АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому прохала стягувати з ОСОБА_2 кошти на утримання (аліменти) сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 40% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 20% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання не надає.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допущено до негайного виконання.

З даним рішенням частково не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 600-800 грн. до досягнення останнім повноліття, а у задоволенні позову щодо стягнення аліментів на утримання позивача відмовити.

Апелянт вважає рішення місцевого суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом не з'ясовано всіх обставин справи, що мають значення для вирішення даного спору.

Вказує, що не відмовляється від фінансової допомоги дитині, якщо виникне така потреба, але не згоден з зі стягненням аліментів на утримання ОСОБА_3, оскільки судом першої інстанції не враховано наявність у нього кредитних зобов'язань та те, що він має на утриманні хворих батьків-пенсіонерів. Разом з тим, наголошує, що судом безпідставно зазначено про ненадання ним матеріальної допомоги дитині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Згідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони з 12 червня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, зареєстрованого та виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 12 червня 2013 року.

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_3 - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, зареєстрованого та виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 03.10.2013 року.

Також судом встановлено та підтверджується копією довідки Управління праці та соціального захисту населення Октябрської районної у м. Полтаві ради №14441 від 18 листопада 2014 року., що ОСОБА_3 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку з 01 вересня 2013 року по теперішній час.

Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір'ю.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як передбачено, ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

Вирішуючи між сторонами спір про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції вірно виходив із обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та визначив спосіб виконання відповідачем даного обов'язку шляхом присудження аліментів у частці до його доходу, але не менше встановленого ч. 2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів - 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 05 грудня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 повинен сплачувати такі аліменти у відповідності до приписів ст. ст. 80, 84 СК України, у розмірі ? частини з усіх видів його доходу.

Проте, колегія суддів, не може повністю погодитись з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

За нормами ст., ст.11, 31 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Позивач має право змінити предмет позову або його підставу шляхом подання письмової заяви до початку розгляду судом справи по суті.

За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009 року, відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 не заявляла вимогу про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання у розмірі ? частини, а лише просила 20% від заробітку, що в частковому співвідношенні становить 1/5 частину, і на протязі розгляду справи її не змінювала.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі ? частини всіх видів доходу, місцевий суд вийшов за межі позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши розмір стягнутих з відповідача аліментів до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) на користь ОСОБА_3 на її утримання, починаючи стягнення з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Між тим, не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо необхідності стягнення з нього аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, оскільки із матеріалів справи та його ж пояснень вбачається, що він працює в Мукачівському прикордонному загоні Державної Прикордонної служби України на посаді контролера комендантського відділення та отримує щомісячну заробітну плату, що свідчить про наявність стабільного доходу.

Посилання апелянта на ту обставину, що судом безпідставно зазначено про ненадання ним матеріальної допомоги дитині, не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції в цій частині, оскільки виходячи із змісту ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дітей є безумовним. Закон не передбачає спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання дітей.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги, в тому числі й посилання на відсутність можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3, оскільки відповідач є працездатним, має стабільний заробіток, інших утриманців немає, може надавати дружині допомогу в заявленому нею розмірі, а остання, в свою чергу, має право на утримання незалежно від її матеріального становища. Крім того, апелянтом не доведено, що саме на його утриманні перебувають хворі батьки-пенсіонери.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2015 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліментів з ? до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Полтави, зареєстрованої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на її утримання, починаючи стягнення з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І. /підпис/ Пікуль В.П.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ___________________ Панченко О.О.