Справа № 345/2468/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2015 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Онушканича В.В.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_1 про примусове входження до житла,

в с т а н о в и в:

19 червня 2015 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_1, яке погоджено із начальником відділу ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_2 про примусове входження до квартири №4, що знаходиться в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького,11.

Подання мотивує тим, що у відділі ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №345/2468/15-ц про виселення ОСОБА_3 з квартири, що належить ОСОБА_4 на підставі договору-купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №Д 891 та знаходиться в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького,11/4 та зняття з реєстрації по місцю проживання.

В ході примусового виконання державним виконавцем вчинено наступні виконавчі дії: 10.03.2015 року державним виконавцем Куйбідою О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке відправлено рекомендованим листом з повідомленням боржнику, який 11.04.2015 року повернувся у відділ ДВС за терміном зберігання. 23.04.2015 року винесено постанову про призначення виконавчих дій з примусового виселення боржника на 07.05.2015 року.

07.05.2015 року було здійснено вихід за місцем проживання боржника, ознайомлено боржника з постановою про відкриття виконавчого провадження, про що складено відповідний акт державного виконавця, на підставі даного акту провадження виконавчих дій було відкладено до 22.05.2015 року. 22.05.2015 року було повторно здійснено вихід за місцем проживання боржника, проте зайти у приміщення не вдалося, оскільки боржник вдома відсутній, двері зачинені, власник квартири ОСОБА_4 відчинити двері не зміг, тому що, як він сказав, серцевину в замку змінено. Таким чином, як випливає з вищенаведеного, перевірити стан виконання виконавчого листа №345/2468/14-ц неможливо, так як неможливо потрапити в квартиру.

Тому державний виконавець просить надати дозвіл на примусове входження до квартири №4, що знаходиться в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького,11.

У судове засіданні старший державний виконавець ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_1 не зявилася, проте в поданні зазначила, що просить розглядати справу без її участі, подання підтримує.

Суд, вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.11.2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстрації по місцю проживання задоволено виселено ОСОБА_3 з квартири, що належить ОСОБА_4 на підставі договору-купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №Д 891 та знаходиться в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького,11/4 та знято з реєстрації по місцю проживання (т.1 а.с.62-64).

На підставі цього рішення 05 березня 2015 року Калуським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №345/2468/15-ц (т.2 а.с.6), а постановою старшого державного виконавця ВДВС Калуського МРУЮ від 10.03.2015 року відкрито виконавче провадження з його примусового виконання (т.2 а.с.8).

Встановлено, що підставою для звернення державного виконавця до суду з поданням про примусове проникнення до житла послужило те, що у встановлений ним строк боржник добровільно рішення суду не виконав, власник квартири ОСОБА_4 не може забезпечити доступ до жила, а тому іншим чином виконати судове рішення неможливо.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Підставою для надання такого дозволу, відповідно до змісту цих норм закону, є наявність обставин, які свідчать про те, що боржник безпідставно чинить перешкоди для перевірки його майнового стану, опису, арешту та вилучення з квартири чи іншого житла, належного йому майна, що значно ускладнює чи робить неможливим виконання судового рішення (виконавчого документа).

Аналіз вказаних норм закону підтверджує, що перелік підстав для застосування ст. 376 ЦПК України та здійснення примусового проникнення в житло є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, подання державного виконавця не містить підстав для застосування вказаної норми закону із здійснення примусового проникнення в житло.

Також ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок та здійснення заходів по виконанню рішення про виселення боржника і при цьому не зазначено положень щодо примусового проникнення в житло з метою його виконання.

Крім того, судом встановлено, що наданий державним виконавцем акт від 22.05.2015 року (т.2 а.с.15), на які він посилається, як на доказ, що підтверджують факт не допуску державного виконавця до житла, складений без додержання вимог, а саме без участі понятих, а тому суд не може врахувати його як доказ по справі.

Також державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції не надано доказів на підтвердження факту отримання боржником ОСОБА_3 постанов про відкриття виконавчого провадження, а також інших документів, складених у процесі здійснення виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Квартира №4 в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького,11, до якої державний виконавець просить надати дозвіл на примусове входження, належить на праві власності стягувачу ОСОБА_4 (т.1 а.с.6). При таких обставинах, стягувач у виконавчому провадженні №345/2468/15-ц ОСОБА_4, як власник квартири, має можливість забезпечити доступ до вказаного житла.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Калуського МРУЮ про примусове входження до житла слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 319 ЦК України, керуючись ст. 376 ЦПК України , ст. 11,78 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_1 про примусове входження до квартири №4, що знаходиться в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького,11 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 5-ти днів з часу отримання копії ухвали.

Головуючий