Справа №: 272/1201/14-ц
Провадження № 2/272/20/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Н.П.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача Павелківської сільської ради - Опанасюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павелківської сільської ради про визнання права власності на спадкові земельні ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Павелківської сільської ради про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, недійсним рішення Павелківської сільської ради та визначення порядку користування земельними ділянками суд ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, яка постійно проживала в с.Павелки, Андрушівського району. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок по АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,25 - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,31 га. -для ведення особистого селянського господарства в с. Павелки, Андрушівського району, Житомирської області. Позивач єдиний спадкоємець за законом першої черги. Вона прийняла спадщину шляхом подання в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак позивач не може реалізувати свої спадкові права на земельні ділянки, оскільки на них не були виготовлені Державні акти. Позивач просить визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернулась з позовними вимогами, які в ході розгляду справи збільшила та уточнила. Вона зазначає, що їй належить ? частина житлового будинку по АДРЕСА_1, як спадщина після смерті її баби ОСОБА_6, яка померла в 1996 році. Власником другою половини даного будинку є ОСОБА_1 Однак нотаріальною конторою видане Сеніч свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок, що є незаконним та неправильним. З цих же підстав є недійсним і рішення виконкому Павелківської сільської ради від 11.07.1995 року "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам", яким незаконно вирішено передати у власність ОСОБА_5 всю земельну ділянку по АДРЕСА_1, загальною площею 0,56 га. Позивач за зустрічним позовом просить визнати частково недійсним в ? частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Андрушівською держнотконторою після померлої ОСОБА_5 на ім"я ОСОБА_1, визнати недійсним рішення виконкому Павелківської сільської ради від 11.07.1995 року про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0, 25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0, 31 га. для ведення особистого селянського господарства та встановити порядок користування даними земельними ділянками, виділивши їй 1/2 даних земельних ділянок , що прилягають до належної їй частини житлового будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зустрічні вимоги не визнала. Вона пояснила, що ОСОБА_2 є спадкоємцем суміжної земельної ділянки після смерті своєї баби. Тому вона має право на спадкування земельної ділянки саме після смерті баби ОСОБА_6 Однак вона не заперечує, щоб ОСОБА_2 мала можливість обслуговування своєї частини будинку, тому згода з врахуванням цього виготовити технічну документацію.

Позивач за зустрічним позовом підтримала свої позовні вимоги, та пояснила, що насправді вона не претендує на ? частину земельних ділянок, право на спадкування яких має ОСОБА_1, оскільки їй достатньо земельної ділянки, яку вона спадкує після смерті своєї баби, яка є суміжною. Але вона просить виділити їй всю частину земельної ділянки ОСОБА_1, яка знаходиться перед будинком Разом з тим остаточно просила всі її позовні вимоги задовольнити.

Представник Павелківської сільської ради позов ОСОБА_1 визнав, а позов ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що первісне землекористування було оформлене на ОСОБА_5 та ОСОБА_6, спадкоємцями яких є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Кожному із спадкодавців були передані у власніть земельні ділянки, в тому числі і по 0.25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач ОСОБА_1 її спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 в с. Павелки, Андрушівського району. Однак рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.01.2015 року нотаріальне свідоцтво визнане частково недійсним, тому з врахуванням даного рішення ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_5 ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1. Із тексту рішення та рішення виконкому Павелківської сільської ради від 27.11.2014 року №55 видно, що право власності за померлою ОСОБА_5 на цілий житловий будинок було визнане помилково (а.с. 81, 90 ).

Оскільки свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок на ім"я ОСОБА_1 визнане частково недійсним рішенням суду, тому підстави для задоволення позову ОСОБА_2 щодо визнання його частково недійсним відсутні. Так як з цих же підстав ОСОБА_2 просить визнати недійсним рішення виконкому Павелківської сільської ради від 11.07.1995 року про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_5, тому і в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Власником іншої ? частини будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_6

Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_5, а ОСОБА_2 спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_6

Рішенням виконкому Павелківської сільської ради від 11.07.1995 року ОСОБА_5 були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,31 га для ведення особистого селянського господарства .

Рішенням виконкому Павелківської сільської ради від 10.01.1996 року ОСОБА_6 були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,17 га. для ведення особистого селянського господарства .

Згідно пояснень представника Павелківської сільської ради та наданих сільською радою схем земельних ділянок з описом меж земельних ділянок, що належали померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , видно, що за життя ОСОБА_6 погодила межі земельної ділянки ОСОБА_5 і навпаки ОСОБА_5 погодила межі земельної ділянки ОСОБА_6.(а.с.92.93). Будь-яких доказів про існування між ними спору відносно розмірів та розташування даних земельних ділянок суду не надано. Згідно пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні, вона також щодо даних розмірів не заперечує.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 мають право на спадкування того майна, яке належало спадкодавцям, після смерті яких вони спадкують.

Згідно пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що фактично житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка була передана у власність ОСОБА_5 і з її дозволу ОСОБА_6 зі сторони своєї суміжної земельної ділянки користувалась проходом до належної їй частини будинку. В ході розгляду справи позивачем ОСОБА_1 за участю ОСОБА_2 був виготовлений план фактичного користування земельними ділянками по АДРЕСА_1 с. Павелки, в якому враховано розташування житлового будинку та можливість користування ним ОСОБА_2 (а.с.70).

Виходячи із зазначеного вище плану можна зробити висновок, що із земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_5 фактично у її користуванні знаходилась земельна ділянка загальною площею 0,4652 га. Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом має право на її спадкування: відповідно 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0.2152 га. для ведення особистого селянського господарства. В зв"язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо виділення їй 1/2 частини земельних ділянок, що були передані у власність ОСОБА_5 задоволенню не підлягають, так як вона не є спадкоємцем майна ОСОБА_5, однак вона не позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування земельної ділянки в межах переданих у власність ОСОБА_6, спадкоємцем якої вона є. Проте таких вимог вона не заявляла, а отже і неможливе встановлення порядку користування суміжними земельними ділянками, оскільки ОСОБА_2 не є їх законним користувачем чи власником.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0, 2152 га. для ведення особистого селянського господарства, які були передані у власність ОСОБА_5 рішенням Павелківської сільської ради від 11.07.1995 року, по АДРЕСА_1, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя:В. М. Палазюк