Справа № 212/1146/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Пустовіт О.Г.

при секретарі: Гарасюта Л.К.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року позивач звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (надалі ПАТ Кривбасзалізрудком), просив стягнути з відповідача на свою користь спричинену моральну шкоду в сумі 701568,00 грн.

На підтвердження заявлених вимог позивач вказав, що він з 20.02.1984 року по 19.11.2001 року виконував роботу відповідно до трудового договору (працював) за спеціальностями підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування, підземний газозварник (з повним робочим днем в підземних умовах), підземний гірник очисного забою (з повним робочим днем в підземних умовах) на шахті імені «Орджонікідзе» Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда». Наказом міністерства промислової політики України від 29.06.1998 року № 263 на базі Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було створено «Криворізький державний залізорудний комбінат», який з липня 1999 року, згідно наказу міністерства промислової політики України від 12.07.1999 року № 248, перетворено у дочірнє підприємство державної акціонерної компанії «Укррудпром», яке з липня 2001 року, згідно наказу державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України № 66 від 19.02.2001 року та № 245 від 19.02.2001, перетворено у відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», яке з 04.04.2011 року було перейменовано на публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат».

Отже, саме ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», (до складу якого входили інші структурні одиниці (у тому числі шахта імені «Орджонікідзе») відособлені підрозділи, які не були самостійними юридичними особами).

Тому, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (як правонаступник) відповідає за шкоду завдану здоровю усім працівникам, які працювали у структурних одиницях (у тому числі у шахтах) відособлених підрозділах Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», тобто саме ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (як правонаступник) повинно відшкодувати вищевказаним працівникам моральну шкоду, заподіяну ушкодженням їх здоров'я.

Внаслідок стану здоров'я його було направлено на обстеження до клініки державного підприємства "Український НДІ промислової медицини", у якому він знаходився на обстежені.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного захворювання від 14.01.2014 року №, йому 14.01.2014 року були встановлені 2 (два) професійні захворювання. Діагноз щодо професійних захворювань наступний: 1) Радикулопітія попереково-крижова L4, L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні ретроспондилолістезу 1 ст. тіла L5 (0,5 см), стійким больовим і м?язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеня), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФС другого ступеня) та остеоартрозу колінних суглобів (ПФС другого ступеня). 2) Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.). ЛН першого ст.

ОСОБА_4 вищевказаного медичного висновку лікарсько-експертної комісії від 14.01.2014 року № 036, у нього майже постійний тупий біль та обмеження обєму рухів в попереково-крижовому і шийному відділах хребта з болю в праву ногу, гострий біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових та колінних суглобах при незначному фізичному навантаженні, зміні положення тулуба, утруднення ходи, судоми в мязах правої ноги, біль та оніміння рук, загальна слабкість, сухий кашель, задишка при фізичному навантажені, важкість та хрипи в грудній клітині, підвищення артеріального тиску, запаморочення.

ОСОБА_4 трудової книжки та інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання № 2/2-11-3-3934 від 25.07.2013 року (копія якої додається до позовної заяви), я 17 років працював на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»у шкідливих умовах праці (3 клас) відповідно до Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 27 грудня 2001 р. N 528 (далі Гігієнічна класифікація праці).

В інформаційній довідці про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання № 2/2-11-3-3934 від 25.07.2013 року зазначено, що:

Умови праці на робочому місці підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування, підземний газозварник (з повним робочим днем в підземних умовах), підземний гірник очисного забою (з повним робочим днем в підземних умовах) на шахті імені «Орджонікідзе» виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі умови праці).

Однак, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» порушило вищевказані положення ч.ч. 2, 4 ст. 153 КЗпП України.

ПАТ «ЦГЗК» (останнє його місце роботи) організувало розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яке здійснювалося комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання.

У п. 13 ОСОБА_4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27.02.2014 року, міститься висновок про наявність на робочому місці шкідливих умов праці 3 класу.

У п. 16 ОСОБА_4 розслідування від 27.02.2014 року, міститься висновок про те, що підставою для встановлення у нього професійного характеру захворювання послужив також профмаршрут з лютого 1984 року по листопад 2001 року (17 років) підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування, підземний газозварник, підземний гірник очисного забою на шахті імені «Орджонікідзе» виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у шкідливих умовах праці.

ОСОБА_4 п. 17 ОСОБА_4 розслідування від 27.02.2014 року, причина виникнення професійного захворювання: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Тобто, комісія з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у пунктах 13, 16, 17 ОСОБА_4 розслідування від 27.02.2014 року встановила, що причиною виникнення професійного захворювання стало те, що на протязі значного періоду часу 17 років внаслідок його професійної діяльності (роботи) на шахті імені «Орджонікідзе» виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на мій організм впливали шкідливі виробничі фактори.

ОСОБА_4 Довідки МСЕК від 16.05.2014 року, йому з 22.04.2014 року було встановлено 40 % втрати професійної працездатності.

За висновком МСЕК від 16.05.2014 року він також потребую забезпечення лікарськими засобами, ВМП.

У звязку з тим, що він був визнаний не придатним до роботи за своєю спеціальністю внаслідок стану здоров'я, який перешкоджав продовженню даної роботи, він був вимушений у віці 54 роки звільнитися з роботи. Тобто, у працездатному віці, враховуючи його захворювання, він вже не можу працювати. Більш того, він не тільки не може працювати, але й не може виконувати навіть домашню роботу, яку він виконував до того, як отримав захворювання. Зараз, замість нього, його частину домашньої роботи виконує дружина, внаслідок чого був порушений не тільки його звичайний спосіб життя, але й звичайний спосіб життя його дружини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні в повному обсязі. Заперечував наявність будь-якої моральної шкоди, вважала факт спричинення шкоди не доведеним.

Судом встановлено, що позивач з 20.02.1984 року по 19.11.2001 року працював на різних посадах у структурних підрозділах ПАТ Криворізький залізорудний комбінат.

ОСОБА_4 розслідування хронічного професійного захворювання від 27 лютого 2014 року причиною професійних захворювань позивача є робота протягом 27 років в умовах, які характеризувалися концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація з вмістом кристалічного кремнію діоксиду у пилу від 10% до 70% - 5,22 при гранично допустимій до 2,0. Важкість праці: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючи з іншою роботою (до 2 разів на годину) - 32 при гранично допустимій до 30. Робоча поза, знаходження у нахиленому положенні до 300 /понад 300- -/ 30 при гранично допустимій до 25/0. Нахил корпуса (вимушені, більше 300), кількість за зміну: 176 при гранично допустимих до 100.

В пункті 19 ОСОБА_4 вказано осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (закони та інші нормативно правові акти, вимоги яких порушені): враховуючи роботу ОСОБА_3 впродовж 27 років в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо.

Позивачу ОСОБА_3 встановлено професійні захворювання: 1) Радикулопітія попереково-крижова L4, L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні ретроспондилолістезу 1 ст. тіла L5 (0,5 см), стійким больовим і м?язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеня), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФС другого ступеня) та остеоартрозу колінних суглобів (ПФС другого ступеня). М54.1. 2) Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.). ЛН першого ст. J44.

16 травня 2014 року за висновком МСЕК позивачу первинно було встановлено 40 % професійної втрати працездатності безстроково, група інвалідності не встановлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Положення ст. 13 Закону України Про охорону праці передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Посилання представника відповідача, щодо відсутності підстав покладення на ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" обовязку з відшкодування моральної шкоди позивачу, суд не приймає до уваги, оскільки Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/ 2008 від 08 жовтня 2008 року по справі №1-32/2008 встановлено, що зазначеним Законом скасоване право застрахованих осіб, громадяни, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали на підставі приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності та визнано, що після скасування вказаних приписів громадяни, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та 237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу ( роботодавця).

Наказом міністерства промислової політики України від 29.06.1998 року № 263 на базі Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було створено «Криворізький державний залізорудний комбінат», який з липня 1999 року, згідно наказу міністерства промислової політики України від 12.07.1999 року № 248, перетворено у дочірнє підприємство державної акціонерної компанії «Укррудпром», яке з липня 2001 року, згідно наказу державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України № 66 від 19.02.2001 року та № 245 від 19.02.2001, перетворено у відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», яке з 04.04.2011 року було перейменовано на публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат».

Отже, саме ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», (до складу якого входили інші структурні одиниці (у тому числі шахта імені «Орджонікідзе») відособлені підрозділи, які не були самостійними юридичними особами).

Тому, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (як правонаступник) відповідає за шкоду завдану здоровю усім працівникам, які працювали у структурних одиницях (у тому числі у шахтах) відособлених підрозділах Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», тобто саме ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (як правонаступник) повинно відшкодувати вищевказаним працівникам моральну шкоду, заподіяну ушкодженням їх здоров'я.

Таким чином судом встановлено, що позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків внаслідок неправомірних дій відповідача, який всупереч діючого законодавства, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливих і безпечних умови праці, протягом тривалого часу не вживав заходів для усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. У звязку з чим позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, йому була спричинена моральна шкода, яка випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем.

Так, вимогами ч.1 ст. 237-1 КЗпП України (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В рішенні від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 р. Конституційний Суд України зазначив, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж Рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Посилання представника відповідача на обставини недоведеності наявності моральної шкоди, відсутність будь-яких доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди суд також не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, при цьому судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача в шкідливих умовах.

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві та факт заподіяння моральної шкоди позивачу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводи позивача про те, що він переносить як фізичні так і моральні страждання викликані ушкодженням здоров'я в наслідок отримання хронічного професійного захворювання підтверджені матеріалами справи, не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.( зі змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд враховує характер і тривалість страждань позивача, який змушений переносити фізичні та моральні страждання і переживання, відчуваючи постійну задишку, кашель, біль у грудях, запаморочення. Він не може матеріально забезпечувати себе та свою родину, є фізично безпорадною людиною, і усвідомлення неможливості поліпшити своє здоровя або хоча б запобігти його погіршенню виключає додатковий сердечний біль та моральні страждання.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням ступеня вини підприємства ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", на якому позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів, а також характер та тривалість страждань позивача, суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, Законом України Про охорону праці, ст. 153, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10-11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 20 000 гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат " на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт