справа № 619/6246/14-ц
провадження 2/619/358/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Булах С.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 6000 гривен.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те,що між нею та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики відповідно,до якого вона передала йому грошові кошти в розмірі 6000 гривен.

Договором позики не встановлений строк її повернення, в зв'язку з чим, 19.07.2014 року відповідачу була направлена Вимога про повернення позики у сумі 6000 гривен.

Вимога була отримана відповідачем 22.07.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем зобов'язання не виконане у повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з заявою про захист своїх інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та просила, суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив , що ОСОБА_1 в період з 2008 року по 2013 рік працювала в якості реалізатора у належному йому магазині продовольчих товарів.

На протязі часу її роботи він постійно давав їй гроші в борг. Надана позивачем розписка була написана ним у 2011 році після того, як ОСОБА_1 повернула йому борг в розмірі 6000 гривен.

Після її звільнення вона залишилася йому винна 40000 гривен, які стягуються в судовому порядку.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 надала суду розписку , відповідно до якої ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6000 гривен, та в якій відсутні дата передачі коштів та строк їх повернення.

Аналізуючи зміст розписки , суд приходить до висновку,що зміст розписки не містить даних про наявність у ОСОБА_3 боргових зобов'язань перед ОСОБА_1,як того вимагають положення ст.ст.526,625,1046,1049 ЦК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31.03.2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу в розмірі 40000 гривень.

Постановою державного виконавця ВДВС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області від 20.05.2014 року було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до листа в.о. начальника ВДВС Дергачівського РУЮ №1895 від 09.04.2015 року станом на 01.04.2015 року залишок боргу на користь ОСОБА_3 становить 38700,62 гривен.

За таких обставин, суд вважає, що за наявності боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 і незначної суми його погашення на даний час , стягнутого з ОСОБА_1, наявність боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 в розмірі 6000 гривен на яке посилається позивач, з урахуванням пояснень відповідача ОСОБА_3, є недостовірним.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивач ОСОБА_1, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги ОСОБА_1 , не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.526,625,1046,1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики-відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Жорняк