Справа №1423/8347/2012 22.04.2015 22.04.2015 22.04.2015
Провадження №22-ц/784/231/15 Суддя першої інстанції: Тішко Д.А.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання - Шпонарською О.Ю.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, представників відповідачів - Єрмакова А.М., Лопушанського О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (надалі - ТОВ «Укрпромбанк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіфа» (надалі - ТОВ «Кіфа»), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив до ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» про визнання договору поруки припиненим.

Позивач зазначав, що 24 липня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Кіфа» було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк зобов'язався надати кредит у сумі 2000 000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами на строк до 21 липня 2017 року.

В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, в той же день укладено договір поруки між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_5, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати за невиконання боржником кредитних зобов'язань.

Посилаючись на те, що без його згоди, як поручителя 7 серпня 2008 року та 30 червня 2009 року до кредитного договору були внесені зміни, внаслідок чого збільшився його обсяг відповідальності, позивач просив суд на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України припинити з 7 серпня 2008 року договір поруки, укладений 24 липня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_5

Ухвалою Центрального районного суду від 24 вересня 2012 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача - ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2013 року позов ОСОБА_5 до ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Кіфа» задоволено. Визнано припиненим договір поруки №12/МС/К-07-02 від 24 липня 2007 року, укладений між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_5 з 7 серпня 2008 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою того ж суду від 23 лютого 2015 року в рішенні суду виправлено описку щодо зазначення процесуального статусу ПАТ «Дельта Банк» з третьої особи на співвідповідача, а також виправлено арифметичну помилку щодо розміру судових витрат.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки. Вирішено питання про судові витрати.

В запереченнях на апеляційну скаргу, позивач просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Кіфа» просило рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З роз'яснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частин першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2007 року ТОВ «Кіфа» уклало з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір № 12/МС/К-07, за умовами якого банк зобов'язався надати кредит в сумі 2 000 000 грн. з цільовим використанням - поповнення обігових коштів та інвестиційні цілі, зі сплатою за користування 18% річних на строк до 21 липня 2017 року (а.с.6-12).

Того ж дня, на забезпечення виконання умов кредитного договору між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № №12/1/МС/К-07-02, за умовами якого позивач поручився відповідати перед банком за невиконання боржником кредитних зобов'язань щодо повернення кредиту у розмірі 2 000 000 грн., сплати процентів за користування кредитом у розмірі 18% річних, комісій та штрафних санкцій у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором (а.с. 5-7).

7 серпня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Кіфа» було укладено додатковий договір №12/1/МС/К-07, відповідно до п. 1 якого було збільшено розмір щомісячної комісії за управління кредитом з 0,06% до 0,17% від суми кредиту та на підставі п. 3 збільшено процентну ставку з 20% до 26 % річних, що нараховується у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її погашення (а.с.16).

Також 30 червня 2009 року між ТОВ «Кіфа» та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено договір про внесення змін до кредитного договору за яким було змінено Графік погашення заборгованості та додатково встановлено, що у випадку невиконання позичальником умов п. 6.1.14 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом підвищується з 1% до 2% річних (а.с.17-18).

Пункт 9.1. кредитного договору передбачає, що у випадку зміни умов придбання кредитних ресурсів або порядку виконання зобов'язань сторін за цим договором - за погодженням з позичальником та його поручителями (в т.ч. майновими поручителями, гарантами, тощо) вносяться зміни до цього договору та до договорів забезпечення, протягом 10 (десяти) календарних днів, з дати надіслання банком позичальнику відповідної пропозиції.

Відповідно до п.13 договору поруки всі зміни та доповнення до нього вносяться в письмовій формі шляхом укладання додаткових договорів, підписаних уповноваженими представниками сторін та засвідчених печатками сторін.

Як свідчать матеріали справи, така додаткова угода між банком та поручителем про збільшення обсягу його відповідальності не укладалась.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, розміру комісії призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя та обґрунтовано визнав договір поруки припиненим.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 до ТОВ «Укрпромбанк» суд не звернув уваги на таке.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національний банк України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, внаслідок чого останній отримав право вимоги від боржників, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема і за договором поруки від 24 липня 2007 року (а.с.34-39).

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Укрпромбанк».

Відповідно до положень ст. 37 ЦПК України, зокрема у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони.

Суд першої інстанції, в порушення положень вказаної норми залучив до участі у справі ПАТ «Дельта Банк в якості співвідповідача, а відтак помилково задовольнив вимоги позивача до ТОВ «Укрпромбанк».

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення вимог ОСОБА_5 до ТОВ «Укрпромбанк» при визнання договору поруки припиненим на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким слід відмовити позивачу у задоволенні цих вимог.

Висновок суду про те, що строк звернення до суду позивачем не пропущений є вірним, оскільки про збільшення обсягу його відповідальності останній дізнався лише з позову, пред'явленого до нього ПАТ «Дельта банк» у грудні 2011 році, який ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2014 року залишено без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 було відомо про укладення додаткових угод до кредитного договору, тому що він є одним із засновником ТОВ «Кіфа» не заслуговують на увагу, оскільки згоди на збільшення його відповідальності в спосіб, передбачений договором поруки не надано.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів, а саме - ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Кіфа» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 53,65 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року в рішенні суду виправлено арифметичну помилку щодо розміру судових витрат, а саме з 53,65 грн. на 35,76 грн.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року задоволенні позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Дельта Банк» та вирішено питання про стягнення судових витрат

За таких обставин рішення суду в частині судових витрат підлягає зміні, шляхом стягнення з ТОВ «Кіфа» на користь позивача 53,65 грн. судових витрат, а ухвалу суду про виправлення арифметичної описки щодо розміру судових витрат, які стягнуті з ТОВ «Кіфа» та ТОВ «Укрпромбанк» слід скасувати.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2013 року в частині задоволення вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, а в частині судових витрат змінити.

У задоволенні вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою «Український промисловий банк» про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіфа» на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 53,65 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалу Центрального районного суду від 23 лютого 2015 року в частині виправлення арифметичної описки щодо розміру судових витрат скасувати.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: Судді: