АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/5740/15 Головуючий 1-ї інстанції - Горбунова Я.М.
Категорія : відшкодування шкоди.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області про відшкодування втраченого заробітку і додаткових витрат на протезування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування втраченого заробітку і додаткових витрат на протезування, посилаючись на те, що у серпні 2006 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вона отримала тілесні ушкодження, і висновком МСЕК її визнано інвалідом 2-ї групи.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2007 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2

На підставі того, що їй заподіяно шкоду джерелом підвищеної небезпеки (трактором), власником якого є ОСОБА_3 та між отриманим каліцтвом і протиправними діями існує прямий причинний зв'язок, просила стягнути з відповідачів на її користь втрачений заробіток у зв'язку з ушкодженням здоров'я за період з 28.12.2006 року по 01.08.2013 року в сумі 115 484,27 грн., додаткові витрати, пов'язані з необхідністю ендопротезування в сумі 105 000 грн. та додаткові витрати на придбання лікарських засобів в розмірі 3 138,25 грн.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову заперечували, посилаючись на недоведеність позивачкою того, що вона втратила працездатність на 80% та розміру відшкодування, яке підлягає стягненню.

Представник третьої особи - Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області надав суду письмові заперечення з посиланням на те, що випадок, який стався з позивачкою не є страховим.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, втрачений заробіток за період з 28.12.2006 року по 01.08.2013 року в сумі 115 484,27 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи в сумі 2 217.35 грн., а також в дохід держави судовий збір в розмірі 1 154,84 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови їй в позові щодо відшкодування додаткових витрат на протезування в сумі 105 000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг апелянти посилаються на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Частково задовольняючи позов та відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні вимог щодо додаткових витрат, пов'язаних з необхідністю ендопротезування в сумі 105 000 грн. суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували, що тотальний ендопротез кульшового суглобу з керамічною голівкою та танталовою чашкою виробництва Zimmer відповідає зазначеному у висновку судово-медичної експертизи - ендопротез Zimmer, ножка Versys, чашка Trilogy с тантановим покриттям, головка керамічна, вкладиш ХЗ поліетилен. Крім того, суду не надано доказів того, яка саме медична установа буде проводити таке протезування, хто буде постачальником протезу і на який рахунок повинно проводити оплату коштів на протезування.

Проте погодитися з такими висновками не можна з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі. Така особа зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Отже, зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров'я.

Частиною 2 ст. 1202 ЦК України встановлено, що стягнення додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.08.2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження і висновком МСЕК визнана інвалідом 2 групи, а відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1418 від 11.07.2014 року, проведеної по справі, стійка втрата професійної та загальної працездатності позивачки настала з 28.12.2006 року, з моменту установлення другої групи інвалідності, і складає 80% професійної працездатності (а.с. 6-13)

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала наступні тілесні пошкодження: закриту черепно-мозкову травму, множинні травми обличчя, закрита тупа травма грудної клітини з переломом 5-6 ребер зліва, закрита травма живота з пошкодженням брижейки тонкого кишечника, закрита травма кості тазу у вигляді перелому лонної, седалищної і підвздошної кісток справа, перелом дну вертлужної впадини, центральним вивихом правого стегна локальної базової забрюшиної гематоми справа.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2007 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 (а.с. 64-69).

Оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_1 заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, між отриманим нею каліцтвом та протиправним діянням відповідача ОСОБА_2 існує прямий причинний зв'язок, тому саме він повинен їй відшкодувати витрати, пов'язані з каліцтвом відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України.

На підтвердження позовних вимог про стягнення коштів на придбання тотального ендопротезу кульшового суглобу Zimmer, ножка Versys, чашка Trilogy с тантановим покриттям, головка керамічна, виробництва ZIMMER (США, Швейцарія) ОСОБА_1 надала суду довідку № 79764 від 12.04.2013 року державної установи»Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І.Ситенка Національної Академії медичних наук України», якою рекомендовано з урахуванням клініко-ренгенологічної картини стану ОСОБА_1 оперативне лікування ендопротезування тазобедренного суглобу ендопротезом чашка з тантановим покриттям, головка керамічна, виробництва ZIMMER-versys, рахунок-фактуру № 10 від 19.02.2015 року, складеним ФОП ОСОБА_6 (свідоцтво про державну реєстраці. Фізичної особи-підприємця НОМЕР_2 від29.09.2004 року вид господарської діяльності: роздрібна торгівля медичними і ортопедичними виробами), вартість тотального ендопротезу кульшового суглобу з керамічною голівкою та танталовою чашкою виробництва Zimmer (США, Швейцаря) становить 105 000,00 грн (а.с.55-а, 87).

Крім того, висновком судово-медичної експертизи № 1418-ая/14 від 11 липня 2014 року встановлена необхідність ендопротезування ОСОБА_1, а саме, безцементне ендопротезування ZIMMER правого тазостегнового суглобу із кісною пластикою дефектів вертлюжної впадини, чашка Trilogy с тантановим покриттям, головка керамічна, чаша (а.с.64-69).

Ураховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини справи, висновок суду в частині відмови в стягненні коштів на придбання ендопротеза, необхідного для відновлення життєдіяльності, є незаконним, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню шляхом перерахування відповідній організації, яка має надати ці послуги ОСОБА_1 коштів у сумі 105 000 грн.: розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в «Райфайзен Банк Аваль» м.Київ, МФО 380805, ід.№ НОМЕР_1, фізична особа підприємець ОСОБА_8, призначення платежу - штучний ендопротез суглобу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині розміру втраченого заробітку, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи про те, що відповідач ОСОБА_2, який визнаний винним у спричиненні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, в результаті яких відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1418 від 11.07.2014 року, стійка втрата професійної та загальної працездатності ОСОБА_1 настала з 28.12.2006 року, з моменту установлення другої групи інвалідності, і складає 80%.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до довідки ВАТ «Укртелеком» від 23.06.2009 року за № 315, де працювала ОСОБА_1 на посаді оператора, її середній заробіток за 3 місяці до ушкодження здоров'я складав 930,09 грн. (а.с.15).

При втраті 80 % професійної працездатності розмір втраченого заробітку станом на 28.12.2006 року становить (930 грн. х 80% : 100%) = 744,07 грн.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на протязі з 28.12.2006 року по 01.08.2013 року позивачка не доотримувала суму втраченого заробітку у розмірі 115 484,27 грн., а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Доводи апелянтів про те, що висновок експертів щодо визначення ступеня втрати працездатності ОСОБА_1 у розмірі 80% є необ'єктивним, спростовуються матеріалами справи.

Вказані доводи були предметом дослідження суду першої інстанції і їм дана належна правова оцінка.

Запереченням відповідачів в тій частині, що втрата працездатності ОСОБА_1 після ДТП, на їх думку, могла бути викликана відсутність належного лікування та обумовлена супутніми захворюваннями позивача також судом дана належна оцінка з урахуванням того, що належними доказами вони не підтверджені.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Апелянти будь яких доказів, які б спростовували висновки суду в цій частині - не надали.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, .314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на протезування скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на протезування у розмірі 105 000 грн. (сто п'ять тисяч гривень). Присуджена сума підлягає перерахуванню на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в «Райфайзен Банк Аваль» м.Київ, МФО 380805, ід.№ НОМЕР_1, фізична особа підприємець ОСОБА_8, призначення платежу - штучний ендопротез суглобу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді