АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 4с/686/109/14
Провадження № 22-ц/792/234/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В., Купельського А.В.,

розглянула у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк ,,Надра" на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року

за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця про визнання незаконними постанови про накладення арешту, оголошення заборони на відчудження майна та постанови про розшук автомобіля

у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк ,,Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва, яким було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 та заборону відчуження будь якого майна боржника. Також 18 липня 2014 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва було оголошено в розшук автомобіль ,,Мітсубісі Паджеро", 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1. Зазначає, що постанови державного виконавця незаконні, оскільки на рахунках ПАТ КБ ,, Надра", що є стягувачем у даних виконавчих провадженнях, є достатньо коштів для погашення заборгованості в розмірі 1 888 374,04 грн., тому відсутні підстави для накладення арешту на майно та автомобіль боржника. Крім того, 29 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_1 було підписано договір іпотеки, по забезпеченню виконання кредитного зобов'язання, вартість майна по якому покриває суму боргу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року скаргу задоволено. Визнано незаконними та скасовано постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 22 травня 2014 року та від 18 липня 2014 року в частині накладення арешту на належні ОСОБА_1 квартири і оголошення заборони на відчуження всього майна по виконавчому провадженню № 43410624 та про розшук автомобіля марки ,,Мітсубісі Паджеро", 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності.

______________________________________________________________________________________ Головуючий у першій інстанції - Сарбей О.Ф.

Доповідач - Фанда В.П. Категорія: ухвала

В апеляційній скарзі банк з ухвалою суду не погоджується, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просить її скасувати, та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені його вимог. Зазначає, що судом була порушено вимоги ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 114 ЦПК України. Крім того, будь яких коштів на сьогоднішній день у скаржника на рахунках у банку немає, всі зазначені в ухвалі кошти зняті ним же, що підтверджується копіями відповідей ОСОБА_1.

ОСОБА_1 про день, час і місце перегляду ухвали повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 10 січня 2015 року. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

ПАТ КБ ,,Надра", ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві також повідомлені про день, час і місце перегляду ухвали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 06 січня 2015 року, 12 січня 2015 року.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності з п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадження у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, в тому числі, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із доведеності порушення державним виконавцем порядку й черговості вчинення виконавчих дій та безпідставності накладення арешту на транспортний засіб.

Проте такий висновок суду є передчасний, оскільки він вчинений без всебічного, повного, об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.11.13 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 232 956,09 доларів США, що станом на 14.07.10 року еквівалентно 1 840 865,61 грн., а також пеню у розмірі 47 508,43 грн., а всього на загальну суму - 1 888 374, 04 грн.. Дане рішення у відповідності із ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 03.04.14 року залишено без змін та набрало законної сили.

22.05.14 року відділом державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження на підставі виданого 08.05.14 року Хмельницьким міськрайонним судом виконавчого листа №2/2218/234/11.

10.11.14 року ОСОБА_1 подав до Хмельницького міськрайонного суду скаргу на постанову державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 22.05.14 року щодо накладення арешту на належні йому квартири, оголошення заборони на відчудження всього майна, а також на постанову цього ж державного виконавця від 18.07.14 року про розшук автомобіля.

Приймаючи рішення по даній скарзі суд порушив порядок її вирішення, допустив неповноту з'ясування необхідних обставин, що унеможливило встановлення всіх обов'язкових обставин справи і таке потягнуло за собою ухвалення передчасного рішення.

Відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. (п.16 постанови №16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах").

Постанова щодо накладення арешту майна державним виконавцем ухвалювалася 22.05.14 року, а щодо розшуку автомобіля - 18.07.14 року. Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 29.08.14 року отримав від начальника відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відповідь на своє звернення щодо неправомірності дій виконавця. Зі скаргою на ці постанови ОСОБА_1 29.09.14 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, який ухвалою від 30.09.14 року повернув її скаржнику. До Хмельницького міськрайонного суду дана скарга була направлена поштою 15.10.14 року. Однак при розгляді справи, за участю скаржника, суд не з'ясував та не перевірив обставини щодо початку перебігу даного строку, не витребував відомості із державної виконавчої служби щодо дати направлення та отримання оскаржуваних документів. Внаслідок цього не визначився взагалі щодо поважності (не поважності) пропуску строку звернення до суду, що є обов'язком суду.

Відповідно до викладених у п.13 постанови №16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснень у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Звертаючись зі скаргою до суду ОСОБА_1 посилався на наявність на його рахунках у ПАТ КБ «Надра» значної суми коштів на які державний виконавець мав у першу чергу звернути стягнення. На підтвердження наявності таких коштів ним долучено до матеріалів скарги ксерокопії не завірених квитанцій №5821 від 04.04.2008 року та №260 від 04.04.2008 року.

Поза увагою суду залишилася та обставина, що скаржник має належними доказами довести обставини на які посилається. Суд не перевірив посилання скаржника ОСОБА_1 щодо наявності коштів на рахунках у ПАТ КБ «Надра», не звернув увагу, що самі по собі ксерокопії таких квитанцій не є належними та допустимими доказами. Суд не дав оцінку тому, що такі кошти перераховувалися на рахунок боржнику ще у 2008 році, а їх наявність судом не перевірялася на час винесення оспорюваних постанов державним виконавцем. Із долученої ОСОБА_1 відповіді з виконавчої служби від 18.08.14 року опосередковано слідує, що такі кошти на рахунку у скаржника відсутні. На відсутність таких коштів на рахунках вказує у апеляційній скарзі і представник ПАТ КБ «Надра».

Встановлення таких обставин має істотне значення при вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця та вирішення скарги.

У скарзі ОСОБА_1 посилається на не співмірність наявного боргу та вартості майна на яке накладено державним виконавцем арешт. Однак, приймаючи судове рішення, суд не визначився із сумою заборгованості станом на час винесення оспорюваних постанов, не звернув увагу на те, що заборгованість по кредитному договору за рішенням суду стягнута із боржника в іноземній валюті та на час ухвалення такого рішення визначено її гривневий еквівалент.

Не перевірено належним чином посилання скаржника щодо наявності рішень суду першої та апеляційної інстанції, якими відмовлено банкові у накладенні арешту на все належне йому майно.

Без встановлення судом вищевказаних обставин не можливо дійти до обґрунтованого висновку про правомірність (неправомірність) дій державного виконавця по накладенню арешту на майно, оголошення його заборони на відчудження майна та постанови про розшук автомобіля.

У відповідності із ч. 2 ст. 384 ЦПК України така скарга подається до суду, який видав виконавчий лист, тому посилання банку на порушення правил підсудності є безпідставним.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» частково задовольнити.

Скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду В.П. Фанда