РІШЕННЯ

іменем України

"08" жовтня 2015 р. 145/1287/15-ц

2/145/698/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Селищанської сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 08 вересня 2012 року померла її мати - ОСОБА_3. Після її смерті залишилось майно, що знаходиться у с.Селище Тиврівського району Вінницької обалсті.

Після смерті матері залишилось два спадкоємці вона та її брат ОСОБА_2.

Згідно заповіту все своє майно матір заповіла її братові ОСОБА_2, їй ніякого майна матір не заповіла.

Таким чином згідно даного заповіту її брат є єдиним спадкоємцем усього майна, що належало її матері.

Оскільки існував заповіт, правовстановлюючих документів на майно вона не мала, про наявність обов'язкової частки у спадщині їй було невідомо, то і до нотаріальної контори не зверталась. Але нещодавно їй зателефонував брат і повідомив, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті їх матері. Тоді вона звернулася в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини після смерті матері. Їй повідомили, що вона пропустила термін на подачу заяви про прийняття спадщини та порадили звернутись в суд.

Саме через це нею було пропущено термін на звернення. На її думку дана причина пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини є поважною.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Просить визначити для неї додатковий строк тривалістю два місяці для подання до Тиврівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 08.09.2012 року в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених в заяві. Пояснила, що про заповіт вона дізналась в межах шестимісячного строку. Брат просив її поїхати до нотаріуса та відмовитись від спадщини. Тоді вона поїхала до нотаріуса і вияснила, що вона має право на 1/6 частину спадкового майна, так як вона одна їз трьох дітей. Вона заяви ніякої не писала і сказала нотаріусу і своїй сестрі ОСОБА_4 з якою в них одна мама і різні батьки, яка живе в м. Гнівані, що заяви про відмову не писала, нехай все буде як мама заповіла, знає що мати все майно заповіла своїй дочці ОСОБА_4 та сину ОСОБА_2, а при житті в 2007 році її мати дала їй 3000 доларів США. Вона в нотаріуса писала відмову від частини будинку в с. Селище, по вул. Першотравневій, 35.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що ОСОБА_1 із самого початку не погоджувалась із мамою яка поділила між ним і ОСОБА_4А спадщину в рівних частках, йому ОСОБА_4А після смерті матері це сказала. Він із ОСОБА_4 поїхали до державного нотаріуса ОСОБА_5, де ОСОБА_4 написала заяву про відмову від спадщини. Він повідомив позивачку про зміст заповіту протягом шести місяців з дня смерті матері, просив щоб дала згоду на оформлення 1/6 спадщини на нього. Ходила до нотаріуса, але згоди не дала і 1/6 частина залишилась не оформлена. В позовній заяві сестра пише неправду, він їй нещодавно не телефонував, а дзвонив їй економіст із ОСОБА_6 сільськогосподарського підприємства тому, що 1/6 паю ні на кого не оформлена і виникають незручночті при укладенні договору оренди.

Позивачка ОСОБА_1 доповнила, що думала якщо не відмовилась від 1/6 частини, то всю землю оформить брат, а вийшло що 1/6 землі йому не дали і тому вона тепер вирішила звернутись в суд із заявою про надання додаткового строку для подання заяви, щоб не втратити дану частку.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради в судове засідання не зявився. ОСОБА_6 сільська рада подала суду заяву, в якій просить позов розглянути у відсутності її представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що 08.09.2012 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина.

На 5/6 частину спадщини видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 на земельні ділянки.

Позивака, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ч. 1 ст. 1241 має право на обов'язкову частку у спадщині.

ОСОБА_1 не знала про право на обов'язкову частку у спадщині, а тому не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Сукупність досліджених доказів свідчить про можливість визнання пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки зазначені нею докази не спростовуються матеріалами справи, що є підставою для визначення їй, як спадкоємеці додаткового строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 08.09.2012 року.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе надати позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці. Суд вважає, що такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст.1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1241, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. №7, -

вирішив :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 10.09.2012 р. в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

Початок строку перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.