Справа № 740/443/15
Провадження № 2/740/249/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі Кубрак Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Костюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення компенсації за незаконне звільнення ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суду з позовною заявою до Ніжинської міської ради, в якій просить стягнути з відповідача на його користь додаткову компенсацію за незаконне звільнення, передбачену п.5.2 та розділом "Обов"язки власника (Ради)", укладеного Ніжинською міською радою з ним контракту № 47 від 16.08.2012 року, в розмірі 6 посадових окладів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до п.5.2 та розділу "Обов"язки власника (Ради)", укладеного Ніжинською міською радою з ним контракту № 47 від 16.08.2012 року, передбачено обов'язок Ніжинської міської ради виплатити йому додаткову компенсацію в розмірі 6 посадових окладів в разі його незаконного звільнення, якщо даний факт буде встановлено судовим рішенням.

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.08.2014 року та додаткового рішення від 01.09.2014 року у справі № 740/1574/14 за його позовом до Ніжинської міської ради, КП "ВУКГ", його позов було задоволено і визнано незаконними розпорядження про його звільнення та дострокове розірвання контракту № 47 від 16.08.2012 року. Вищезазначені рішення суду набрали законної сили.

Таким чином, на даний час мається обставина, передбачена контрактом № 47 від 16.08.2012 року - встановлений рішенням суду факт незаконного звільнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені ним у позовній заяві вимоги і просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені позивачем у позовній заяві і пояснив, що відповідно до п.5.2 та розділу "Обов"язки власника (Ради)", укладеного Ніжинською міською радою з ОСОБА_1 контракту № 47 від 16.08.2012 року, передбачено обов'язок Ніжинської міської ради виплатити ОСОБА_1 додаткову компенсацію в розмірі 6 посадових окладів в разі його незаконного звільнення. Факт незаконного звільнення позивача з роботи підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.08.2014 року, яке набрало законної сили. Тому просив задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути з відповідача на користь позивача додаткову компенсацію за незаконне звільнення у розмірі 6 посадових окладів, що становить 29226 гривень.

Представник відповідача Костюк О.І. в судовому засіданні не визнала позовних вимог позивача і пояснила, що 16 серпня 2012 року між Ніжинською міською радою та позивачем було укладено контракт № 47 про прийняття його на роботу до КП «Виробниче управління комунального господарства» на посаду начальника на строк до 22 серпня 2017 року.

19 вересня 2013 року секретар міської ради видав розпорядження № 70 "Про розірвання контракту та звільнення з посади", яким звільнив позивача з посади начальника КП «Виробниче управління комунального господарства» у зв'язку з невиконанням умов контракту, розірвавши достроково з ним контракт як з керівником комунального підприємства.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ніжинської міської ради, КП «Виробниче управління комунального господарства», та просив визнати незаконним розпорядження секретаря міської ради № 70 від 19.09.2013 року, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано незаконним розпорядження Ніжинської міської ради про дострокове розірвання трудового контракту і звільнення ОСОБА_1 з посади начальника КП «Виробниче управління комунального господарства», та поновлено його на роботі.

Дане рішення суду було виконано Ніжинською міською радою, а також було подано касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Чернігівської області.

30.07.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22.11.2013 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2014 року скасовано, і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2014 року, рішення Ніжинського міськрайонного суду від 14.10.2014 року, яким позовні вимоги позивача були задоволені, скасовано, і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження про дострокове розірвання трудового контракту і звільнення з займаної посади, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Тому розпорядження секретаря міської ради від 19.09.2013 року № 70 "Про розірвання контракту та звільнення з посади" є законним, а контракт № 47 від 16.08.2012 року був розірваний достроково правомірно.

Після розірвання контракту зобов'язання сторін припинились. У зв'язку з цим, правових підстав для задоволення позовних вимог позивача немає. Тому просила відмовити позивачу у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача у справі та його представника, пояснення представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2012 року між Ніжинською міською радою та позивачем було укладено контракт № 47 про прийняття його на роботу до КП «Виробниче управління комунального господарства» на посаду начальника на строк до 22 серпня 2017 року, та цього ж дня було видано розпорядження про призначення позивача на цю посаду.

Копія контракту та копія розпорядження про призначення позивача на посаду є в матеріалах справи ( а.с. 3-6, 46 ).

Розпорядженням секретаря Ніжинської міської ради від 19 вересня 2013 року №70 "Про розірвання контракту та звільнення з посади", позивача було звільнено з посади начальника КП «Виробниче управління комунального господарства» у зв'язку з невиконанням умов контракту, розірвавши достроково з ним контракт як з керівником комунального підприємства.

Копія даного розпорядження є в матеріалах справи ( а.с. 53 ).

Не погоджуючись з даним розпорядженням позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 5 лютого 2014 року, яким було скасовано рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про визнання незаконним розпорядження про дострокове розірвання трудового договору і звільнення з займаної посади, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано незаконним розпорядження Ніжинської міської ради про дострокове розірвання трудового контракту і звільнення його з посади начальника КП «Виробниче управління комунального господарства», та поновлено його на роботі.

На виконання даного рішення суду міським головою м. Ніжина 05 березня 2015 року було видано розпорядженням №22 « Про поновлення на посаді ОСОБА_1», яким позивача було поновлено на посаді начальника КП «Виробниче управління комунального господарства» з 28 березня 2014 року.

Копія даного розпорядження є в матеріалах справи ( а.с. 45 ).

Після поновлення позивача на роботі, розпорядженням секретаря Ніжинської міської ради від 27.03.2014 року №35, з ним було достроково розірвано контракт та звільнено з посади начальника КП «Виробниче управління комунального господарства».

Не погоджуючись з даним розпорядженням позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.08.2014 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25.11.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, і було визнано незаконними розпорядження про його звільнення та дострокове розірвання контракту.

Копії вищезазначених рішень судів є в матеріалах справи ( а.с. 7-14 ).

Дані рішення судів стали підставою для звернення позивача до суду з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення компенсації за незаконне звільнення.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року, копія якої є в матеріалах справи ( а.с. 35-40 ), рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.11.2013 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради, комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про визнання незаконним розпорядження про дострокове розірвання трудового договору і звільнення з займаної посади було скасовано, і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи, рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2014 року, копія якого є в матеріалах справи ( а.с.50-52 ), позовні вимоги позивача ОСОБА_1 були задоволені.

Проте, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 1.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради, комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про визнання незаконним розпорядження про дострокове розірвання трудового договору і звільнення з займаної посади, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2014 року було скасовано, і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Копія вищезазначеного рішення апеляційного суду Чернігівської області є в матеріалах справи ( а.с. 47-49 ).

На виконання даного рішення суду, розпорядженням міського голови №25 від 06 березня 2015 року «Про скасування розпоряджень секретаря міської ради та міського голови», було скасовано розпорядження секретаря міської ради від 27 березня 2014 року №35 «Про розірвання контракту та звільнення з посади», та розпорядження міського голови від 05 березня 2015 року №22 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1».

Копія вищезазначеного розпорядження є в матеріалах справи ( а.с. 44 ).

Оскільки розпорядження секретаря міської ради від 19.09.2013 року № 70 "Про розірвання контракту та звільнення з посади" є чинним, оскільки було винесене відповідно до вимог чинного законодавства України, а контракт № 47 від 16.08.2012 року з ОСОБА_1 був розірваний достроково правомірно, то після розірвання контракту зобов'язання сторін припинились.

І тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи вищенаведене суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення компенсації за незаконне звільнення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кобилецький І.Ф.