АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/604/15 Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Категорія: Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року березня місяця «06» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової І.В.
Суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.
при секретарі:Благовещенської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонського державного університету на ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від «15» січня 2015 року у справі за скаргою Херсонського державного університету на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні Мартинової Тетяни Григорівни,

В С Т А Н О В И Л А:

15.12.2014р. Херсонський державний університет (далі ХДУ) звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця ДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Мартинової Т.Г. у виконавчому провадженні №43287985 від 17.11.2014р. про повернення ХДУ виконавчого листа №2114/7505, виданого 02.11.2012р. Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_6 на користь ХДУ боргу в сумі 1651,70 грн., з посиланням на неможливість встановлення місця знаходження боржника. При цьому заявник послався, що державний виконавець не вжила всіх заходів для встановлення місця знаходження ОСОБА_6, зокрема, не оголосила його в розшук.

ХДУ просив:

- визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Мартинової Т.Г. №43287985 від 17.11.2014р. про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірною та скасувати її;

- зобов'язати відділ ДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні прийняти до виконання виконавчий лист від 02.11.2012р., виданий Комсомольським районним судом м.Херсона по цивільній справі №2114/7505/12 за позовом ХДУ до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за навчання та судового збору, а також звернутися до Комсомольського районного суду м.Херсона з поданням про розшук ОСОБА_6

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.01.2015р. в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ХДУ просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою скаргу на постанову державного виконавця задовольнити повністю.

В письмових запереченнях державний виконавець доводи апеляційної скарги не визнав, просив ухвалу суду залишити без змін, як постановлену у відповідності до вимог закону.

Заслухавши доповідача, представника заявника та державного виконавця, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2012р. Комсомольським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 на користь ХДУ боргу в сумі 1651,70 грн.

Як вбачається з копії вказаного виконавчого листа, на ньому є відмітка державного виконавця про попереднє повернення виконавчого листа стягувачу 20.06.2013р. на підставі п.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

За заявою ХДУ державним виконавцем ВДВС 14.05.2014р. відкрито виконавче провадження №43287985 за цим листом, постановою від 17.11.2014р. виконавчий лист повернуто стягувачу у зв'язку з неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_6

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що державним виконавцем здійснювалися заходи щодо розшуку майна боржника, здійснено вихід за місцем його реєстрації, в ході якого встановлено, що він більше ніж півроку перебуває в зоні АТО, що підтвердив останній в телефонній розмові та зобов'язався сплатити борг. Вказані обставини, за думкою суду, свідчать про відсутність підстав для звернення до суду з поданням про розшук боржника через органи МВС України, відповідно, суд вважав необхідним в задоволенні скарги ХДУ відмовити.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки він не відповідає обставинам справи, судом порушено норми процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині 1 ст. 40 цього Закону зазначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як зазначено в ч.2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Акт державного виконавця від 14.11.2014р., яким встановлено, що боржник за зареєстрованою адресою не проживає, знаходиться в зоні АТО, за думкою судової колегії, не є достовірним доказом неможливості встановити місцезнаходження ОСОБА_6, оскільки дана обставина встановлена державним виконавцем лише зі слів його сусідки, без зазначення кого-саме, без долучення письмового пояснення такої особи. Будь-яких дій щодо звернення до компетентних органів із запитами про перевірку інформації, відображеної в акті, державний виконавець не вчиняв.

Як вбачається з пояснень державного виконавця при розгляді справи апеляційним судом, такі запити не здійснювалися, виходячи з його особистих припущень в їх безрезультатності.

Оскільки державним виконавцем не дотримано передбачений ч.1 ст.40 Закону спосіб встановлення місця знаходження боржника (шляхом розшуку), то, за думкою судової колегії, відсутні підстави вважати, що державний виконавець в порядку ч.1 ст.11 ЦПК України вжив всіх передбачених законом заходів примусового виконання судового рішення.

Відповідно, скарга у вказаній частині підлягає задоволенню шляхом визнання оскаржуваної постанови неправомірною і її скасування.

Що стосується вимог ХДУ про зобов'язання державного виконавця вчинити певні дії, то колегія суддів виходить з такого.

Предметом оскарження в даній справі є постанова державного виконавця про повернення виконавчого листа від 17.11.2014р., про незаконність якої зазначено вище.

Відновлення прав стягувача забезпечено визнанням цієї постанови неправомірною і скасуванням.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 51 Закону у разі, якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду; про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України в постанові №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

З огляду на вищенаведене скарга ХДУ про зобов'язання державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист задоволенню не підлягає, так як дії державного виконавця після визнання неправомірною постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа регламентовано вищевказаною нормою Закону.

Оскільки ХДУ не заявляв вимог про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо встановлення місцезнаходження боржника шляхом оголошення розшуку, то відсутні підстави для задоволення вимог про зобов'язання державного виконавця звертатися до суду про розшук ОСОБА_6

З огляду на вищенаведене ухвалу суду слід скасувати, постановити нову, якою скаргу ХДУ задовольнити в частині оскарження постанови державного виконавця від 17.11.2014р., в задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Керуючись ст. Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 303; п.2 ч.2 ст.307; 387 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Херсонського державного університету задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 січня 2015 року скасувати, постановити нову, якою скаргу Херсонського державного університету задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні Мартинової Тетяни Григорівни у виконавчому провадженні №43287985 від 17.11.2014р. про повернення виконавчого листа №2114/7505, виданого 02.11.2012р. Комсомольським районним судом м.Херсона, про стягнення із ОСОБА_6 на користь Херсонського державного університету 1432,90 грн. та судових витрат в сумі 218,80 грн.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні на користь Херсонського державного університету витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 12 березня 2015 року

Ухвала набрала законної сили 06 березня 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська