Справа № 587/2260/14-ц
Провадження № 2/587/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Козловій К.Л.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1

До ОСОБА_2

3-я особа: Сумська державна нотаріальна контора

Про розірвання договору,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що 24 листопада 2005 року вона уклала договір довічного утримання з відповідачем, відповідно до якого передала останній у власність житловий будинок АДРЕСА_1. Укладаючи договір сподівалась на турботу та піклування від онуки. Спочатку та поводила себе належним чином. За останні два роки відповідач будь-яких матеріальних затрат на її забезпечення не несе, за нею не доглядає, медикаментів та одягу не купляє, медиків не викликає. Всі ці обов'язки виконує донька ОСОБА_3 У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору просила розірвати договір довічного утримання.

У судовому засіданні позов підтримала і суду пояснила, що мала п'ятеро дітей: чотирьох доньок та сина. На теперішній час діти її не відвідують, бо відповідач вигнала з будинку її доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому вони повідомили, що до неї ходити не будуть. Їжу готує та продукти харчування їй придбає донька ОСОБА_3, якій вона віддає пенсію. Доньки викликають до неї лікарів. Онука продукти харчування не приховує, але вона харчується тим, що їй готує донька. Одяг та взуття їй купували доньки, речами вона забезпечена. Білизну вона інколи носила прати до доньки ОСОБА_4 з власної волі, ОСОБА_2 не відмовлялась від її обслуговування. У будинку здійснені ремонтні роботи онукою, при цьому допомагали і доньки, коли відносини були добрі. Городом вона не користується за віком. Тетяна не хоче спілкуватись з її дітьми. Позивач бажає самостійно розпорядитись власним будинком.

Представник позивача позов підтримав і суду пояснив, що умови за договором відповідач не виконує, визначена договором сума у розмірі 300 грн. на теперішній час потребує збільшенню більше, ніж до 800 грн. Крім того, відповідач не забезпечує позивача одягом, білизною, не пере її речі, не забезпечує триразовим харчуванням., не придбає ліки.

Відповідач з позовними вимогами не погодилась, подала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що вона належним чином виконує обов'язки за договором, проживає з позивачем однією сім"єю, сплачує комунальні платежі, таким чином позивач забезпечена житлом. Крім того, вона забезпечена харчуванням, побутовими послугами та медичним обслуговуванням, має доглянутий вигляд. Відповідач працює, має змогу матеріально забезпечувати умови договору, характеризується позитивно. За час, що пройшов після укладання договору зробила у будинку ремонт, поміняла вікна та двері. У зв'язку з зазначеним просила у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні пояснила, що харчуванням позивача забезпечують повністю. Вона та члени її родини годують бабусю. Одягом позивач забезпечена, періодично вони дарують їй щось з речей: платки, взуття, колготи та білизну. Постільну білизну вона змінює раз на тиждень-півтора, пере її, прибирає у кімнаті. Вона викликала швидку, відвозила бабусю до лікарні. До середини 2013 року відносини з родичами були добрі. Вона посварилась з ОСОБА_3, після чого та приїжджає та готує матері їжу, забороняє харчуватись їх продуктами, самостійно вирішує питання лікування матері. Позивач залякана доньками, які погрожують не відвідувати її до того часу, коли договір не буде розірвано.

Представник 3-ї особи для розгляду справи до суду не з'явився, просив справу слухати без його участі. У письмовому відгуці на позов зазначив, що при укладенні договору сторони діяли особисто без залучення представників. Їм були роз'ясненні наслідки укладання договору, перевірена воля сторін на його підписання. Стосовно розірвання договору до нотаріальної контори ніхто із сторін не звертався, зміни до договору не вносились. При винесенні рішення поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопада 2005 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_5 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці. За договором було визначене матеріальне забезпечення, яке повинно надаватись відчужувачу набувачем щомісячно у сумі 330 грн. Крім того, на набувача покладено обов'язок по наданню відчужувачу утримання (догляду) у вигляді забезпечення права безоплатного довічного проживання у всьому будинку; щоденним триразовим харчуванням; надання побутових послуг у вигляді прання постільної білизни один раз на 14 днів; користування земельною ділянкою за цільовим призначенням; забезпечення необхідним одягом та взуттям; належним медичним обслуговуванням. Крім того, набувач зобов'язаний не відчужувати набуте майно до смерті відчужувача і випадку її смерті - поховати її (а.с.20).

Договір було посвідчено нотаріусом Сумської державної нотаріальної контори. Для посвідчення договору нотаріусу були надані всі необхідні правовстановлюючі документи та письмові заяви сторін по договору про відсутність перешкод для його укладання (а.с.21-27). Здійснена державна реєстрація правочину (а.с.44).

До 5 листопада 2014 року до нотаріальної контори з приводу розірвання договору або внесення до нього змін ніхто не звертався (а.с.14).

Відповідно до довідки В.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області, відповідач проживає у АДРЕСА_1 та має склад сім"ї: доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, бабусю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.45).

Згідно акту обстеження житлово-побутовий умов позивача, складений комісією сільської ради 21 серпня 2014 року, в кімнаті позивача чисто та прибрано. Позивач скарг на відповідача не висловила, але виявила бажання, щоб її донька ОСОБА_3 мала можливість відвідувати її коли захоче, а також бажання, щоб вона та ОСОБА_2 порозумілись (а.с.46).

Відповідач працює, отримує заробітну плату (а.с.47), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.48). За місцем проживання до сільської ради скарги на неї також не надходили (а.с.49).

Відповідачем понесені витрати за облаштування будинку у вигляду заміни дверей та вікон (а.с.50-60).

ОСОБА_3 зверталась до Сумського РВ УМВС України в Сумській області щодо невиконання ОСОБА_2 умов договору довічного утримання, на що отримала відповідь про списання матеріалів перевірки до справи (а.с.61).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в сім"ї відповідача буває періодично. Відповідач працелюбна, виконує всю домашню роботу. Зверталась до нього з проханням відвезти бабусю до лікарні та забрати звідти. Позивач має охайний вигляд, на відповідача не скаржилась. Бачив кімнату позивача, де було чисто, постіль також була чиста.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з 1993 року знає сім"ю сторін. Скарг від позивача на відповідача не було, позивач охайна та доглянута. Приблизно 2-3 роки до матері постійно приїжджає донька ОСОБА_3, котрій та віддає пенсію. Вважає, що спір виник з вини ОСОБА_3

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що одружений на доньці позивача. Вони відвідували тещу, зустрічались родиною. Приблизно у січні 2014 року ОСОБА_2 грубо повелась з ними, фактично вигнала їх з будинку. З цього часу він там не буває. Знає, що за позивачем доглядає донька ОСОБА_4.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що відповідач відмовляється лікувати бабусю, яка скаржилась, що їй не давали їсти. Мати не доглянута, її не купають. Віра бере гроші у матері, на які придбає ліки та харчі, пере матері білизну.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що відповідач грубо стала поводитись з матір"ю та з нею з січня 2014 року. Їсти не готує, постільну білизну не пере. Цим займається особисто вона. Від позивача закривають погріб та миючі засоби. Все необхідне для матері купує вона. Ініціативу на укладання договору у 2005 році проявила саме вона, бо відносини були добрі. Років 15 відповідач поводила себе з позивачем належним чином. На теперішній час ситуація змінилась. На будинок мають право всі діти позивача.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в теплу пору року проживає по сусідству з позивачем. Позивач товаришувала з його матір"ю, пригніченою її не бачив, на відповідача вона не скаржилась, мала акуратний зовнішній вигляд.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є донькою позивача та матір"ю відповідача. За матір"ю доглядають спільно, ОСОБА_5 пере речі, годує матір. Віра купує ліки та необхідні речі, викликає лікаря. Спір викликаний тим, що її сестри мають бажання вигнати доньку з будинку та продати його. Перешкод у спілкуванні матері з сестрами не має, вони можуть приходити за власним бажанням.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов.

Згідно ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона передає другій стороні у власність житловий будинок, взамін чого інша сторона зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.

Згідно ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання можуть бути визначені всі види матеріального забезпеченні, а також всі види догляду, якими набувач має забезпечувати набувача.

Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків незалежно від його вини.

У судовому засіданні позивачем не надано доказів на підтвердження неналежного виконання або невиконання відповідачем зобов'язань по договору. Сама позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач не відмовляється від догляду за нею. Та обставина, що догляд, крім набувача, здійснюють її доньки не є підставою для розірвання договору, а фактом належної поведінки дітей щодо матері. Інші обставини, на які посилаються свідки ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_3 викликані їх особистими відносинами з відповідачем та претензіями на будинок. Вони не є стороною за оспорюваним договором, тому ці відносини по суті спору значення не мають. Крім того, у судовому засіданні позивач на запитання суду про те, чи бажає вона розірвання договору, пояснила, що хоче спитати у доньок.

Враховуючи викладене, стороною позивача не надано доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підстави для розірвання договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 213,215, 218 ЦПК України, ст.ст.626,627,744, 749, 755 ЦК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Моісеєнко