УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської І.М., Дьоміної О.О., Попович О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, треті особи: комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційна організація - 103» Голосіївського району м. Києва, про визнання недійсним договору купівлі - продажу частини квартири; зустрічним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7, треті особи: відділ приватизації житла Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - ОСОБА_11, комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про заборону вчиняти певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 лютого 2012 року в частини квартири АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу від 26 квітня 2013 року зазначеної квартири, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що документи, на підставі яких було прийнято рішення про приватизацію кімнати, були фальсифіковані ОСОБА_8 при сприянні осіб житлово-комунальних органів та органів приватизації.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_10 подав зустрічну позовну заяву, та з урахуванням її уточнень, на підставі ст.386 ЦК України просив заборонити ОСОБА_7 вчиняти дії, які можуть порушити його право власності на 22/100 частини квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що ОСОБА_7 незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа нерухомим майном, а саме, кімнатою 9.7 кв м в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року, в задоволенні позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про скасування рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна О.В. Попович С.П. Штелик