Справа № 541/1064/15-ц
Номер провадження 2/541/571/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 серпня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Продан І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

30.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом.

При судовому розгляді справи позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив, що з 2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, яка померла 02.10.2014 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_2 заповідала квартиру третій особі ОСОБА_3, але він, як непрацездатний за віком чоловік померлої має право на обовязкову частку у відповідності до ч.1 ст. 1241 ЦК України. Просить суд визнати за ним право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування обовязкової частки після смерті дружини ОСОБА_2 02.10.2014 року.

Представник відповідача - Миргородської міської ради ОСОБА_4 позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити, оскільки Миргородська міська рада не має жодного відношення до спірного майна і претендувати на спірну квартиру не може, адже спадщина після смерті ОСОБА_2 прийнята позивачем ОСОБА_1 і третьою особою ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_3 не заперечуючи проти визнання за позивачем права на обовязкову частку в спірному майні, просила зменшити розмір такої обовязкової частки, оскільки квартира отримувалася її батьком, а вона на той час була неповнолітньою. Також вказувала, що спадкодавець в заповіті просила надати право довічного проживання в квартирі позивачеві і вона проти цього не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 02 жовтня 2014 року померла ОСОБА_2, яка за життя мала на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та відповідними правовстановлюючими документами на квартиру (а.с.57;11; 40).

За життя ОСОБА_2 заповідала належну їй квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_5 з наданням права довічного проживання в квартирі ОСОБА_1 (а.с.46).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.33-34).

Позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючого документу на квартиру (а.с.13).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Розмір обовязкової частки може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 позов подано до Миргородської міської ради, в той же час не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що Миргородською міською радою якимось чином порушено, не визнано, чи оспорюються права позивача.

У відповідності до вимог ст. 10 ч.4 ЦПК України судом розяснювалося позивачеві його право на звернення до суду із позовом до третьої особи ОСОБА_3, яка прийняла спадщину на спірну квартиру наряду з ним. Даним правом в судовому засіданні позивач не скористався.

Суд, у відповідності до вимог ст. 33 ЦПК України, позбавлений права самостійно вирішити питання про заміну неналежного відповідача на належного, оскільки це призведе до порушення принципу диспозитивності цивільно-процесуального законодавства.

Зважаючи на вище викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки позов подано до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1217, 1221, 1241; 1268, 1269, 316;317; 319 328 ЦК України, ст.ст. 3;10, 11, 33; 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миргородської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування,

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6