Ухвала

іменем україни

06 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє через представника ОСОБА_3, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про визнання кредитного договору недійсним з застосуванням наслідків недійсності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга надійшла разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вимоги статей 3, 11, 192, 203, 215, 525, 533, 627, 629, 1054 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Декрету Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», правильно виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази порушення принципу добровільності та свободи під час укладення між сторонами спірного договору, а також порушення відповідачем прав позивача. ОСОБА_2 не доведено, що вона помилилась щодо істотних умов укладеного договору, а відповідач ввів її в оману при укладанні кредитного договору.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2, яка діє через представника ОСОБА_3, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про визнання кредитного договору недійсним з застосуванням наслідків недійсності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О. Писана