Номер провадження 2/754/4115/15
Справа № 754/9353/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2015 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Крім того, позивач 21.07.2015 року звернувся до суду і з заявою про забезпечення позову, в якій просить: зупинити виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року у справі № 754/5475/14-ц. про виселення ОСОБА_1 із спірної квартири.

Зазначену заяву обґрунтовано існуванням реальної загрози утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Оглянувши матеріали справи та поданої заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (ч. 1 п. 4 Постанови).

Разом з тим, жодного достатньо обґрунтованого доказу на підтвердження зазначених позивачем тверджень та фактичних обставин, з якими пов'язується застосування забезпечення позову, які б могли бути розглянуті судом надано не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, суд позбавлений можливості пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, через що приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню. Саме лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову без наведення відповідного обґрунтування не є, на думку суду, достатньою підставою для вжиття заходів для забезпечення позову.

З огляду на викладене, враховуючи вищевикладені положення законодавства та вимоги постанови Пленуму Верховного суду України, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Тому, заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня наступного після отримання ухвали.

Суддя Н.Г. Таран