АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7546/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/844/15 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представників

ВАТ Тернопільобленерго -

ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника НАК Нафтогаз України -

ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго на ухвалу Тернопільського міськрайсуду від 05 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу, третіх осіб Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, другий відділ Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про скасування вчинених нотаріальних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ВАТ Тернопільобленерго при подачі позову, одночасно звернувся із клопотанням про забезпечення позову шляхом заборони НАК Нафтогаз України подавати опротестовані векселі №80, № 81, № 82 видані 04 травня 2000 року від імені ВАТ Тернопільобленерго для вчинення виконавчих написів для стягнення заборгованості за ними та для виконання в органи Державної виконавчої служби України; заборони другому відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції вчиняти дії щодо виконання виконавчих написів про стягнення заборгованості за опротестованими векселями №80, № 81, № 82, виданими 04 травня 2000 року від імені ВАТ Тернопільобленерго.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року відмовлено у задоволені заяви ВАТ Тернопільобленерго про вжиття заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ВАТ Тернопільобленерго просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року, постановити нову ухвалу, якою заборонити НАК Нафтогаз України подавати опротестовані векселі №80, № 81, № 82 видані 04 травня 2000 року від імені ВАТ Тернопільобленерго для вчинення виконавчих написів для стягнення заборгованості за ними та для виконання в органи Державної виконавчої служби України; заборонити другому відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції вчиняти дії щодо виконання виконавчих написів про стягнення заборгованості за опротестованими векселями №80, № 81, № 82 видані 04 травня 2000 року від імені ВАТ Тернопільобленерго.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ВАТ Тернопільодленерго до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що такий вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач не передбачений законом, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами і стягувач в обмежені строки вправі подавати опротестовані вакселя для вчинення нотаріусом виконавчих написів та подання до виконання виконавчих написів.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову та порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а також виконання ухвали про забезпечення позову визначено статтями 152-153 ЦПК України.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст.152 ЦПК України.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником належним чином не було обґрунтовано заяву про забезпечення позову в частині того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання у разі не забезпечення позову саме у запропонований спосіб.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів виходить з того, що підстави до забезпечення позову у обраний відповідачем спосіб відсутні і також звертає увагу на те, що у Цивільно процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст.151-ст.153 ЦПК України застосувати такий захід забезпечення позову як заборона подавати опротестовані вакселя для вчинення виконавчих написів для стягнення заборгованості за ними та для виконання в органи Державної виконавчої служби України.

Суд першої інстанції вірно визначився з тим, що обраний спосіб забезпечення позову - заборона подавати опротестовані векселя для вчинення виконавчих написів для стягнення заборгованості за ними та для виконання в органи Державної виконавчої служби України та заборона державній виконавчій службі Тернопільського міського управління юстиції вчиняти дії щодо виконання виконавчих написів про стягнення заборгованості за опротестованими векселями, позбавить право звернення стягувача з метою виконання у примусовому порядку виконавчих написів нотаріуса.

Колегія судів вважає, що суд першої інстанції виконав усі вимоги закону та на підставі наданих йому матеріалів та документів та правомірно відмовив в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального законодавства щодо змісту ухвали є безпідставними, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначені мотиви відхилення заяви з посиланням на відповідні норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 311, 312, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Тернопільобленерго відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4