Провадження № 2/522/505/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що на підставі договору дарування від 16 лютого 1994 року, вона є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрована та проживає разом з чоловіком ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 У зазначеній квартирі з 15 липня 2005 року зареєстрована також її донька - відповідачка, котра не мешкає там починаючи з 2008 року.

Також позивачка вказує, що у зв'язку з наявністю прописки відповідачки в квартирі їй доводиться сплачувати більшу суму за комунальні послуги, що вводить її в скрутне матеріальне становище. Тому, позивачка просить зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України за місцем її реєстрації, про причини неявки до суду не повідомляла.

До суду повернулось поштове повідомлення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Зважаючи на викладене, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик на 04 лютого 2015 року ОСОБА_2 вручено належним чином.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думку позивачки, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 16 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованого у реєстрі за №3-1001, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі позивачка зареєстрована та постійно мешкає разом з чоловіком ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5

З довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 28 серпня 2014 року вбачається, що у вказаній квартирі з 15 липня 2005 року зареєстрована також ОСОБА_2 - донька позивачки.

Однак, з 2008 року відповідачка не мешкає за вищевказаною адресою, не оплачує житлово-комунальні послуги та не підтримує з позивачкою жодних відносин. Тому, відповідно до ст. 71 ЖК УРСР ОСОБА_2 слід вважати такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, ст.ст. 15, 16, 319, 391 ЦК України, ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю, шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для зняття Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.Б. Свячена