Справа № 212/7262/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю секретаря Хазієвої Т.В., у відсутність сторін, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРАЗ ОСОБА_2» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати при звільненні, моральної шкоди та витрат на правову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у ході розгляду справи неодноразово уточнював, до Публічного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_2" (надалі - ПАТ "Євраз ОСОБА_2") про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди та витрат на правову допомогу, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на свою користь недоплачену заробітну плату за час відпусток за період з 17.10.2000 року по 22.07.2005 року у розмірі 1106,05 грн , компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в сумі 4079,59 грн , середній заробіток за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати за період з 23.07.2005 року по 22.05.2015 року у розмірі 156 666,24 грн , моральної шкоди у сумі 5000 грн та витрат на правову допомогу у сумі 2923,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що у період з 17.10.2000 року по 22.07.2005 року він працював підземним гірником у відповідача та за час його роботи на підприємстві наказами неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади, однак нарахування заробітної плати за час відпустки проводилось із порушенням законодавства. Неповна виплата належних йому грошових сум спричинила йому моральні страждання.

Позивач у судовому засіданні не був присутній, представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі , просила задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, надала усні та письмові пояснення, відповідно до яких що при звільненні позивачеві були виплачені всі належні до виплати суми, при цьому на час звільнення спору про розміри належних працівникові сум не було, такі суми на момент звільнення не були нараховані, а отже не підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати. Також вказала , що не підлягають застосуванню коефіцієнти, на застосуванні яких наполягає представник позивача , оскільки Наказом № 114 від 12.02.1996 року передбачено застосування коефіцієнту 1,0 під час розрахунку заробітку за відпустки. Крім того вказала, що вважає необхідним застосування при розрахунку недоплати Спільної постанови від 06.02.2012 року, якою визначено формулу зменшення суми заборгованості при застосуванні коефіцієнтів підвищення, оскільки вказана Спільна постанова є правомірною, прийнятою в межах повноважень Генерального директора ПАТ «Євраз ОСОБА_2» та уповноважених осіб трудового колективу. Також просила відмовити в задоволенні частини вимог до серпня 2001 року у зв'язку із пропуском позовної давності.Крім цього , позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо завдання моральної шкоди , тому і в цій частині вимоги необґрунтовані.

ОСОБА_2 встановлено, що в період з 17.10.2000 року позивач працював в ПАТ "Євраз ОСОБА_2".

Протягом роботи на підприємстві неодноразово знаходився у відпусці.

У заявлений позивачем спірний період, починаючи з 2001 по 2005 роки Наказами по підприємству №191 від 28.02.1995 року, №462 від 28.06.1996 року, №522 від 24.07.1997 року, №312 від 25.04.2000 року , № 1252 від 19.12.2001р, № 637 від 29.07.2003р, № 717 від 20.08.2003р., №391 від 21.04.2004 року, №952 від 15.09.2004 року, №83 від 24.01.2005 року, №331 від 21.03.2005 року, неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства.

Позивачу у спірному періоді відповідачем неправильно розраховувалась і виплачувалась заробітна плата за час його відпусток, а саме без корегування його заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчислені середньої заробітної плати, у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення, що призвело до недоплати ОСОБА_1 за весь період роботи на ПАТ "Євраз ОСОБА_2" заробітної плати за час відпусток.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Згідно підпункту "а"п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Пункт 10 вищевказаного Порядку передбачає, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи ОСОБА_1 підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі вищезазначених наказів.

Так, Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз ОСОБА_2 Балка"від 06.02.2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз ОСОБА_2" з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ "ОСОБА_2 Балка"та ПАТ "Євраз ОСОБА_2 Балка"за вказаний період із застосуванням формули: Корегуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (в частках одиниці) х 0,71).

Вирішуючи позовні вимоги суд враховує положення Спільної Постанови № 3 від 06.02.2012 року Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз ОСОБА_2".

Пунктом 1.3 якої встановлено, що виплата недоплаченої заробітної плати за час відпусток здійснюється з урахуванням фінансових можливостей ПАТ "Євраз ОСОБА_2" з корегуванням за вищевказаною формулою.

При цьому враховує, що Спільна Постанова прийнята за згодою роботодавця та профспілок, які діють в інтересах робітників, в межах їх компетенції, не суперечать законодавству, й по суті є погодженням з профспілками дій адміністрації.

На виконання постанови видано Наказ № 295 від 16.02.2012 року,яким визначено порядок здійснення виплат. На час ухвалення рішення по справі Постанова та Наказ є чинними.

Зазначена постанова не є предметом спору по справі, що переглядається. З приводу її незаконності позов не заявлено.

Таким чином:

Відпустка січень- лютий 2002 року

Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 6759,51 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,61 згідно Наказу № 1252 від 19.12.2001 року становить - 10882,81 грн. Сума відпускних складає 615,40 грн. з розрахунку ( 10882,81 грн./354 дн. х 20 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 382,40 грн., сума недоплати становить 233,00 грн.

Відпустка березень- квітень 2002 року

Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 7395,19 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,61 згідно Наказу № 1252 від 19.12.2001 року становить - 11002,50 грн. Сума відпускних складає 867,72 грн. з розрахунку ( 11002,50 грн./355 дн. х 28 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 589,40 грн., сума недоплати становить 278,32 грн.

Відпустка травень- червень 2002 року

Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 7913,45 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,61 згідно Наказу № 1252 від 19.12.2001 року становить - 10958,74 грн. Сума відпускних складає 710,01 грн. з розрахунку ( 10958,74 грн./355 дн. х 23 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 509,45 грн., сума недоплати становить 200,56 грн.

Відпустка жовтень- листопад 2002 року

Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 7797,81 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,61 згідно Наказу № 1252 від 19.12.2001 року становить - 8967,64 грн. Сума відпускних складає 631,50 з розрахунку ( 8967,64 грн./355 дн. х 25 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 554,50 грн., сума недоплати становить 77,00 грн.

Відпустка вересень-жовтень 2003 року

Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 8258,61 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,7 згідно Наказу № 717 від 20.08.2003 року становить 13577,88 грн. Сума відпускних складає 1067,36 грн. з розрахунку ( 13577,88 грн./356 дн. х 28 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 649,04 грн., сума недоплати становить 418,32 грн.

Відпустка січень 2004 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 8971,52 грн. З урахуванням коефіцієнту 1, 7 №717 від 20.08.2003 року становить 12319,02 грн . Сума відпускних складає 487,20 грн. з розрахунку ( 12319,02 грн./354 дн. х 14 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 354,76 грн., сума недоплати - 132,44 грн.

Відпустка березень- червень 2004 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 9569,35 грн. З урахуванням коефіцієнту 1, 7 згідно наказу №717 від від 01.08.2003 року 12064,21грн . Сума відпускних складає 783,84 грн. з розрахунку ( 12064,21 грн./354 дн. х 23 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 621,92 грн., сума недоплати - 161,92 грн.

Відпустка червень- серпень 2004 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 9794,35 грн. З урахуванням коефіцієнту 1, 7 згідно наказу №717 від від 01.08.2003 року , 1,136 згідно наказу №391 від 21.04.2004 року становить 12057,32 грн . Сума відпускних складає 1738,59 грн. з розрахунку ( 12057,32 грн./354 дн. х 51 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 1412,70 грн., сума недоплати - 325,89 грн.

Відпустка грудень 2004 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 11196,60 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,136 згідно наказу №391 від 21.04.2004 року,1,0584 згідно наказу № 952 від 15.09.2004 року становить 12230,20 грн . Сума відпускних складає 309,15 грн. з розрахунку ( 12230,20 грн./356 дн. х 9 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 283,05 грн., сума недоплати - 26,10 грн.

Відпустка лютий 2005 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 11991,75 грн. З урахуванням коефіцієнту 1, 0584 згідно Наказу № 952 від 15.09.2004 року, 1, 2014 згідно наказу №331 від 21.03.2005 року , 1,2 наказ № 83 від 24.01.2005 року становить 12655,58 грн . Сума відпускних складає 426,60 грн. з розрахунку ( 12655,58 грн./356 дн. х 12 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 404,16 грн., сума недоплати становить 22,44 грн.

Відпустка березень- червень 2005 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 12559,79 грн. З урахуванням коефіцієнту 1, 0584 згідно Наказу № 952 від 15.09.2004 року, 1,25 згідно наказу №83 від 24.01.2005 року , 1, 2014 згідно наказу №331 від 21.03.2005 року , 1,2 наказ № 83 від 24.01.2005 року становить 15663,31 грн . Сума відпускних складає 4147,28 грн. з розрахунку ( 15663,31 грн./355 дн. х 94 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 3325,72 грн., сума недоплати становить 821,56 грн.

Відпустка червень липень 2005 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 13628,36 грн. З урахуванням коефіцієнту 1, 2014 згідно наказу №331 від 21.03.2005 року , 1,2 наказ № 83 від 24.01.2005 року становить 13628,36 грн . Сума відпускних складає 1257,48 грн. з розрахунку ( 15942,31 грн./355 дн. х 28 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних 1074,92 грн., сума недоплати становить 182,56 грн.

Відпустка липень 2005 року

Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці 13852,27 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,2014 №331 від 21.03.2005 року становить - 15960,25 грн. Сума відпускних складає 721,28 грн. з розрахунку ( 15960,25 грн./354 дн. х 16 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 625,92 грн., сума недоплати становить 95,36 грн.

Отже, з урахуванням положень вказаної Спільної постанови, недоплата заробітної плати за відпустки позивача складає 2792,01 грн. ( 3932,41 грн х 0,71).

Як встановлено матеріалами справи, за заявою позивача, ПАТ "Євраз ОСОБА_2" позивачу у травні 2012 року, виплачена нарахована заробітна плата за час відпусток у сумі 2826,36 .

Таким чином, з урахуванням того, що позивачу за його заявою виплачено всі суми недоплаченої заробітної плати за час відпусток, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача в рахунок недоплаченої заробітної плати за час відпусток за перірод з 10.10.2000 року по 22.07.2005 року у сумі 1106,05 грн .

Заява представника відповідача про застосування строків позовної давності щодо вимог до 01.08.2001 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивач дізнався зі Спільної постанови № 3 від 06.02.2012 року.

Норми ЦК України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257), а також спеціальну позовну давність (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність. Крім того, частина перша статті 268 ЦК України містить перелік позовних вимог, на які позовна давність взагалі не поширюється, а в частині другій цієї статті зазначено, що законом можуть бути встановлені додатково інші вимоги, на які не поширюється позовна давність.

Згідно положень ст.238 КЗпП України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - до 01.08.2001 року) при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних йому сум без обмеження будь-яким строком.

Частинами 1,2 статті 233 КЗпП України зі змінами, внесеними після 01.08.2001 року, передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного ОСОБА_2 України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

У зв'язку з чим, на думку суду, позивачем не пропущено строк позовної давності.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення витрат компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги за період з 01.02.2002 року по квітень 2012 року суд виходить з наступного.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-III таПостановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток.

Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими.

Таким чином, при розрахунку суми компенсації застосовується "чиста" заробітна плата, тобто нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також внесків до соціальних фондів.

Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону).

Рішенням Конституційного ОСОБА_2 України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Оскільки, у 2012 році ПАТ "ЄВРАЗ ОСОБА_2" нараховано та виплачено позивачеві заробітну плату за період відпусток з жовтня 2000 року по липень 2005 року суд уважає, що наявні підстави для нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та приходить до висновку, що така компенсації повинна розраховуватися з січня 2002 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості.

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у зв'язку з тим, що адміністрація підприємства, в порушення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати", нарахувавши та виплативши не донараховану заробітну плату за період відпусток з березня 2002 року по лютий 2007 року, не нарахувала і не виплатила передбачену законом компенсацію. Заробітна плата відноситься до доходу, на який нараховується компенсація. Вини позивача в неотриманні заробітної плати, на яку нараховується компенсація, немає, оскільки його заробітна плата та компенсація не нараховувалась і не виплачувалась, хоча такий обов'язок лежить на роботодавцеві, за нарахуванням та отриманням заробітної плати він змушений був звертатись із відповідною заявою, що не передбачено нормами Кодексу Законів про Працю України та Законом України "Про оплату праці".

Розраховуючи суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушення встановлених строків виплати заробітної плати, суд виходить з наступного.

Сума компенсації за період відпустки січень - лютий 2002 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з лютого 2002року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 165,43 грн. і становить: (98,45 (лютий-грудень 2002р.) х 108,2 (2003 р.) х 112,3 (2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 165,43) : 100 = (270,99 - 100) : 100 х 165,43 = 1,7099 х 165,43 = 282,87 грн.

Березень квітень 2002року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 278,32 грн.

71% від 278,32 грн. складає 197,61 грн.

Сума компенсації за період відпустки березень-квітень 2002 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з квітня 2002року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 197,61 грн. і становить: (100,55 (квітень-грудень 2002р.) х 108,2 (2003 р.) х 112,3 (2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 197,61) : 100 = (276,77 - 100) : 100 х 197,61 = 1,7677 х 197,61 = 349,31 грн.

Травень - червень 2002року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 200,56 грн.

71% від 200,56 грн. складає 142,40 грн.

Сума компенсації за період відпустки травень-червень 2002 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з червня 2002року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 142,40 грн. і становить: (99,46 (червень-грудень 2002р.) х 108,2 (2003 р.) х 112,3 (2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 142,40) : 100 = (273,77 - 100) : 100 х 142,40 = 1,7377х 142,40 = 247,45 грн.

Жовтень - листопад 2002року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 77,00 грн.

71% від 77,00 грн. складає 54,67 грн.

Сума компенсації за період відпустки жовтень-листопад 2002 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з листопада 2002року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 54,67 грн. і становить: (102,1 (листопад-грудень 2002р.) х 108,2 (2003 р.) х 112,3 (2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 54,67) : 100 = (281,04 - 100) : 100 х 54,67 = 1,8104 х 54,67 = 98,97 грн.

Вересень-жовтень 2003року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 418,32 грн.

71% від 418,32 грн. складає 297,01 грн.

Сума компенсації за період відпустки вересень жовтень 2003 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з жовтня 2003року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 297,01 грн. і становить: (104,8 (жовтень-грудень 2003 р.) х 112,3 (2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 297,01) : 100 = (266,61 - 100) : 100 х 297,01 = 1,6661 х 297,01 = 494,85 грн.

Січень 2004року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 132,44 грн.

71% від 132,44 грн. складає 94,03 грн.

Сума компенсації за період відпустки січень 2004 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з лютого 2004року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 94,03 грн. і становить: (110,76 (лютий-грудень 2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 94,03) : 100 = (250,91 - 100) : 100 х 94,03 = 1,5091 х 94,03 = 141,90 грн.

Березень - червень 2004року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 1118,86 грн.

71% від 1118,86 грн. складає 794,39 грн.

Сума компенсації за період відпустки березень-червень 2004 року:

визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з квітня 2004року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 794,39 грн. і становить: (109,9 (квітень-грудень 2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 794,39) : 100 = (248,96 - 100) : 100 х 794,39 = 1,4896 х 794,39 = 1183,32 грн.

Червень-серпень 2004року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 325,89 грн.

71% від 325,89 грн. складає 231,38 грн.

Сума компенсації за період відпустки червень-серпень 2004 року:

визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з липня 2004року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 231,38 грн. і становить: (107,60 (липень-грудень 2004 р.) х 110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 231,38) : 100 = (243,75 - 100) : 100 х 231,38 = 1,4375 х 231,38 = 332,61 грн.

Грудень 2004року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 26,10 грн.

71% від 26,10 грн. складає 18,53 грн.

Сума компенсації за період відпустки грудень 2004 року:

визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з січня 2005року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 18,53 грн. і становить: (110,3 (2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 18,53) : 100 = (226,53 - 100) : 100 х 18,53 = 1,2653 х 18,53 = 23,45 грн.

Лютий 2005року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 22,44 грн.,

71% від 22,44 грн. складає 15,93 грн.

Сума компенсації за період відпустки лютий 2005 року:

визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з березня 2005року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 15,93 грн. і становить: (107,43 (березень-грудень 2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 1223,47) : 100 = (220,64 - 100) : 100 х 1223,47 = 1,2064 х 15,93 = 19,22 грн.

Березень-червень 2005року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 821,56 грн.

71% від 821,56 грн. складає 583,31 грн.

Сума компенсації за період відпустки березень-червень 2005 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з квітня 2005року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 583,31 грн. і становить: (105,7 (квітень-грудень 2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 583,31) : 100 = (217,08 - 100) : 100 х 583,31 = 1,1708 х 583,31 =682,94 грн.

Червень-липень 2005року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 182,56 грн.

71% від 182,56 грн. складає 129,62 грн.

Сума компенсації за період відпустки червень-липень 2005 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з липня 2005року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 129,62 грн. і становить: (103,75 (липень-грудень 2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 129,62) : 100 = (213,08 - 100) : 100 х 129,62 = 1,1308 х 129,62 = 146,57 грн.

Липень 2005року позивачу була надана відпустка і сума невиплаченої заробітної плати складала 95,36 грн.

71% від 95,36 грн. складає 67,71 грн.

Сума компенсації за період відпустки липень 2005 року: визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з серпня 2005року по квітень 2012року включно (позивачем отримані кошти за його заявою у травні 2012р.) за даний період на 71% суми чистої невиплаченої заробітної плати у розмірі 67,71 грн. і становить: (103,44 (серпень-грудень 2005р.) х 111,6 (2006р.) х 116,6 (2007р.) х 122,3 (2008 р.) х 112,3 (2009 р.) х 109,1 (2010р.) х 104,6 (2011р.) х 100,7 (січень-квітень 2012 р.) 100) х 67,71) : 100 = (212,44 - 100) : 100 х 67,71 = 1,1244 х 67,71 = 76,13 грн.

Компенсація втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги становить 4079,59 грн.:282,87 +349,31 +247,45 + 98,97 + 494,85 + 141,90 + 1183,32 + 332,61 + 23,45 + 19,22 + 682,94 + 146,57 + 76,13 = 4 079,59 грн.

Вирішуючи позовні вимоги у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.07. 2005 року по 22.05.2015 року у розмірі 156 666,24 грн суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, шо належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного ОСОБА_2 України від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012, дає підстави вважати, шо невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку під час звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а під час не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки при звільненні здійснюється відповідно до Постанови КМУ № 100 від 8 лютого 1995 року.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8Порядку).

Згідно з розділом 3 Порядку: усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатності.

Відповідно до п.8 розділу 4 Порядку: нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Кількість робочих днів позивача у січні 2005року становить 18 днів, кількість робочих днів у лютому 2005року становить 14 днів.

Середньомісячне число робочих днів розраховується: (18+14):2=16 днів

Заробітна плата позивача усічні 2005 року становить 1437,27 грн., у лютому 2005року 1218,20 грн.

Середньоденна заробітна плата Позивача за два останніх місяця становить:

(1437,27+1218,20): (18+14)= 2655,47 : 32 = 82,98 грн.

Середній заробіток за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати Позивача за період з 23.07.2005року по 01.05.2015року складає:

За період з 23.07.2005року по 22.05.2015року: 16днів х 82,98 грн. х 118міс. = 156 666,24 грн.

В п.20 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13 зазначено, що у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

При частковому задоволенні позову працівника, суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми , на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотність цієї частки, порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин.

Суд, враховуючи, що розмір середнього заробітку , виходячи з меж позовних вимог, складає 156666,24 грн , вважає за необхідне при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку врахувати положення п.п. 20 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України « Про практику застосування законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13 , істотність розміру середнього заробітку за час затримки виплат порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин по справі, зокрема, що заборгованість підприємства утворилась за весь час роботи позивача, відсутність умислу підприємства в невиплаті спірної суми позивачеві та подальші дії відповідача , спрямовані на виплату сум недоплати в добровільному порядку та співмірність заявлених вимог. Враховуючи наведене на користь позивача необхідно стягнути 5500 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача у розмірі 5000 грн, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають частковому задоволенню.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, підлягають задоволенню частково, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 500 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі суд виходить з наступного.Відповідно до п.47 -48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " №10 від 17.10.2014 року, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Позовні вимоги обґрунтовані, оскільки вичерпний перелік наданих позивачу юридичних послуг вказаний в п.4 Договору про надання юридичних послуг від 17.06.2012 року (а.с. 155 т.1).

Таким чином, позовні вимоги позивача про відшкодування йому витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10-11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 21 Закону України "Про відпустки", Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у сумі 4079,59 грн , без утримання податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5500 грн , без утримання податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 у рахунок моральної шкоди 500 грн.

Стягнути ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування витрат на правову допомогу 2923,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " ЄВРАЗ ОСОБА_2" на користь держави судовий збір 243 грн 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис