щодо стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, однак це не позбавляє позивачку права в подальшому звернутися до суду з вказаним позовом, якщо вона доведе, що її матеріальне становище змінилось в сторону погіршення.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 84, 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2, 180-184, 191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 05 травня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич