Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/1838/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2015 м.м. Виноградів

Виноградівський районний, суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі Н.В.Казимірській, за участю заявника та його представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до зацікавленої особи- Виноградівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області про встановлення факту проживання однією сім»єю-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся у Виноградівський районний суд із цією заявою до зацікавленої особи з тих підстав, що 23.07.1994р. його дочка ОСОБА_3 одружилась Із ОСОБА_4, 01.04.2013р. згідно рішення Виноградівського районного суд шлюб між ними був розірваний, дітей у них не було.

Обгрунтовуючи свої вимоги заявник вказує, що 14.06.2013р. помер зять ОСОБА_4, після його смерті залишилось спадкове майно: 1/3 частина однокімнатної квартири за № 1, яка розташована по вул.Черняховського-№9 в м.Виноградів, і яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого Виноградівською міською радою 27 вересня 2005 року.

Заявник вказує, що ця однокімнатна квартира була отримана заявником згідно ордеру, померлий зять проживав та був зареєстрований в квартирі з 13.10.1994р., так як зять та дочка постійно проживали з заявником, то на час приватизації кожен з них отримав у приватну, спільну, сумісну власність по 1/3 частині. Спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає після смерті зятя, а відтак заявник вважає, що він має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги. З часу одруження з дочкою і до часу смерті сторони проживали як одна сім»я в однокімнатній квартирі, ОСОБА_4 був членом сім»ї заявника, у них був спільний бюджет, вони спільно вели господарство, піклувались один за одного. Після розлучення з дочкою зчть і дальше продовжував жити в квартирі. Він був пенсіонером по інвалідності третьої групи, часто потребував допомоги, яку йому надавав заявник, придбавав для нього лікарства, його похоронив, що підтверджується довідкою, виданою начальником квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево від 17.06.2015р.

Факт встановлення проживання із спадкодавцем більше п'яти років необхідно для оформлення спадщини після померлого зятя ОСОБА_4,

На підставі викладеного та керуючись ст.256 ЦПК України, ст.1264 ЦК України заявник просить суд встановити факт постійного проживання однією сім»єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Виноградів, Закарпатської області (ІК НОМЕР_1) із спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 14.06.2013р., починаючи з 13.10.1994р. і до 14.06.2013р.

В судове засідання заявник не з»явився, проте подав до суду письмову заяву від 22.07.2015р., в якій свої вимоги, зазначені в заяві, підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у цій заяві та просив суд такі задоволити, а справу розглянути без його участі.

Представник- Виноградівської нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином своєчасно судовою повісткою, в засідання не з»явився, заяв та клопотань про причини неявки або про перенесення слухання справи не надав, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності в порядку вимог ст.169 ЦПК України.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається заявник в своїй заяві, відповідачем вимоги заяви визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним заяви прийнято судом, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наданих ними доказів.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення із-за таких підстав.

За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобовязана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10,11,57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215).

Згідно із ст.15 ЦПК України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язок.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до п.5 ч.1 ст.234 ЦПК України розглядається в окремому провадженні.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що 23.07.1994р. дочка заявника ОСОБА_3 одружилась Із ОСОБА_4, 01.04.2013р. згідно рішення Виноградівського районного суд шлюб між ними був розірваний, дітей у них не було. 14.06.2013р. помер зять ОСОБА_4, після його смерті залишилось спадкове майно: 1/3 частина однокімнатної квартири за № 1, яка розташована по вул.Черняховського-№9 в м.Виноградів, і яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого Виноградівською міською радою 27 вересня 2005 року.

З матеріалів справи вбачається, що ця однокімнатна квартира була отримана заявником згідно ордеру, померлий зять проживав та був зареєстрований в квартирі з 13.10.1994р., так як зять та дочка постійно проживали з заявником, то на час приватизації кожен з них отримав у приватну, спільну, сумісну власність по 1/3 частині. Спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає після смерті зятя, а відтак заявник вважає, що він має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги. З часу одруження з дочкою і до часу смерті сторони проживали як одна сім»я в однокімнатній квартирі, ОСОБА_4 був членом сім»ї заявника, у них був спільний бюджет, вони спільно вели господарство, піклувались один за одного. Після розлучення з дочкою зчть і дальше продовжував жити в квартирі. Він був пенсіонером по інвалідності третьої групи, часто потребував допомоги, яку йому надавав заявник, придбавав для нього лікарства, його похоронив, що підтверджується довідкою, виданою начальником квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево від 17.06.2015р.

Факт встановлення проживання із спадкодавцем більше п'яти років необхідно заявнику для оформлення спадщини після померлого зятя ОСОБА_4.

Отже, на підставі наведеного, оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК України надані заявником докази, суд приходить до переконання. що заява підставна і її слід задоволити, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення даного юридичного факту родинних відносин.

Відповідно до вимог ст.ст.10 п.3,11 п.1,60 п.1,174,212-213,215,234,256-258 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 до зацікавленої особи- Виноградівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області про встановлення факту проживання однією сім»єю - задоволити.

Встановити факт постійного проживання однією сім»єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Виноградів, Закарпатської області (ІК НОМЕР_1) із спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 14.06.2013р., починаючи з 13.10.1994р. і до 14.06.2013р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий ОСОБА_5