КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Провадження № 2/520/1752/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Гарнаженко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Факторингова компанія „Укрфінресурс
про стягнення заборгованості,
Представник позивача зазначає, що банк свої зобовязання за договором виконав належним чином: відкрив картковий рахунок в гривні, надав відповідачу кредит (овердрафт) та здійснює його обслуговування за дебетовою схемою.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги невиконання відповідачкою зобовязань по укладеному договору щодо погашення залишку заборгованості, ТОВ „ФК „Укрфінресурс звернулося до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 20.04.2015року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка про час та місце судових засідань повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 77), у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала.
Крім того, суд зазначає, що декілька судових відправлень були повернуті поштою із відміткою за зазначеною адресою не проживає та за відмовою адресата від одержання.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачки за наявними в ній матеріалами.
Крім того, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідачка ОСОБА_3 07.09.2013року змінила прізвище на ОСОБА_2.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
У подальшому, 18 листопада 2013року між ТОВ „ФК „Укрфінресурс (далі Фактор) та ТОВ „ФК „Фонд боргових зобовязань (далі Клієнт) було укладено договір факторингу №18/11 відповідно умов якого, клієнт зобовязується передати факторові права вимоги до боржників, що належать клієнту на підставі первісного договору факторингу, а фактор зобовязується прийняти зазначені вище права вимоги та перерахувати клієнтові кошти у сумі ціни продажу.
З витягу з договору факторингу №18/11 вбачається, що відбулось відступлення ТОВ „ФК „Укрфінресурс права вимоги за кредитним договором, що був укладений між ТОВ „УніКредит Банк та відповідачкою ОСОБА_2, у звязку з чим, ТОВ „ФК „Укрфінресурс набуло права вимоги до відповідачки.
Враховуючи невиконання відповідачкою зобовязань по договору, права вимоги за яким набуло ТОВ „ФК „Укрфінресурс, останній звернувся до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачкою, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу з врахуванням індексу інфляції у розмірі 63 165грн. 29коп., заборгованості по процентам у розмірі 1 554грн. 46коп., заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача - ТОВ „ФК „Укрфінресурс необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243, 60грн.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Факторингова компанія „Укрфінресурс до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
- 63 165 (шістдесят три тисячі сто шістдесят пять) грн. 29 коп. сума боргу з врахуванням індексу інфляції;
- 1 554 (одна тисяча пятсот пятдесят чотири) грн. 46 коп. заборгованість за процентами.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя Петренко В. С.