Провадження №2/761/1126/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Чайка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги; трьох відсотків річних, інфляційних втрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1, з якого просив суд стягнути на свою користь суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі - 9 367,49 грн.; інфляційні нарахування у розмірі - 6 078,34 грн., 3,0 % річних в сумі - 1 368,73 грн., а також понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є наймачем квартири АДРЕСА_1, у ній проживає, але не в повному обсязі сплачує плату за комунальні послуги. Так, за час проживання у вказаній квартирі відповідачу надавались комунальні послуги, а саме: холодне водопостачання, гаряче водопостачання, користування тепловою енергією, вивезення побутових відходів, водовідведення, газ, а також інші послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

До того ж відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг, однак платежі здійснювала не регулярно, внаслідок чого утворився борг за період з 01.04.2007 року по 01.04.2013 року, що складає - 9 367,49 грн., оскільки відповідач у добровільному порядку борг не погашає, позивач вимушений був звернутися до суду за його примусовим стягненням, а також просив суд стягнути інфляційні втрати та 3,0 % річних.

До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить розглядати справу у відсутність свого представника.

Відповідач у судовому засіданні визнав, що в нього наявний борг за оплату житлово-комунальних послуг, проте вказав про те, що його розмір є меншим, ніж вказано у позові.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.

Дане підприємство за відповідну плату здійснює забезпечення власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень (споживачів) житлово-комунальними послугами (п. 2.2. статуту).

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу.

Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Дані платежі і платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками, наймачами і орендарями вносяться не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом - відповідач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1. Згідно довідки Форми №3, складеної працівниками КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» вбачається, що відповідач є власником особового рахунку вищезазначеної квартири, у ній він проживає і зареєстрований.

Згідно із розрахунком боргу по квартирній платі та платі за комунальні послуги, проведеним працівниками бухгалтерії позивача, заборгованість відповідача за період з 01.04.2007 року по 01.04.2013 року становить - 9 367,49 грн., на які нараховані інфляційні втрати в розмірі - 6 078,34 грн.; 3,0 % річних в сумі - 1 368,73 грн. Вказана заборгованість утворилася, внаслідок систематичної не сплати в повному обсязі нарахувань за період з 01 квітня 2007 року по 01 квітня 2013 року.

В той же час розрахунок боргу проведено згідно таблиці і розпочинається з наявного боргу з 01.04.2007 року в сумі - 5326,15 грн. Між тим, у позовній заяві позивач просить стягнути борг тільки з 01.04.2007 року, тобто саме з цього часу борг повинен був бути обчислений спочатку. Крім того, щодо вказаної суми боргу до 01.04.2007 року до суду позивачем не надано жодного доказу про підстави його виникнення і нарахування, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

З врахуванням того, що ніяких доказів нарахування суми боргу в розмірі - 5326,15 грн. до 01.04.2007 року суду позивачем надано не було, тому суд вважає за необхідне стягнути тільки ту заборгованість, що виникла після 01.04.2007 року, рахуючи цю дату як початкову для обчислення розміру боргу.

Вимогами ч.3 ст.815 ЦК України, ч. 1 ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов'язки за договором найму житла є солідарними (ч. 3 ст. 816 ЦК України).

Таким чином, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що у відповідача виник нормативно встановлений обов'язок споживача, передбачений Законом України «Про житлово-комунальні послуги», оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за квартирну плату та комунальним послугам обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з тим, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за квартирну плату та комунальні послуги, на підставі ст. 615, 625 ЦК України, підлягають задоволенню і вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних.

За таких обставин, необхідно стягнути суму боргу в розмірі - в розмірі - 4041,34 грн. (9367,49 - 5326,15), інфляційні нарахування у розмірі - 3241,34 грн.; 3% річних від суми боргу у розмірі - 728,44 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі ст.ст.64, 66, 67, 162 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року зі змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» суму заборгованості за комунальні послуги в розмірі - 4041,34 грн.; інфляційні нарахування у розмірі - 3241,34 грн.; 3% річних від суми боргу у розмірі - 728,44 грн.; судовий збір у розмірі - 243,60 грн., а всього кошти в розмірі - 8 254 (вісім тисяч п'ятдесят чотири) гривні 72 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: