Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/262/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2015 року Крижопільський районний суд

Вінницької області у складі головуючого і судді Глушкової В.Ф.

з участю секретаря Вінніченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування коштів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування коштів.

Зазначала, що з відповідачем по справі ОСОБА_3 розірвала шлюб 27 грудня 2013 року, але ще певний час вони проживали разом. У квітні 2014 року вона з ОСОБА_3 вирішили придбати житловий будинок в селі Тернівка Крижопільського району, що належав ОСОБА_2 і передали останньому кошти в сумі 5000 доларів США за будинок, а він мав укласти договір купівлі-продажу будинку. Про факт отримання коштів в сумі 5000 доларів США ОСОБА_2 підтвердив письмовою розпискою. Однак відповідач по справі ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будинку не уклав і відмовився повернути отримані за будинок гроші. Вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_3 ніяких вимог до ОСОБА_2 не предявляє, то вони вступили у змову щодо заволодіння її коштами, тому просить стягнути з відповідачів на її користь 2500 доларів США солідарно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що твердження позивача про те, що вона та її бувший чоловік ОСОБА_3 придбали у нього житловий будинок в селі Тернівка не відповідає дійсності. Письмова розписка від 29.04.2014 року була дійсно ним написана на вимогу позивача і їй передана. В ній він зазначив про отримання 5000 доларів США від ОСОБА_3 повернення боргу та суму не сплаченого боргу 1000 доларів США. Гроші в сумі 6000 доларів США він позичав ОСОБА_3 у 2013 році.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але надав суду письмове заперечення, де просив відмовити у задоволені позову, так як житловий будинок у ОСОБА_2 разом з позивачем не купляли і відповідно гроші не сплачували. Надана розписка була відібрана позивачем у ОСОБА_2 і свідчить про те, що останній отримав від нього 5000 доларів США в рахунок погашення боргу 6000 доларів США, які ОСОБА_2 позичив йому 15.11.2013 року.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. До такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

В обґрунтування своїх вимог позивач в судовому засіданні пояснила, що за домовленістю з ОСОБА_3 вони мали намір придбати житловий будинок у ОСОБА_2 за 6000 доларів США у свою спільну часткову власність. З цією метою вона передала ОСОБА_2 2000 доларів США, які належали їй особисто, а 4000 доларів США мав сплатити ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 отримав гроші, проте договір купівлі-продажу житлового будинку з ними не уклав. На теперішній час вона не проживає разом із відповідачем ОСОБА_3, а тому вважає, що має право витребувати своє майно від відповідачів, які незаконно заволоділи ним.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так позивачем зазначається, що після отримання коштів, ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будинку з нею не уклав, ухиляється від нотаріального посвідчення договору і відмовився повернути отримані гроші. Однак, в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання грошових коштів за будинок ОСОБА_2 З наданої позивачем розписки від ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, однак не зазначено, що ці гроші отримані за житловий будинок в селі Тернівка. Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і твердження позивача, що 29.04.2014 року вона передала ОСОБА_2 кошти, які належать їй особисто. В позовній заяві позивач зазначає, що кошти які були передані нею і відповідачем ОСОБА_3 ОСОБА_2 є спільним майном подружжя і розпорядилися вони ними за взаємною згодою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача 2500 доларів США на підставі вимог ст.ст. 386, 387 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування коштів відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя