АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1169/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника апелянта - ОСОБА_1; представника третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

О.О. - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року по справі за позовом першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади до Петриківської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Петриківської сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року перший заступник прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади звернувся в суд з позовом до Петриківської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Петриківської сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на землю.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці площею 0,07 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ТР №025707, виданого на ім'я ОСОБА_5 та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-799. ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, що знаходиться на належній їй на праві власності земельній ділянці площею 0.081 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №665487. Висновком експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи №2-486/13-22 від 04.09.2013 року у справі №1915/4409/12 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2. ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - Петриківська сільська рада про усунення перешкод в користуванні проїзною частиною дороги, встановлено, що площа присадибної земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. Молодіжна,16 в с. Петриків відповідає Державному акту на право приватної власності на землю серії І-ТР №025707, виданому на ім'я ОСОБА_5: площа присадибної земельної ділянки ОСОБА_2 є меншою на 3-12 кв.м. за площу, зазначену у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №665487. Водночас, фактичний розмір (ширина) вул. Молодіжна, в с. Петриків Тернопільського району навпроти домогосподарств ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не відповідає плану забудови вказаної вулиці складеного проекту в 1970 році, оскільки згідно довідки відділу містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації №74-1-15/13 від 17.07.2013 року, вул. Молодіжна в с. Петриків передбачена шириною 14 м., а фактично у спірному місці є 5,5 м. Зокрема, при дослідженні генплану села Петриків, розробленого Інститутом Укрземпроект, експертом встановлено, що частина земельної ділянки громадського користування, якою користується ОСОБА_3, площею 0,0046 га, має відноситись до вул. Молодіжна, як і частина земельної ділянки ОСОБА_2, площею 0,0181 та. яка має відноситися до вул. Молодіжна.

Таким чином, внаслідок допущеної помилки під час видання ОСОБА_7 актів на право приватної власності на землю І-ТР №025707 і Р1 №665487 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незаконно передано у приватну власність частини земельної ділянки загального користування вул. Молодіжна в с. Петриків, у зв'язку з чим вона звузилась, що не дає змоги членам територіальної громади безперешкодно використовувати її за цільовим призначенням. Вказані обставини заподіюють шкоду законним правам та інтересам останніх, тому просить визнати незаконним і скасувати рішення Петриківської сільської ради від 28.03.2002 року №267; визнати недійсними видані громадянам ОСОБА_7 акти на право власності на земельні ділянки, зокрема: виданий ОСОБА_5 ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю серії І-ТР №025707; виданий ОСОБА_2 ОСОБА_7 акт на право власності на землю серії PI №665487.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади до Петриківської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Петриківської сільської ради від 28 березня 2002 року №267, визнання недійсними державних актів на право власності на землю серії І-ТР №025707 (ОСОБА_5І.), серії Р1 №665487 (ОСОБА_2М.) - відмовлено.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, визнати незаконним і скасувати рішення Петриківської сільської ради від 28.03.2002 року №267, визнати недійсними видані громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки, зокрема: виданий ОСОБА_5 ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю серії І-ТР №025707 та виданий ОСОБА_2 ОСОБА_7 акт на право власності на землю серії Р1 №665487, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального права.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник відповідача -Петриківська сільрада в судове засідання не зявились, подавши заяву про слухання справи у їх відсутності.

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3О ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади, суд першої інстанції виходив з того, що не здобуто доказів того, що відповідачем порушуються законні права та інтереси жителів територіальної громади с. Петриків Тернопільського району, в тому числі відсутність змоги членами територіальної громади безперешкодно використовувати частину земельної ділянки загального користування вул. Молодіжна в с. Петриків Тернопільського району для проїзду.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону (ст. 373 ЦК України).

Відповідно до ст. 319 ЦК України та ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками.

Суб'єктами права власності на землю є громадяни України та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (ст.78 ЗК України).

Судом встановлено, що на підставі рішення двадцять другої сесії двадцять третього скликання Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №267 від 28.03.2002 року ОСОБА_5 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Петриків по вул. Молодіжна,16 (а.с. 102).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ТР №025707, виданого 26.06.2002 року, ОСОБА_5 на підставі рішення двадцять другої сесії двадцять третього скликання Петриківської сільської ради народних депутатів від 28.03.2002 року №267 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 12-13).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.05.2012 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_8, ОСОБА_3 є спадкоємцем майна після смерті чоловіка ОСОБА_5 : земельної ділянки площею 0.07 га., яка розташована на території с. Петриків Петриківської сільської ради Тернопільського району.

Із договору купівлі-продажу земельної ділянки АЕР №907329 від 03.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку площею 0,081 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю серії Р1 №665487) (а.с.15, 142).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є членами територіальної громади с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області. ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_2 у будинку №6а по вул. Ст. Бандери і є сусідами ОСОБА_6, який попередньо звертався до суду з приводу того, що ширина дороги не відповідає плану забудови вказаної вулиці та створює йому перешкоди у користуванні проїжджою частиною дороги.

За вказаних вище обставин судом встановлено, що ОСОБА_3 успадкувала земельну ділянку після смерті чоловіка ОСОБА_5, на яку спадкодавцем, згідно рішення двадцять другої сесії двадцять третього скликання Петриківської сільської ради народних депутатів від 28.03.2002 року №267, було оформлено ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю серії І-ТР №025707, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14.05.2012 року. Такі дії спадкоємця відповідають вимогам закону та погоджуються із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, який у п.10 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказує на те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку купила у ОСОБА_10 про що 03.04.2002 року між ними було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки. На підставі вказаного договору остання оформила оспорюваний ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю серії Р1 №665487.

В силу ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Підставами припинення права власності па земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку: б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; г) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду: е) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом (ст.140 ЗК України).

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Вірним є висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову першого заступника прокурора Тернопільської області, оскільки позивач всупереч вимог ст. 45 ч.2 ЦПК України та ст. 36-1 ЗУ Про прокуратуру, які передбачають звернення прокурора до суду з позовом в інтересах громадянина або держави предявив позов в інтересах територіальної громади -жителі, обєднані постійним місцем проживання у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне обєднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр (ст.1 ЗУ Про місцеве самоврядування) до Петриківської сільради, яка ж представляє територіальні громади та здійснює від її імені та в її інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування.(ст. 10 ЗУ Про місцеве самоврядування), не представивши доказів порушень прав та інтересів самої громади. Матеріали перевірки на які посилається в позовній заяві позивач, до справи не приєднувалися та в судовому засіданні не досліджувалися, а тому суд підставно поставив під сумнів сам факт проведення такої перевірки.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги висновок експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи №2-486/13-22 від 04.09.2013 року (а.с.5-11), на який покликається заступник прокурора Тернопільської області у своїй позовній заяві, так як він є неналежним і недопустимим доказом в даній справі, оскільки був предметом дослідження в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спірною частиною дороги і з цього приводу апеляційний суд Тернопільської області в рішенні від 23.01.2014 року встановив, що спірні земельні ділянки не є частиною дороги, а перебувають у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі державних актів (а.с.163-164).

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено існування обставин, які б свідчили про порушення інтересів самої територіальної громади села, а не окремої особи також не зазначено в чому полягають порушення її прав та інтересів, оскільки, як встановлено в судовому засіданні жителів вул. Молодіжна влаштовує ширина дороги, яку вони безперешкодно використовують за цільовим призначенням, а тому зверталися із колективними заявами до прокурора Тернопільської області про відкликання позовної заяви. (а.с. 108). Крім того, про те, що ця дорога не чинить нікому перешкод в її користуванні свідчать: лист комунального закладу Тернопільської обласної ради Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф №38 від 02.02.2015 року. Центр не володіє інформацією про ширину проїжджої частини дороги по вул. Молодіжній в с. Петрики Тернопільського району. Скарг від водіїв про перешкоди чи обмеження руху по вулиці в адміністрацію закладу не надходило (а.с. 111);

лист Тернопільського районного територіального медичного об'єднання №54 від 29.01.2015 року вказує, що ширина проїжджої частини даної дороги не створює перешкод для виконання свої службових обов'язків водіями автомобілів УАЗ 3962 невідкладної медичної допомоги Тернопільського районного ТМО (а.с. 112);

інформація №260/15 від 12.02.2015 року, надана комунальним підприємства Тернопільводоканал, свідчить про те, щонаявна ширина проїжджої частини дороги по вул. Молодіжна в районі житлових будинків №16 та вул ОСОБА_11, 6а в с.Петриків Тернопільського району дозволяє (при потребі) виконувати ремонті роботи на водопровідних мережах (а.с.113).

лист №3-4/441 від 23.01.2015 року, наданого Управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, у відповідності до вимог ДБН 360-92* Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень до житлових і громадських будинків слід передбачити проїзди завширшки не менше 3,5 м проїзду пожежних машин (а.с.115);

лист №36 від 28.01.2015 року Тернопільський сільський район електромереж ВАТ Тернопільобленерго повідомляє, що наявна ширина проїжджої частини дороги вул. Молодіжна в с. Петриків Тернопільського району не створює перешкод у виконанні своїх службових обов'язків працівниками Тернопільського міського РЕМ (а.с.116).

інформація №13/П-4а.з від 17.01.2015 року, надана УДА І УМВС України в Тернопільській області стосовно того, чи не створює перешкод наявна ширина проїзної частини спірної дороги зазначено, що ширина проїзної частини не являється перешкодою для руху (а.с.117).Водночас, з часу оформлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки їх розмір та конфігурація не змінювалися, ширина дороги по вул.Молодіжна в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області є однаковою від її початку до кінця, що не створює перешкод для руху приватним транспортним, засобам та автомобілям спецслужб. Дана вулиця з часу її заселення є тупиковою. Всі ці обставини підтверджені показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Пункт 7.27 ДБН 360-92 , затверд. Наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури - при проектуванні проїздів і пішохідних шляхів необхідно забезпечити можливість проїзду пожежних машин до житлових і громадських будинків, ширина проїзду повинна бути не менше 3,5 м. Спірна вулиця є тупиковою і фактична її ширина становить 5,5 м, а у тупиковій частині 7 м.

Отже, судом встановлено, що позивачем не надано, а в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження того, що відповідачем порушуються законні права та інтереси жителів територіальної громади с. Петриків, в тому числі відсутність змоги членам територіальної громади безперешкодно використовувати частину земельної ділянки загального користування - вулиці Молодіжна в с. Петриків Тернопільського району.

В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обгрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

Ставлячи питання про визнання недійсними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 025 707, виданого ОСОБА_3 та Державного акту на право приватної власності серії РІ № 665487, виданого ОСОБА_2 , прокурор не вірно визначив правовий статус власників земельних ділянок при предявлені, притягнувши їх третіми особами, а не співвідповідачами, хоча позовні вимоги стосувались безпосередньо прав та обовязків останніх.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади до Петриківської сільської ради, треті особи, які не заявляють, самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Петриківської сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, суд підставно відмовив у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_7 акти були видані з допущенням помилок у зв язку із зміщенням їх земельних ділянок відносно вул. Молодіжна і забудова їх домогосподарств не відповідає плану проекту 1970 року, колегія суддів до уваги не бере, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами по справі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б призвело або могло призвести до невірного вирішення спору.

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317, 313-315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах територіальної громади - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_15