Справа № 2-10/11 Головуючий у І інстанції Нікушин В.В.
Провадження № 22-ц/780/4433/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 29 21.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.

суддів: Верланова С.М., Воробйової Н.С.,

за участю секретаря Нагорна Г.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи учасників судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2008 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої пожежею. У ході розгляду справи позивачі, уточнивши позовні вимоги, просили суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 1 419 449,63 грн., моральну шкоду по 100 000 грн. кожному та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначили, що 03.01.2008 року близько 21 год. 42 хв. в житловому будинку № 3 по вулиці Поштовій в селі Білогородка Києво - Святошинського району Київської області сталася пожежа. Внаслідок пожежі вогнем було знищено 1/3 частину будинку, що належить позивачу ОСОБА_3 Також було знищено майно та особисті речі позивача ОСОБА_2, який разом з дружиною постійно проживав у вказаному будинку та перебував у ньому під час виникнення пожежі. Відповідно до постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 12.01.2008 року пожежа сталася з вини відповідачів по справі, внаслідок порушення вимог ДНБ та «Правил пожежної безпеки в Україні», тому посилаючись на те, що згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку позивачу ОСОБА_3, як власнику завдана матеріальна шкода у розмірі 925 615 грн., крім того було завдано моральної шкоди, яку вони оцінили в розмірі по 100 000 грн. кожному, просили суд стягнути з відповідачів завдану матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 925 615 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 975 615 грн., стягнуто на користь ОСОБА_2 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вирішено питання розподілу судових витрат, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2012 року вищевказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_2 по 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, у решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2012 року частково задоволено касаційну скаргу представників ОСОБА_4 - ОСОБА_7, ОСОБА_8, рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2012 року скасовано, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року залишено в силі.

17.02.2015 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами звернулась представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8.

В заяві просила скасувати судове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про відшкодування матріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі, в повному обсязі.

Обгрунтовуючи заяву, представник відповідача посилалась, як на нововиявлену обставину, на покази свідка ОСОБА_9, якими, на думку заявника, спростовуються висновки експертів ОСОБА_12 та ОСОБА_10, що були покладені в основу судового рішення.

09.04.2015 року представник відповідача ОСОБА_8 подала до суду доповнення до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в яких, як на нововиявлену обставину, послалась також на висновок експертного дослідження № 2-03 від 17.03.2015 року, складеного судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_11 Згідно з даними вказаного експертного висновку, не видається за можливе встановити конкретний осередок виникнення пожежі, шляхи розповсюдження пожежі та її причину. Крім того, експертом встановлено наявність недоліків при проведених попередніх досліджень пожежі у цій справі.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року заяву представника відповідача - ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року у даній справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення. Вказує, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є необгрунтованою, оскільки пояснення сусідки ОСОБА_9, яка не допитувалась в якості свідка при розгляді справи судом першої інстанції, не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, визначеною ст. 361 ЦПК України. Крім того, апелянт звертає увагу колегії суддів на ту обставину, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано до суду 16.02.2015 року, тобто в останній день 3-річного строку, передбаченого ст. 362 ЦПК України. При цьому, заява містила лише посилання на пояснення свідка ОСОБА_9 як на нововиявлену обставину. В подальшому, 19.04.2015 року заявником подано додаткові пояснення до заяви, які містять посилання на матеріали експертного дослідження № 2-03 від 17.03.2015 року, яких на момент звернення до суду із заявою про перегляд рішення взагалі не існувало, що свідчить про явне зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Зазначає також, що поданий висновок експертного дослідження № 2-03 від 17.03.2015 року, який покладено в основу оскаржуваного рішення, не є нововиявленою обставиною, а є фактично новим доказом, якого не існувало на момент звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, та який не спростовує встановлених рішенням Києво-Святошинського районного суду від 11 квітня 2011 року обставин справи.

Позивач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Відповідачі та представники відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника відповідача - ОСОБА_8 надійшла заява про перенесення рогляду справи у зв'язку з її участю у чергових виборах депутатів до місцевих рад та сільських, селищних міських голів 25.10.2015 року. Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши думку учасників судового процесу, дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача - ОСОБА_8, визнавши причини її неявки до суду як неповажні, з урахуванням наявності в матеріалах справи поданих раніше письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Скасовуючи рішення суду від 11.04.2011 року та постановляючи нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником ОСОБА_8 обставини є нововиявленими і можуть бути підставою для скасування рішення.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають приписам п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, згідно яких істотні для справи обставини визначені як обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У абз. 4 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", роз'яснено, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Представник відповідача - ОСОБА_8, звертаючись до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року на підтвердження підставності її подання посилалася як на нововиявлену обставину - покази свідка ОСОБА_9 та висновок експертного дослідження № 2-03 від 17.03.2015 року. Разом з цим, відповідно до вищезазначених положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" та ст. 361 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що пояснення особи, яка не була заявлена як свідок при розгляді справи у суді першої інстанції, а також наданий заявником висновок експертного дослідження не можуть вважатися нововиявленими обставинами, оскільки по суті являються новими доказами. Враховуючи викладене, ці обставини, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до приписів ст.ст. 363, 365 ЦПК України рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ. Розглянувши заяву суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву без задоволення.

За змістом даної норми ухвалене судом першої інстанції рішення має переглядатися у зв'язку з нововиявленими обставинами цим же судом.

Отже, при перегляді в апеляційному порядку рішення місцевого суду, ухваленого за результатами розгляду зави про перегляд за нововиявленими обставинами, повноважень скасовувати таке рішення і одночасно постановлювати процесуальний документ з приводу розгляду по суті заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд не має.

З огляду на те, що рішення у справі, про перегляд якого подана заява ОСОБА_8 ухвалено судом першої інстанції, а також з огляду на приписи ст. 363 ЦПК України, яка надає право перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами виключно суду, який ухвалив рішення, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

При новому розгляі справи суду першої інстанції належить врахувати вищенаведене та мати на увазі, що за відсутності передбачених ЦПК України підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими, суд, який розглядав заяву про перегляд, мав постановити ухвалу про залишення такої заяви без задоволення (ч. 2 ст. 365 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: