Справа № 626/2765/14-ц
Провадження № 2/626/78/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2015 року Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гусар П.І.

при секретарі Івашкіної Т.В.

адвоката ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про стягнення витрат завданих невиконанням рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення витрат завданих невиконанням рішенням суду в розмірі 1911, 49 грн та витрат на правову допомогу в сумі 2 500 грн.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат ОСОБА_2, позов підтримала і пояснила, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28.03.2014 року був задоволений позов ОСОБА_3 до відповідача ПАОП «Промінь» і був визнаний недійсним договір оренди земельної ділянки за № 214 від 12.10.2004 року укладений між ними строком на 24 роки. Також відповідача суд зобов'язав повернути позивачу належну їй земельну ділянку з встановленням меж в натурі, виконання рішення було відстрочено до 30.09.2014 року. Однак після звернення позивачки 26.09.2014 року до ПАОП «Промінь» із заявою про визначення меж земельної ділянки, відповіді вона не отримала і вимушена була самостійно укласти договір із ПП «Земстройпроект» та сплатити кошти за надані послуги з встановленням меж в натурі в сумі 1 200 грн. Крім того, позивач витратила кошти за паливо для виїзду на земельну ділянку та поїздок до місця розташування ПАОП "Промінь" на загальну суму 711, 49 грн.. Адвокат вважає, що відповідачем порушені вимоги ст. ст.. 157, 211, 212 ЗК України, а також 1166, 1167 ЦК України і тому відповідач повинен позивачу відшкодувати зазначену суму, а також витрати за надання правової допомоги.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_1 позов не визнав і вказав, що позивач не надала доказів суду, що перед присвоєнням кадастрового номеру встановлювалися межі належній їй земельній ділянці і при укладенні договору оренди межові знаки передавалися користувачу. Також після винесення рішення суду про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, земельна ділянка, яка належить позивачу ПАОП «Промінь» не використовував і тому не мав ніякої можливості укласти договори про виготовлення технічної документації та встановлення меж земельної ділянки. Крім того, позивачем порушені вимоги ч.2, ст.. 368 ЦПК України про виконання судових рішень, так як ОСОБА_3 не отримала виконавчого листа в суді і не надала його виконавчій службі для примусового виконання. Також ОСОБА_3 до закінчення відстрочки виконання рішення суду уклала договір на винос земельної ділянки в натурі і домовилася про розмір договірної ціни за виконання цього договору.

Суд, вислухавши сторони, свідка. дослідивши письмові докази, вважає за можливе в позові відмовити з наступних підстав.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі собою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведене, що шкоди завдано не з її вини.

Із ч.1 та 2 ст. 60 ЦПК України витікає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими собами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28.03.2014 року, на яке посилаються сторони, вступило в законну силу після спливу 10 днів, а виконання цього рішення суду було відстрочено до 30.09.2014 року.

Однак позивачем ОСОБА_3 ще 26.09.2014 року був укладений договір № 453-14К з приватним підприємством «Земстройпроект» на виконання робіт на винос вищевказаної земельної ділянки та інших ділянок натурі на місцевості, а також 26.09.2014 року ОСОБА_3 погодилася на договірну ціну за виконання вищевказаних робіт, яку просить стягнути з відповідача.

Свідок ОСОБА_5, який приймав участь у виконанні вищевказаних робіт, пояснив суду, що ПАОП «Промінь» використовує земельні ділянки без межових знаків і самостійно підприємство не мало змоги їх встановити у зв'язку з відсутністю відповідної ліцензії на ці роботи.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 не дочекавшись закінчення відстрочки виконання рішення суду та не отримавши в суді відповідно до положень ст. 368 ЦПК України виконавчого листа і не передавши його у виконавчу службу для примусового виконання, почала його самостійно виконувати, а саме укладати договір із землевпорядною організацією і сплачувати кошти за виконання цього договору.

При таких обставинах суд вважає, що вина відповідача відсутня і сплачені почивачем кошти в сумі 1200 грн не підлягають стягненню з ПАОП «Промінь».

Також позивач та її представник не надали суду доказів в підтвердження стягнення з відповідача витрат на пальне в сумі 711, 49 грн.

Надані позивачем чеки про покупку пального невідомими особами в жовтні 2014 року не підтверджують той факт, що саме позивач використовувала автомобіль яким вона керує за довіреністю на поїздки пов'язані з виконанням вищевказаного рішення суду.

Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України в зв'язку з відмовою у задоволенні позову суд не стягує понесені позивачем судові витрати, в тому числі і за надану правову допомогу.

Згідно викладеного, керуючись ст.. 1166 ЦК України, 7, 10, 54 - 60, 197, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволення позову ОСОБА_3 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про стягнення витрат завданих невиконанням рішенням суду відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд на протязі 10 днів після його оголошення.

Суддя