АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3421/15
Справа № 643/1123/15 Головуючий 1 інст. -Майстренко О.М.
Категорія : стягнення аліментів Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Черкасова В.В.,

при секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини та на навчання,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 60101 грн. пені на підставі ч.1 ст.196 СК України за прострочення сплати аліментів на їх доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття за рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2012 року та апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2012 року за період з липня 2013 року по жовтень 2014 року на загальну суму 6274,41 грн.

Окрім цього ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на їх доньку на час її навчання, але не більш, як до досягнення 23 річного віку щомісячно, починаючи з 9 жовтня 2014 року у розмірі 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи, відповідного віку

ОСОБА_4 у письмових запереченнях на позов ОСОБА_3 просив врахувати його майновий стан при визначенні розміру пені через заборгованість по аліментах, що виникла з грудня 2013 року по8 жовтня 2014 року та за час навчання доньки, розмір аліментів встановити у розмірі 500 грн. щомісячно.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення навчання 1 липня 2019 року починаючи з 9 жовтня 2014 року у розмірі 500 грн. але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Про стягнення 60101,28 грн. пені у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на підставність та обґрунтованість її позову, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права при частковому його задоволенні, рішення районного суду просить скасувати, позовні вимоги новим рішенням задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ч.1 с.309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення районного суду змінити, виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час ухвалення рішення, суд відповідно до ч.1 ст.214 цього Кодексу, вирішує питання про наявність обставин,якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі встановлено та не оспорюється те, що сторони перебували у шлюбі та мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 рішенням Московського районного суду м.Харкова 10 жовтня 2012 року з урахуванням внесених змін, рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2012 року, стягнути аліменти щомісячно, починаючи з 20 липня 2012 року до досягнення дитини у розмірі 500 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_4, складеного державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління за період з 20 липня 2012 року до 1 вересня 2014 року, сума аліментів до оплати становить 12677,41 грн., сплачено боржником 8550 грн., заборгованість складає 4127, 41 грн.

Відмовляючи у заявленому ОСОБА_3 на підставах ст.. 196 СК України позову про стягнення на її користь 60101,28 грн. пені за виникнення заборгованості з вини відповідача, суд дійшов висновку з посиланням на те, що сума заборгованості не оспорюється та може бути стягнути за вимогою позивача.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права,що регулюють спірні правовідносини та вимог процесуального права при вирішенні справи в цій частині позовних вимог ОСОБА_3

За нормою ст..180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) відповідно ч.3 ст.181 цього Кодексу присуджуються у частці доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів за ч.1 ст.196 СК України має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Із розрахунку суми пені за кожен місяць виникнення заборгованості по аліментах, складеного ОСОБА_3 вбачається, що нею включені сума заборгованості за травень 2013 року.

З урахуванням підтвердження розміру заборгованості розрахунком державного виконавця на 1 вересня 2014 року у сумі 4127,41 грн. колегія вважає за необхідне виключити із нарахованого розміру пені за травень 2013 року та визначити пеню за правилом ч.1 ст.196 СК України у сумі 55979,76 грн., та відповідно до ч.2 цієї статті Кодексу, виходячи із середньомісячної зарплати відповідача, яка не перевищує 1100 грн., зменшити пеню, яка підлягає стягненню з боржника до 20000 грн.

Доводи апеляційної скарги про під ставність позову про стягнення на період навчання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячних аліментів, колегія вважає таким, що не спростовують правильності висновків суду про визначення їх розміру у 500 грн., з урахуванням розміру зарплати відповідача ,яка не перевищує 1100 грн.

В цій частині рішення суду ухвалене у відповідно до положень ст..182 СК України , враховуючи майновий стан відповідача й підстави до скасування в цій частині рішення, задоволення апеляційної скарги у справі відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2015 року змінити.

Це рішення в частині відмови у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасувати. Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 20000 грн. пені за прострочення сплати аліментів з липня 2012 року по вересень 2014 року.

В решті це рішення залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави - 121 грн.80 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді