Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3220/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кучеренко Н.В.
Є.у. № 320/1843/15-ц Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій протиправними, стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що між ним та відповідачем 18.04.2014 року був укладений договір № 004-07514-180414 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях, відповідно до умов якого сума вкладу складає 50 000 грн. Вклад залучено на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 23.04.2015 року включно, процентна ставка на суму вкладу становить 24 % річних.

У зв'язку зі зменшенням виплат процентів на суму вкладу та підвищенням офіційного курсу валют в Україні позивач звертався до відповідача з претензією про зміну умов договору, а у разі не прийняття пропонованих ним умов договору, про дострокове припинення дії укладеного договору та повернення вкладу в повному обсязі. Однак, відповідач банківський вклад не повернув та змістовну відповідь на його звернення не надав, в зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати дії відповідача не законними, протиправність яких полягає у відмові повернути йому депозит та несплаті належних відсотків та стягнути з відповідача у примусовому порядку тіло депозиту з належними відсотками і з урахуванням інфляції в розмірі 171 224 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Сторони, їх представники до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що у справі є докази (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, розписка про одержання судової повістки). Позивач в апеляційній скарзі просить розглядати справу апеляційним судом без його участі. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін, їх представників не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що у зв'язку із введенням у АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації вимоги позивача про стягнення суми банківського вкладу та процентів за ним не підлягають задоволенню в силу ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між сторонами 18 квітня 2014 року був укладений договір № 004-07514-180414 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях, відповідно до умов якого сума вкладу складає 50 000 грн. Вклад залучено на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 23.04.2015 року включно, процентна ставка на суму вкладу становить 24 % річних (а.с. 2 зв.).

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У п. 6 ч. 1 ст. 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Строк дії договору № 004-07514-180414 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях закінчився під час дії тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк», а виплата банківського вкладу позивача в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом до 200 000 грн. виплачується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому ним порядку.

Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу, процентів за ним, інфляційних втрат не можуть бути задоволенні в силу вищевказаних норм Закону, про що вірно зазначено судом.

Доводи апеляційної скарги щодо злочинних, на думку позивача, дій судді, уповноваженої особи та інших працівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, представників відповідача не впливають на правильність висновків суду по суті спору.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства на користь позивача.

Докази та обставин, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що, відмовляючи в задоволенні позову, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: