09.07.2015 637/345/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2015 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю:секретаря - Поступного С.І.

прокурора - Маслич О.О.

представника позивача - Афоніної Н.С.

відповідачf - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, діючи в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ОСОБА_3.

Представник служби у справах дітей Афоніна Н.С. в судовому засіданні пояснила, що діти з родини ОСОБА_3 перебувають на обліку служби з 2010 року через злісне невиконання матір'ю батьківських обов'язків. У зв'язку з чим у травні 2012 року служба у справах дітей зверталася до прокуратури району з проханням позбавити батьківських прав ОСОБА_3, але рішенням Шевченківського районного суду Харківської обалсті від 20 серпня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. З того періоду працівники служби неодноразово попереджали ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, влаштуватися на роботу, преоформити державну соціальну допомогу на дітей, влаштувати найменшого сина - ОСОБА_5 до дитсадочка. Відповідач періодично намагалася змінити свій спосіб життя, батьківське ставлення до дітей, вести здоровий спосіб життя: а саме - влаштувалася на роботу, але через деякий час звільнилася. Непоодинока до служби у справах дітей надходила інформація в усній формі та в єлектронному вигляді від Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, відносно ОСОБА_3, в яких повідомлялося, що ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей: ОСОБА_4, 2006 року народження, який взагалі мешкає не з матір'ю , а з бабусею ОСОБА_6 , ОСОБА_5, 2008 року народження, була інформація , що мати пиячить та 10 днів не було відомо де знаходилась дитина, ОСОБА_5 приходив до сільської рада прохав його нагадувати. В метою збереження життя дитини 3 березня 2015 року ОСОБА_5 було влаштовано до КЗ «Великобурлуцького районного центру соціально - психологічної реабілітації дітей». За час знаходження дитини у закладі мати жодного разу його не відвідувала,не поцікавилась станом дитини,його потребами. В зв'язку з зазначеним, питання, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини, результатом розгляду якого членами комісії прийнято одностайне рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та стягнення з неї аліментів на користь неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні відповідач проти позбавлення її батьківських прав заперечувала пояснила , що після винесення рішення суду в 2012 році вона повністю виконувала свої батьківські обов'язки . Так сталось , що вона зустрічалась з чоловіком але після розриву з ним, встала вживати спиртні напої. Вона на теперішній час зрозуміла свою поведінку, окрім того стала сама бабусею, розуміє ,що спиртні напої ні до чого доброго не приводять, тому просила суд, не позбавляти її батьківських прав відносно синів. Пояснила ,що так склалось ,що ОСОБА_4 подобається жити і у бабусі і у неї, вона піклується про всіх своїх дітей. Стовно ОСОБА_5 зазначила ,що хлопчик полюбляє фантазувати , перебільшувати. Він 10 днів не ходив до школи, хворів, вона його лікувала самостійно.

У судовому засіданні прокурор Шевченківського району Харківської області, вважала за доцільним в задоволені позовних вимог відмовити та надати відповідачу шанс для виправлення та зміни ставлення до своїх дітей.

Суд вислухавши думку прокурора, представиника позивача, заслухавши відповідача, свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтв ( серія НОМЕР_1 , виданого 14 грудня 2006 року та серія НОМЕР_2 від 26 травня 2008 року виданих Старовірівською сільською радою Шевченківського району Харківської області: ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками вказано: ОСОБА_8, ОСОБА_3; ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками вказано: ОСОБА_9, ОСОБА_3.

Відповідачка за справою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, народилась у сел. Свердлова м. Макеївки Донецької області, є громадянкою України, згідно паспорта громадянина України виданого Куп'янським МРВ УМВС України в Харківській області від 27 грудня 1998 року, значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки №227 Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, від 25 червня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім'ї: ОСОБА_6, яка доводиться їй матір'ю, її діти: повнолітні ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9; неповнолітніх: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідок, офіційних попереджень, актів обстеження сім'ї, службою у справах дітей Шевченківської райдержадмінстрації Харківської області за № 121 від 12 березня 2015 року зроблено висновок відносно позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її неповнолітніх дітей, так як вона нехтує батьківськими обов'язками.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, відмовилась давати пояснення стосовно доньку, скориставшись правом передбаченим ст.63 Конституції України але повідомила,що всі біди доньки через зловживання спиртними напоями.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави. - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком .і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в. ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

З листа №01-15/70 комунального закладу Великобурлуцького районного центру соціально-психологічної реабілітації дітей Харківської області від 24 червня 2015 року вбачяається, що неповнолітній ОСОБА_5, 03 березня 2015 року був зарахований до даного закладу. Працівникам даного закладу ОСОБА_5 повідомив, що не бажає повертатися в сім'ю до матері із-за її негативної поведінки та відношення до нього.

Стаття 164 Сімейного кодексу України підстави для позбавлення батьків їх батьківських прав. В частині першій даної статті перелічений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав.

З правових роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2'п.-16 постанови , п.18 № 3 від ЗО березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських: прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,-так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.

У виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідача, які б свідчили про ухилення нею від виховання своїх дітей і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав до суду не надано. Оскільки дії відповідача засвідчують, що вона не втратила інтересу до дітей, має бажання та можливості утримувати та виховувати їх, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дітей, суд вважає доцільним і таким що відповідає інтересам дітей не позбавляти її батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність, змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,209, 232, 214 215, 218 ЦПК України; ст.164; 166 Сімейного Кодексу України, ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 198 року «Про права дитини» ,Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення про позбавлення та поновлення батьківських прав (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року),-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: