Справа № 496/151/15-ц
Провадження № 2/496/402/15
26 лютого 2015 року Біляївський районний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді Калінюка Р.Б.,
при секретарі - Радош А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила права користування, -
Позивачі звернулись до суду з позовом, який згодом уточнили, в якому просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №3733, виданого 18.05.2004 року Біляївською міською радою Біляївського району Одеської області на підставі розпорядження №3733 від 30.04.2004 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками, по 1/3 частині кожний, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаного свідоцтва про право власності на житло №3733, виданого 18.05.2004 року Біляївською міською радою Біляївського району Одеської області на підставі розпорядження №3733 від 30.04.2004 року, ОСОБА_3 був власником 1/3 частині, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, однак 07.12.2012 року, приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, було посвідчено договір дарування (зареєстрований в реєстрі за №1760), відповідно до якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/3 (одну третю) частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1. Також позивачі зазначають, що у вказаній квартирі ОСОБА_3 залишився зареєстрованим, однак не проживає в ній з 2009 року.
Позивачі надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі в якій зазначили, що позов підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.27).
Відповідач до судового засідання повторно не з'явився без поважних причин, хоча судом був повідомлений про день слухання справи належним чином, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Врахувавши позицію позивачів, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає, що слід задовольнити позов з огляду на таке.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №3733, виданого 18.05.2004 року Біляївською міською радою Біляївського району Одеської області на підставі розпорядження №3733 від 30.04.2004 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками, по 1/3 частині кожний, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
Також в судовому засіданні встановлено, що на підставі вказаного свідоцтва про право власності на житло №3733, виданого 18.05.2004 року Біляївською міською радою Біляївського району Одеської області на підставі розпорядження №3733 від 30.04.2004 року, ОСОБА_3 був власником 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, однак 07.12.2012 року, приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, було посвідчено договір дарування (зареєстрований в реєстрі за №1760), відповідно до якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/3 (одну третю) частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7-8).
Відповідно до акту депутата Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області від 15.11.2014 року, відповідно до якого, при обстеженні помешкання ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1, комісією було засвідчено, що ОСОБА_3 дійсно за даною адресою не мешкає з 2009 року і його особисті речі в даному помешканні відсутні (а.с.6).
Існування реєстрації ОСОБА_3 в квартирі, належній ОСОБА_1 в 1/3 частині та ОСОБА_2 в 2/3 частинах, перешкоджає у здійсненні ними свого права власності.
Відповідно до статей 317, 319, 321 та 391 Цивільного кодексу України, власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння, користування та розпорядження майном.
Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, в т.ч. порушення прав користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Керуючись ст.ст.317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК Української РСР, ст.ст.3, 4, 8, 10, 11, 14, 15, 57, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила права користування - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області Р.Б.Калінюк