Справа № 357/7004/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник 19.05.2015 року звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 30 років помер його онук ОСОБА_2, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру вони з онуком приватизували 23.08.2013 року в спільну часткову власність на підставі розпорядження № 1-2-11 начальника КП БЦ «Служби приватизації державного житлового фонду». Спадкоємці першої та інших черг після смерті ОСОБА_2 відсутні, спору відносно спадкового майна немає. Спадщину він прийняв вчасно, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме з 22.02.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, довести документально факт родинних відносин із спадкодавцем не є можливим, оскільки його дружина ОСОБА_3 народила дочку ОСОБА_4 ще до реєстрації між ними шлюбу, тому в її свідоцтві в графі батько стоїть прочерк, тобто встановити факт родинних відносин з онуком (сином ОСОБА_4) можливо тільки в судовому порядку. 13.02.1971 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, на час одруження ОСОБА_3 уже народила дочку ОСОБА_4 і зареєструвала на своє прізвище. ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружина померла. 10.12.1983 року дочка ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 і їй було присвоєно прізвище «ОСОБА_5», ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_2. 05.11.1986 року шлюб між дочкою і ОСОБА_5 було розірвано, в подальшому дочка уклала шлюб з ОСОБА_12 і отримала прізвище «ОСОБА_5». ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка померла. З часу смерті дочки 1992 року, починаючи з 8-річного віку внук ОСОБА_2 постійно проживав разом з ним однією сім'єю і знаходивсь на його утриманні та виховані, внук не був одружений і не мав власних дітей. Окрім спільного проживання в одній квартирі, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, це проявляється в тому, що вони спільно приватизували по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 і разом мешкали, спільно сплачували комунальні послуги, разом харчувались. В зв'язку з цим заявник просить в судовому порядку встановити факт, що він постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник заявника, адвокат за договором, Шевчук Юрій Іванович в судовому засіданні заяву підтримав та просив встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 22.02.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заінтересована особа Білоцерківська міська рада Київської області про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника на розсуд суду.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідка ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 та якому належала на праві спільної часткової власності 1/2 частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності № 44958 від 23.08.2013 року виданого Комунальним підприємством білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.8,11,12,13).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та являється власником 1/2 частини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності № 44958 від 23.08.2013 року виданого Комунальним підприємством білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.3,12-16).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10,1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 ( а.с.5) та свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 ( а.с.10).

ОСОБА_10,1939 року народження являлась матір'ю ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка 10.12.1983 року уклала шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина - ОСОБА_2, 05.11.1986 року розірвала шлюб з ОСОБА_6, уклавши шлюб з іншою особою внаслідок чого змінила прізвище на «ОСОБА_5» та ІНФОРМАЦІЯ_7 померла, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_3 ( а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 ( а.с.7), свідоцтвом про народження НОМЕР_5 ( а.с.8), свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 ( а.с.9).

Відповідно до довідок Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово - експлуатаційна контора № 7 ( а.с.14-16) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживав з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 22.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 більше п'яти років проживав разом з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, він опікувався онуком з дитинства, вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, ОСОБА_2 не працював, був не одружений, тому матеріальним забезпеченням сім'ї займався ОСОБА_1.

Відповідно до інформації наданої Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою від 17.06.2015 року за № 1176/01-16 ( а.с.41) та роз'яснень від 23.04.2015 року за № 985/02-14 ( а.с.20), крім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до нотаріальної контори ніхто не звертався.

За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанову Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільним кодексом України встановлена черговість, в порядку якої спадкоємці закликаються до спадщини. Перша-третя черга спадкоємців - це спадкоємці-родичі при відсутності таких свідоцтв, рішеннями суду про встановлення факту родинних відносин. Четверта черга спадкоємців містить в собі невизначене коло осіб, і цією статтею не ставиться право на спадкування в залежність від кровної спорідненості спадкодавця із спадкоємцем. Право на спадкування має особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю. Оскільки будь-яких формальних, юридично-визначених документів для визначення кола таких осіб законом не передбачено, довести факти проживання однією сім'єю із спадкодавцем спадкоємець може лише у судовому порядку. І лише на підставі рішення суду, яким буде встановлений такий факт, певна особа може претендувати на те, щоб бути визнаною спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31. 03. 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу…. Та коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника та інше.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи те, що встановлення факту проживання однією сім'єю має для заявника важливе юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спільно проживали за однією адресою, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки з 22.02.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, окрім того факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини ніким не оспорюється.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 169, 209, 212-215, 256-258, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 22.02.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко