Справа № 202/1095/15-ц
Провадження № 2/0202/2013/2015
03 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.
за участю секретаря Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-9" Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, -
Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 6393 грн. 60 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 знаходився в трудових відносинах з позивачем КП "ЖИЛСЕРВІС-9" ДМР в період з 15.07.2014 року по 29.12.2014 року. Відповідно до наказу № 6к від 15.07.2014 року відповідач працював інспектором зі скарг (спеціалістом 1 категорії), відповідно до наказу №10а від 28.09.2014 року "У зв'язку з вакансією комірника" відповідачу було доручено виконання трудових обов'язків комірника з оплатою 50% ставки комірника в порядку суміщення професій без звільнення від основної роботи. До трудових обов'язків відповідача згідно посадової інструкції комірника КП "ЖИЛСЕРВІС" ДМР, комірник зобов'язаний забезпечувати схоронність матеріальних цінностей підприємства.
01.10.2014 року з відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Відповідно до наказу № 18 від 10.11.2014 року "Про проведення щорічної інвентаризації в 2014 році" в грудні 2014 року КП "ЖИЛСЕРВІС-9" ДМР проводилась інвентаризація матеріальних цінностей в ході якої, як зазначає позивач, було виявлено недостачу багатофункціонального пристрою Canon 4509B043 i-SENSYS MF-4410 Laser printer + scanner + copier, А4, 23 стор./хв., 1200х1600 dpi, 64 Мb, USB 2.0 вартістю 3764,00 грн., інвентаризаційний № 1040140 та аналогічний пристрій з аналогічною вартістю, інвентаризаційний № 1040141. Таким чином відповідачем було заподіяно матеріальну шкоду позивачеві. Ця шкода була заподіяна відповідачем внаслідок порушення останнім покладених на нього трудових обов'язків.Відповідно до наказу позивача від 29.12.2014 року за №258 к ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовився, тому вони вимушені звернутися до суду.
Представник Позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наказу № 6к від 15.07.2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду інспектора зі скарг (спеціалістом 1 категорії) КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР. Відповідно до наказу №10а від 28.09.2014 року "У зв'язку з вакансією комірника" в ОСОБА_1, інспектору зі скарг, спеціалісту 1 категорії, з його згоди, з 01.10.2014 року було доручено виконання трудових обов'язків комірника з оплатою 50% ставки комірника в порядку суміщення професій без звільнення від основної роботи.
Згідно посадової інструкції комірника КП "ЖИЛСЕРВІС" ДМР, комірник зобов'язаний забезпечувати схоронність матеріальних цінностей підприємства. Від підпису щодо ознайомлення з інструкцією ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується актом від 28.09.2014 року.
01.10.2014 року між КП «ЖИЛСЕРВІС-9» Дніпропетровської міської ради і ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Відповідно до пункту 1.2 наказу від 20.01.2014 р. № 2 «Про облікову політику підприємства на 2014 рік» в КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР створено постійно діючу інвентаризаційну комісії в складі: головного інженера, головного бухгалтера, головного економіста, бухгалтера-матеріаліста.
Відповідно до наказу від 10.11.2014 року № 18 «Про проведення щорічної інвентаризації в 2014 році» в грудні 2014 року КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР проводилась інвентаризація матеріальних цінностей.
В період з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року інвентаризаційною комісією було виявлено недостачу багатофункціонального пристрою Сапоп 4509В043 І-SENSYS MF-4410 Laser ргіnter + scanner + соріеr, А4, 23 стор./хв., 1200 х 1600 dpi, 64 Мb, USB2.0" вартістю 3764,00 грн., інвентаризаційний № 1040140 та аналогічний пристрій з аналогічною вартістю, інвентаризаційний № 1040141 у кількості 2 шт..
Щодо виявленої недостачі 03.12.2014 року заступником головного бухгалтера ОСОБА_2 було складено «Сличительную ведомость результатов инвентаризации основных средств». Згідно інвентаризаційного опису № 1 основних засобів від 01.12.2014 року з 33 одиниць матеріальних цінностей на підприємстві наявними є лише 31, та відсутні вищезазначені багатофункціональні пристрої.
Відповідно до наказу КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР від 11.12.2014 року № 22 «Щодо виявленої недостачі» було покладено матеріальну відповідальність за виявлену недостачу на ОСОБА_1; створено комісію для оцінки збитків, яких було завдано позивачу недостачею. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомився, але від підпису на наказі про ознайомлення відмовився, що підтверджується актом комісії КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР від 15.12.2014 року.
15.12.2014 року членами інвентаризаційної комісії та членами комісії для оцінки збитків, яких було завдано підприємству недостачею, створеної наказом КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР від 11Л2.2014 року № 22 «Щодо виявленої недостачі», у присутності юрисконсульта було ознайомлено ОСОБА_1 з результатами інвентаризації, відповідно до якої було встановлено недостачу матеріальних цінностей «Багатофункціональний пристрій Сапоп 4509В043 І-SENSYS MF-4410 Laser ргіnter + scanner + соріеr, А4, 23 стор./хв., 1200 х 1600 dpi, 64 Мb, USB2.0" вартістю 3764,00 грн., інвентаризаційний № 1040140 та аналогічний пристрій з аналогічною вартістю, інвентаризаційний № 1040141 у кількості 2 шт.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 інвентаризаційні описи підписувати відмовився; письмові пояснення щодо виявленого факту недостачі надати також відмовився
Відповідно до протоколу засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР від 15.12.2014 року № 1 було постановлено: відсутність на момент інвентаризації багатофункціональних пристроїв Сапоп у кількості двох штук, вартістю 3764,00 грн., на загальну суму 7528,00 грн. у зв'язку із недбалим їх зберіганням вважати недостачею; у зв'язку з відмовою матеріально-відповідальної особи: комірника ОСОБА_1 підписувати інвентаризаційні відомості та визнавати себе винним у нестачі матеріальних цінностей, юрисконсульту ОСОБА_3 подати позовну заяву про відшкодування матеріальних збитків.
Відповідно до наказу позивача від 17.12.2014 року № 25 «Про винесення догани ОСОБА_1В.» відповідачу було оголошено догану у зв'язку з невиконання службових обов'язків комірника. З вказаним наказом відповідач ознайомився, але від підпису на наказі відмовився, про що складено акт від 17.12.2014 року.
Відповідно до наказу КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР від 29.12.2014 року № 258 к «Про звільнення ОСОБА_1В.» відповідача було звільнено за власним бажанням.
На підставі службової записки заступника головного бухгалтера ОСОБА_2 та «Переброски МБТ та 03 в грудні 2014 року за результатом інвентаризації» в грудні 2014 року було проведено перерахунок шляхом зменшення балансової вартості майна, недостачу якого було виявлено, у зв'язку із помилковим включенням до балансової вартості багатофункціональних пристроїв зазначеної в інвентаризаційному описі та в протоколі інвентаризаційної комісії вартості картриджів.
Згідно з довідкою КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР від 14.01.2015 року № 33: загальна сума виявленої фактичної недостачі товарно-матеріальних цінностей, порівняно з тими, що перебувають на обліку за бухгалтерськими даними, за результатами інвентаризації в грудні 2014 року (яка є сумою заподіяної матеріальної шкоди позивачу) складає 6393,60 грн. Добровільно відшкодувати завдану позивачу шкоду відповідач відмовився.
Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу.
Згідно із ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.
Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Згідно із ст. 134 КЗпП України згідно з законодавством працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, спричиненої по їх вині підприємству в разі, коли майно та інші цінності були отримані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.
Статті 135 та 136 КЗпП України передбачають, що коли розмір шкоди, завданої працівником перевищує середню заробітну плату працівника, її покриття провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду.
За змістом даної норми та виходячи з роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» недостачею є фактична нестача товарно-матеріальних, грошових або інших цінностей, порівняно з тими, що перебувають на обліку за бухгалтерськими даними, що встановлюється, як правило, за результатами інвентаризації.
Відповідно до частини 3 статті 233 КЗпП України: «Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.»
Виходячи з вищевказаного та беручи до уваги, що відповідно до п.2.5 посадової інструкції комірника КП «ЖИЛСЕРВІС-9» ДМР комірник зобовязаний забезпечувати схоронність матеріальних цінностей, наявність договору про повну матеріальну відповідальність та отримання майна ОСОБА_1 за разовою довіреністю КП "ЖИЛСЕРВІС-9" Дніпропетровської міської ради від 25.09.2014 року № 30, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 130,134,134-1,135,136,233 КЗпП України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 88, 169, 212-215,224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-9" Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар