Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/992/15-ц

Провадження №2/377/389/15

19 жовтня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

УСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які зменшив та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8795,37 гривень за період з 26.04.2011 року по 28.10.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 року він є виконавцем житлово-комунальних послуг в м. Славутичі. ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 5522 від 25 грудня 1996 року, є власником квартири в багатоповерхову будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Вказане жиле приміщення підключено до загальноміських систем опалення, водопостачання та водовідведення і забезпечене послугою з утримання будинку та прибудинкової території. На адресу відповідача неодноразово були направлені повідомлення з вимогою укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, на які відповідач не відреагувала і договори не уклала, проте послуги отримувала і тому зобовязана сплатити за надані послуги. Однак, відповідач свого обовязку у повному обсязі не виконала, у звязку з чим за період з 26.04.2011 року по 28.10.2014 року має заборгованість в сумі 8795,37 гривень .

Ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 29 листопада 2013 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвалою судді від 17 вересня 2015 року на стадії відкриття провадження у справі до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 .

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував.

На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та третіх осіб двічі направлялися судові повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до правил ст. 74 ЦПК України, однак всі вони були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно службових відміток підприємства поштового звязку на конвертах судові повістки доставлялись адресатам і не були вручені 19.09.2015 р., 01.10.2015 р., 06.10.2015 р., що свідчить про те, що насправді адресати за місцем проживання відсутні, однак це не звільняє їх від обовязку отримання судових повісток. У цьому випадку відповідно до правила абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК вважається, що судовий виклик вручено належним чином.

У звязку з цим та за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України суд ухвалив за згодою представника позивача заочне рішення на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Славутицької міської ради Київської області № 169-17-IV від 28.02.2003 р. реорганізовано комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» шляхом виділення з його складу структурного підрозділу «Житлово-комунальний цех» і створення на його базі самостійного комунального підприємства «Житлово-комунальний центр».

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27 жовтня 2003 року № 534 погоджено передачу з балансу комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» на баланс комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» обєктів комунальної власності територіальної громади м. Славутича.

Рішенням Славутицької міської ради Київської області від 13.07.2007 р. № 286-14-V визначено комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр» виконавцем житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 1 вересня 2007 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 25 грудня 1996 року приватним нотаріусом Славутицького нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі № 5522, ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки ф. 3 за № 1152 від 27 серпня 2015 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 проживають і зареєстровані чотири особи: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_2 дочка, ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 - син.

Ухвалою від 29 листопада 2015 року по справі № 377/1432/13-ц відмовлено у прийнятті заяви комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

З розрахунку розміру заборгованості вбачається, що станом на 28.10.2014 року заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги становить 8795 гривень 39 копійок.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки (ч. 1).

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2).

Відповідно до ст. 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1).

Двох - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Зокрема, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 204 цього Кодексу правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно правила п. 2 ч. 1 ст. 208 цього Кодексу у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

З матеріалів справи вбачається, що договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до ст. 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги»між сторонами не укладалось.

Згідно правила ч. 1 ст. 218 цього Кодексу недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Факт вчинення правочину з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачем не заперечувалось. З заявою до позивача про відмову від житлово-комунальних послуг відповідач не зверталася, а тому вона зобовязана сплачувати їх в повному обсязі.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч. 1). Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону на споживача покладено, зокрема, обовязок оплачувати житлово комунальні послуги.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків, зокрема мають право на: своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством.

Відповідно до змісту абз. 3 п. 7 Правил власник та наймач (орендар) квартири, зокрема зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи з цього, відповідач повинна виконати обовязок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територій протягом семи днів з дня надання їй позивачем квитанції про оплату послуг, якщо інший строк не встановлений правилами надання окремих видів послуг, затверджуваними в установленому порядку.

Як видно з розрахунку розміру заборгованості відповідач не виконувала належним чином своїх зобовязань по оплаті наданих житлового-комунальних послуг, внаслідок чого має заборгованість за період з 26.04.2011 року по 28.10.2014 року в сумі 8795 гривень 39 копійок, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, сума яких становить 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст. 3, 15, 109, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 8795 гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» судові витрати на суму 243 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено у загальному порядку. Апеляційна скарга може бути подана позивачем протягом десяти днів після його проголошення, а відповідачем у той же строк з дня винесення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька