АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянда М.І., Винту Ю.М.

секретар Паучек 1.1.

за участю: Парасія Д.С.. який діє в інтересах Кредитної спілки «Буковина», ОСОБА_2, який діє в інтерсах ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на житловий будинок та виселення за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2015 року,-

встановила:

В жовтні 2014 року Кредитна спілка «Буковина» (далі КС «Буковина» звернулась до суду з позовом.

Просила:

· ухвалити рішення, яким в рахунок погашення боргу на загальну суму 273659 гривень 01 копійка завернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок з належними до нього господарським будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій розміщені вищевказані будівлі;

· виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що згідно кредитного договору № 001/2552 від 16 квітня 2013 року та додаткових угод до нього відповідачу ОСОБА_3 надано кредит в сумі 250 000 гривень на строк до 16 квітня 2013 року на умовах щомісячної сплати процентів на користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 16 квітня 2013 року між КС «Буковина» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1223 га, яка розташована за цією ж адресою.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором і станом на 22 вересня 2014 року загальний розмір заборгованості становив 273 659,01 гривень, з яких: 250 000 гривень сума кредиту, 16 816 гривень 70 копійок заборгованість по відсоткам, 6 842 гривень 31 копійка - пеня.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2015 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2013 року в сумі 273659 гривень 01 копійки звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині встановлення суми боргу відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором, визначивши його в сумі 264185 гривень 04 копійки.

Посилається на те, що суд першої інтенції визначаючи розмір боргу за кредитним договором неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 525,526,530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки

поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

· чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

· які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

· яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи і це правильно встановлено

судом першої інстанції згідно кредитного договору № 001/2552 від 16 квітня 2013 року та додаткових угод до нього позивач надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 250 000 гривень на строк до 16 квітня 2013 року на умовах щомісячної сплати процентів на користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 16 квітня 2013 року між КС «Буковина» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1223 га, яка розташована за цією ж адресою.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором. В результаті цього станом на 22 вересня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором становила 273 659 гривень 01 копійка , з яких: 250 000 гривень сума кредиту, 16 816 гривень 70 копійок - заборгованість по відсоткам, 6 842 гривень 31 копійка - пеня.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обгрунтоване рішення, а тому його слід залишити без змін в частині, яка оскаржується.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно визначив суму боргу ОСОБА_3 перед позивачем за кредитним договором, яку на думку апелянта необхідно зменшити на 9473 гривні 97 копійок.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_3 перед КС «Буковина» за кредитним договором від 16 квітня 2013 року в ньому правильно визначена сума боргу з урахуванням всіх платежів , які здійснював відповідач за цим договором ( а.с. 29).

Апелянт відповідно до вимог ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які би підтверджували його доводи щодо неправильності вищевказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308 ЦК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2015 року, в частині яка оскаржується, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий:

Судді: