Справа № 484/4211/13-ц
Провадження № 2/484/3/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

при секретарі - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; третя особа - Первомайський районний відділ Державної міграційної служби України у Миколаївській області про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, уточнив його та просив позовні вимоги зазначені в пунктах 3, 6, 9, 12 залишити без розгляду.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 16 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якого діяв ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7. від 16.11.2011 року за реєстровим номером № 7679, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Даний договір був посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8.

Договір купівлі-продажу позивачем був виконаний у повній мірі, але ОСОБА_2 відмовляється виписатися із проданого ним будинку, чим обмежує право позивача користуватися та розпоряджатися даним будинком як власника.

У вказаному будинку зареєстровані та продовжують проживати відповідачі по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, хоча вони не є власниками цього будинку, не узгоджували можливість проживання в якості тимчасових мешканців, не набули інших прав на володіння, користування або розпорядження будинком.

У зв'язку з цим позивач не може повноцінно реалізувати своє право власності на будинок.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користуватися спірним будинком, а також виселити відповідачів з вказаного вище будинку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надали.

Представник третьої особи надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, по суті позовних вимог поклався на розгляд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1, являється - ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8., зареєстровано в реєстрі за № 1819. Підтвердженням того також є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2013 р.

На підставі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що, у вказаному будинку зареєстровані та продовжують проживати колишній власник будинку та його родичі - відповідачі по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується також адресними довідками, тобто відповідачі по справі не є членами сім'ї позивача.

Таким чином, відповідачі як тимчасові мешканці без законних підстав проживають в спірному будинку, в добровільному порядку звільнити його відмовляються, а тому вони підлягають виселенню в судовому порядку.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідачі по справі не є членами сім'ї позивача, а тому на підставі ст. 98 ЖК України є тимчасовими мешканцями, які відповідно до ч. 3 вказаної статті на вимоги власника зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи те, що відповідачі раніше мали право на проживання у спірному будинку та те, що вони зареєстровані в ньому, а на теперішній час відпали підстави для їх проживання в будинку, то відповідачі втратили право на користування ним.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що на підставі положень, встановлених ст. ст. 98-99, 109 ЖК України, позовні вимоги щодо примусового виселення із квартири підлягають задоволенню і відповідають загальним засадам цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та виселити його з нього.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та виселити його з нього.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та виселити його з нього.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та виселити його з нього.

Стягнути з в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 114 (сто чотирнадцять) грн. 71 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я: