АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5337/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Швецової А.Л.,

Костенко Т.М.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» » в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м.Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2013 року представник позивача звернувсь до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2007 року в розмірі 23 453, 06 грн. та солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» » в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м.Харкова, вказану заборгованість в розмірі 200.00 грн. та з ОСОБА_3 судові витрати у справі в розмірі 236, 53 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року вказані позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі23453,06 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 234,06 грн., та солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ«Українське Фінансове Агенство «Верус» » в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Комінтернівському районі м.Харкова, 200,00 грн. такої заборгованості.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 травня 2015 року заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення,залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення , яким відмовити позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Невідповідності висновків суду обставина справи та наявним у справі доказам та зазначає, що кредитний договір б/н 03.12.2007 року не укладав та в договорі не його підпис. Також зазначає. що суд не врахував також строки позовної давності звернення позивача до суду з зазначеним позовом при ухваленні вказаного рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вказаних вимог.

В ст. 213 ЦПК України встановлено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 214 ЦПК України , під час ухвалення рішення суд, зокрема вирішує такі питання як : чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалене у справі судом першої інстанції рішення вказаним вимогам норм ЦПК України не відповідає, оскільки ухвалено судом першої інстанції , при порушенні ч.1 ст.224 ЦПК України, яка передбачає умови проведення заочного розгляду справи та розгляд вказаної справи в заочному порядку при відсутності доказів належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, заочне рішення також ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, обставинам справи та наявним у справі доказам, з порушенням норм як матеріального , так і вказаним норм процесуального права, що у відповідності до пунктів 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для його скасування та ухваленню у справі нового рішення про відмову позивачу в задоволенні зазначених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи .що 03.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладений кредитний договір б/н , який складавсь з заяви щодо отримання ним «швидких готівкових коштів» в розмірі 3000,00 грн. кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 2 % на місяць процентів на залишок заборгованості та 3,5 % щомісячної комісії Вказана заява також свідчить про те, що відповідач при її підписанні. дав згоду, що Пам»ятки клієнта, Умови та правила надання банківських послуг та укладені між ним та Банком тарифи складає укладений між сторонами кредитний договір ( а.с. 7).

Згідно з наданими позивачем Умовами та правилами надання банківських послуг, строк дії картки зазначено на лицевій її стороні та картка дійсна до останнього календарного для, зазначеного місяця та п закінченню вказаного строку Банком надається нова картка (пункт 3.1. умов).

Згідно до п. 5.2. Умов та правил надання банківських послуг , Банк має право в разі порушень держателем картки умов договору, заблокувати карту та вимагати дострокового виконання держателем картки боргових забов»язань.

Матеріали справи також свідчать про те, що 22.03.2011 року між позивачем та ТОВ«Українське Фінансове Агенство «Верус» » в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова було укладено договір поруки, відповідно до якого, останнє брало на себе зобов»язаня щодо невиконання боржником умов кредитного договору та солідарну відповідальність за кредитним договором в розмірі 200,00 грн..

При цьому , як свідчить вказаний договір , в ньому не зазначено, ні прізвища ім»я та по батькові Боржника ні даних договору, за виконання якого поручитель брав на себе обо»язки (а.с.13), а тому не може слугувати доказом того, що саме по зазначеному договору поруки ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харков, повинно нести відповідальність про порушення відповідачем зобов»язань саме за цим договором.

Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором після отримання вказаних кредитних коштів 03 грудня 2007 року, кредитна карка більше не використовувалась як щодо погашення кредиту, так і відсотків та комісії.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає,що позовна давність у один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного для після відповідної календарної дати або настання події,з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, проведення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається , що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Оскільки право позивача на блокування кредитної картки та вимоги щодо погашення кредиту (5.2. Умов), виникло ще 03.01.2008 року , а в суд з зазначеним позовом позивач звернувсь 04.11.2013 року , тобто через 4, 5 роки з моменту виникнення у нього такого права, то у відповідності до вказаних норм матеріального права , строк позовної давності за вказаними вимогами позивача сплинув.

При цьому, враховуючи, що суд першої інстанції розглянув вказану справу за відсутності відповідача , належним чином не повідомивши його про час та місце розгляду справи , чим позбавив його можливості звернутись при розгляді справи судом першої інстанції з заявою про застосування до вимог позивача строку позовної давності, тоді як в заяві про перегляд вказаного заочного рішення , яка судом була залишена без задоволення, відповідач як на підставу його скасування зазначав на пропуск позивачем строку позовної даності ( а.с.85-91) та про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності відповідач також зазначив в апеляційній скарзі, судова колегія вважає за необхідне прийняти таку заяву позивача на стадії апеляційного розгляду справи та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв»язку зі спливом строку позовної давності ( ч.4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки ж в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підстави для відшкодування відповідачем позивачу судових витрат у справі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргуОСОБА_3, задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року.

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» » в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м.Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, судя:

Судді :