Справа № 303/2005/15-ц 2/303/1334/15
Номер ряд. стат. звіту - 30
28 квітня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський місьрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:
головуючого - судді Іваницького Р.С.
при секретарі судового засідання Чудіній В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Мукачівський пивоварний завод» до ОСОБА_2 про стягнення збитків товариству, -
Товариство з додатковою відповідальністю «Мукачівський пивоварний завод» звернулося до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Мукачівський пивоварний завод» суму збитків завданих товариству, в розмірі 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири гривні) 15 копійок.
В судове засідання представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Мукачівський пивоварний завод» не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с.22, 23).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи відповідно до ст. 74 ч.5 абз. 3,4 ЦПК України (а.с. 18, 21).
Відповідно до заяви представника позивача, його згоди, за ухвалою суду проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.
В судовому засіданні з дослідження матеріалів справи встановлено, що 17.04.2014 року наказом № 26-к ТДВ «Мукачівський пивоварний завод» ОСОБА_2 було прийнято на посаду продавця фірмової торгівлі та укладено Договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.4, 5). Згідно акту комісії від 18.04.2014 року продавець фірмового магазину «Гермес» ОСОБА_2 грубо порушила правила трудової дисципліни, вживаючи в робочий час алкогольні напої (а.с.6). Відповідно до доповідної записки від 21.04.2014 року продавець ОСОБА_2, 20 та 21 квітня 2014 року не вийшла на роботу, на телефонні дзвінки не відповідала (а.с.10). Відповідно до наказу № 57 та розпорядження ТДВ «Мукачівський пивоварний завод» призначено інвентаризацію товарно -матеріальних цінностей в магазині «Гермес» (а.с.8, 11). Згідно до Акту результатів перевірки цінностей від 22.04.2014 року в магазині «Гермес» виявлено недостачу товарів на загальну суму 1434.15 гривень (а.с.7). Наказом № 27 - к ТДВ «Мукачівський пивоварний завод» від 22.04.2014 року ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі ст. 40 п.7 КЗпП України (а.с. 12). 29.04.2014 року ОСОБА_2 надано розписку ТДВ «Мукачівський пивоварний завод», що вона на протязі п'яти діб зобов'язується погасити заборгованість у сумі 1434.15 гривень (а.с.9).
Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину за ст. 191 ч. 1 КК України, а саме розтрата майна, яке було ввірено їй ТДВ «Мукачівський пивоварний завод», чим завдала матеріальної шкоди на суму 1434.15 гривень (а.с.13, 14).

Правовідносини врегульовуються Цивільним законодавством України.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, втановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

2із2

Пунктом 7 Постанови пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 , вказано, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або

постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи

позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір

відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого).

Пунктом 2 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92, визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Так відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з вищевикладеного позивачем належними та допустимими доказами суду доведено під ставність позовних вимог, отже даний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 74, 88, 158, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.92, суд, -

р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Мукачівський пивоварний завод» 89600, Закарпатська область м. Мукачево, вул.. Підгорянська, 101, р/р 0691 в АТ «КомінвестБанк», м. Ужгород,МФО 312248, код ЕДРПОУ 00382467, суму завданих збитків в розмірі 1 434 (одної тисячі чотириста тридцяти чотирьох) гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 в користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України на р/р 0003 ГУДКСУ в Закарпатської області, МФО 812016, - судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р. Іваницький