Справа № 492/1189/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі головуючого судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідачки, в якому просив визнати дії ОСОБА_4 такими, що перешкоджають йому у здійсненні ним права користування та розпорядження власним майном, яке належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД № 000902 та накладної № 83 від 10 березня 2009 року та зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, для чого дозволити ОСОБА_3 відвантажити та вивезти з будинку відповідачки будівельні матеріали, зокрема 8 м3 штучного каменю, 30 листів шиферу, 6 м3 будівельного лісу, на загальну суму 2400 грн., які він отримав разом з іншими пайщиками в рахунок майнового паю після розбирання та поділу в долях будівлі ферми № 2 телятника 4-х рядного. В поданому до суду позові позивач посилається на те, що з 25 січня 1997 року перебував у шлюбі з відповідачкою, який був розірваний рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 30 липня 2012 року. 10 березня 2009 року за рахунок майнового паю ним разом з іншими пайщиками були отримані будівля ферми № 2 телятнику 4-х рядного. Будівлю ферми в подальшому було розібрано пайщиками на будівельні матеріали та поділено у долях, у тому числі позивачу на суму 2400,00 грн. Свою долю майнового паю - 8 м3 штучного каменю, 30 листів шиферу, 6 м3 будівельного лісу позивач розвантажив за місцем проживання відповідачки. У травні 2014 року позивач звернувся до відповідачки з проханням повернути йому майно, що належить йому на праві особистої власності, оскільки доля майнового паю була ним успадкована після смерті першої дружини, однак ОСОБА_4 відповіла відмовою, що зумовило звернення позивача до суду.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, що відповідає положенням ст. 158 ЦПК України. При цьому відповідачка ОСОБА_4 в поданій до суду заяві зазначила, що подану ОСОБА_3 позовну заяву не визнає, оскільки вона є необґрунтованою.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази, давши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані з захистом права власності, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідачка у справі ОСОБА_4 з 25 січня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 30 липня 2012 року, яке набрало законної сили 10 серпня 2012 року (а.с. 13).

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач, в якості доказів надав суду наступні документи.

Копію свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ОД-02 № 000902 від 05.11.2001 року, згідно якого частка майна ОСОБА_3 пайового фонду підприємства визначена у сумі 9056 грн.; виписку з протоколу засідання комісії по реформуванню колишнього КСГП «Деленське» Арцизького району Одеської області від 18 квітня 2002 року та накладну № 83 від 10 березня 2009 року, згідно яких в рахунок майнового паю будівлю телятника ферми № 2 вартістю 13 236,00 грн., передано ОСОБА_5 (2400 грн.), ОСОБА_6 (2400 грн.), ОСОБА_7 (2400 грн.), ОСОБА_8 (2400 грн.), ОСОБА_9 (2400 грн.), ОСОБА_10 (1236 грн.) (а.с. 7 - 8), а також довідку № 191, видану 26 вересня 2013 року ФГ «Деленське» про те, що майновий пай ОСОБА_3 без багаторічних насаджень складає 8195 грн. Видано майна на суму: живність - 615 грн.; будівельні матеріали: будівля ферми № 2 - 2400 грн., силосна яма - 1090 грн.; виготовлення державного акту - 100 грн. Залишок майна станом на 01 червня 2013 року складає 3991 грн. (а.с. 9). Згідно довідки № 733, виданої 12 червня 2014 року ФГ «Деленське» майновий пай в сумі 9056 грн., померлої ОСОБА_11 оформлений на чоловіка ОСОБА_3 на підставі свідоцтва серії ОД-02 № 000902 від 05.11.2001 року (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2000 року ОСОБА_3 після смерті дружини ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 16) успадкований сертифікат на право на земельну частку (пай) в ККСП «Деленське», розміром 4,2 умовно-кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 11).

Чинне законодавство гарантує непорушність права власності.

Так, згідно з вимогами чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном саме власник майна має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст.317 ЦК України).

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Ст. 60 ЦПК України на сторони покладено обов'язок по доведенню обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка відповідно передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_3 надав суду в якості доказів документи, які підтверджують його право власності на майновий пай у СПК «Деленське», розмір майнового паю та перелік майна, яке передано ОСОБА_3 і не надав суду жодного переконливого доказу, який би підтвердив, що саме 8 м3 штучного каменю, 30 листів шиферу, 6 м3 будівельного лісу, на загальну суму 2400 грн., які, за твердженням позивача, він отримав разом з іншими пайщиками в рахунок майнового паю після розбирання та поділу в долях будівлі ферми № 2 телятника 4-х рядного, належать йому на праві власності та більш того знаходяться за місцем проживання відповідачки у справі ОСОБА_4 ОСОБА_3 не було надано доказів навіть того, що від розбирання будівлі ферми № 2 телятника 4-х рядного ним отримано саме такий будівельний матеріал та саме у такій кількості, у зв'язку з чим ОСОБА_3 не виконав обов'язок, покладений на нього ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Таким чином, вирішивши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених ОСОБА_3, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають також задоволенню і вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідачки суми судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, суд -,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду