У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.,

секретар - Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ "Приватбанк" - Крапівцевої О.О. на рішення Рівненського міського суду від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про повернення коштів з карткового рахунку.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07.07.2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 31698,67 грн., що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "Приватбанк" Крапівцева О.О. вказує на незаконність необґрунтованість рішення та невідповідність висновків суду обставинам справи, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не доведено існування спірних правовідносин між сторонами за договором банківського рахунку і наявність коштів на такому рахунку, тому судом прийнято неналежні докази на підтвердження вказаних обставин. Зокрема, судом не було оглянуто оригіналів договорів банківського рахунку, оригіналів квитанцій про внесення грошових коштів на рахунок.

Крім того, судом не враховано, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ "Приватбанк" на території АРК та міста Севастополя був змушений припинити свою діяльність у зв'язку з окупацією території Автономної Республіки Крим та на підставі Постанови НБУ № 260 від 06 травня 2014 року «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя».

Також, судом не дано оцінки тій обставині, що ПАТ КБ "Приватбанк" є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки законом РФ № 39-ФЗ від 02.04.2014 року створено автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» до якої перейшли права вимоги по вкладам та здійснення компенсаційних виплат, у тому числі по вкладникам Філії

_________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1 інстанції - Рудика Л.Д.

Провадження № 22-ц/787/1811/2015 Суддя-доповідач - Оніпко О.В.

"Кримське РУ ПАТ КБ "Приватбанк". Просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів, що знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією квитанції та платіжним дорученням про внесення коштів, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ "Приватбанк" не було виконано взяті на себе зобов'язання, від яких воно не звільняється через тимчасову окупацію території АР Крим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

За положеннями ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, між сторонами було укладено договір банківського рахунку, відповідно до якого відділенням ПАТ КБ "Приватбанк" 02.02.2014 року випущено на ім»я ОСОБА_2 платіжну картку "Універсальна Gold" НОМЕР_1.

Рахунок було відкрито в Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ "Приватбанк". Факт наявності коштів на картковому рахунку в сумі 31698,67 грн. підтверджується копією квитанції від 26.07.2014 року (а.с.8), платіжним дорученням № E0311GGNYR від 11.03.2014 року (а.с.75), перепискою «онлайн» між позивачкою та працівником банку з програми "Приват-24" (а.с.76-79) та листами від 18.02.2015 р. та від 11.03.2015 р. , з яких вбачається, що остання неодноразово зверталася до відділень ПАТ КБ "Приватбанк" з відповідними заявами про повернення коштів (а.с.6), однак їх не отримала ( а.с. 4-7).

Зокрема, листом НБУ від 11.03.2015 р. за № 47-606/15860 ОСОБА_2 роз»яснено, що у зв'язку з тимчасовою окупацією території АР Крим з боку Російської Федерації, було прийнято постанову від 06.05.2014 р. за № 260 « Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя». Водночас, у листі вказано, що таким банком рекомендовано розмістити на власних офіційних веб - сайтах детальну інформацію про порядок надання послуг / виконання зобов»язань перед вкладниками та іншими кредиторами, які є клієнтами підрозділів в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, а також сприяти особам, які переселяються з Автономної Республіки Крим та з м. Севастополя на материкову частину України, шляхом розблокування їх особистих рахунків та відкриття нових рахунків за місцем нового проживання/реєстрації ( лист від 23.04.2014 за № 111/18824) ( а.с. 4-5).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є вимушеним переселенцем з АР Крим та проживає і зареєстрована у АДРЕСА_1, що стверджується її паспортом, оглянутим апеляційним судом .

Згідно з чеком ПАТ КБ "Приватбанк" №3 на балансі згаданої вище картки станом на 30.06.2015 року перебувають грошові кошти в сумі 31698,67 грн. (а.с.46).

З огляду на викладене, посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивачем не надано доказів існування правовідносин з відповідачем за договором банківського рахунку, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, що є у матеріалах справи.

Згідно зі ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно із положеннями ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Пунктом 1.27 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що платіжна картка-електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Карткові рахунки відносяться до поточних рахунків.

Виходячи з наведених вимог закону та обставин справи, місцевий суд дійшов вірного висновку про безпідставну відмову ПАТ КБ "Приватбанк" у видачі належних ОСОБА_2 коштів, що містяться на її картковому рахунку, відкритому у вказаному банку та ухвалив обґрунтоване рішення про стягнення вказаних коштів на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги про прийняття певних нормативних актів Російською Федерацією щодо зареєстрованих на території Республіки Крим банків та їх структурних підрозділів не заслуговують на увагу та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

За змістом ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України, актами цивільного законодавства є ЦК України та інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України.

Згідно зі ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Отже, покликання апеляційної скарги на те, що ПАТ КБ "Приватбанк" не повинен повертати кошти, оскільки вони вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки договір банківського рахунка був укладений між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Приватбанк" як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську.

За положеннями ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ "Приватбанк" - Крапівцевої О.О. - відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді