Провадження №2/521/1732/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.06.1994 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на теперішній час проживання однією сім'єю між сторонами фактично припинено, подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та наполягав проти розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, допитавши сторони, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.1994 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Малиновського райвиконкому м. Одеси зроблено актовий запис за №363, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

В період шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, сторонам було надано строк для примирення. Однак, після завершення строку для примирення встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини, і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Крім того, позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 130, 174, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.06.1994 року Відділом реєстрації актів громадського стану Малиновського райвиконкому м. Одеси, актовий запис №363 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з відповідача витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий