Провадження 2-3853/15
В справі № 760/7496/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Носачову А.К.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головного управління юстиції у м. Києві про тлумачення заповіту,суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить здійснити тлумачення заповіту померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6.

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, який 04.11.2013 року склав заповіт, яким зробив розпорядження на випадок смерті наступного змісту: Спадкоємцем належної мені на день моєї смерті садового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою , на якій знаходиться вищезазначене нерухоме майно, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_2, а також відповідних прав щодо цього нерухомого майна, що відповідно до закону можуть бути включені до кладу спадщини я призначаю свого сина ОСОБА_2/ народився ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання АДРЕСА_1.

Спадкоємцем іншого майна батько цим же заповітом призначив ОСОБА_3.

Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак 09.04.2015 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Підставою для відмови в видачі йому Свідоцтва про право на спадщину стало те, що в заповіті батька номер будинку вказано 25, в той час, коли відповідно до правовстановлюючих документів він має номер 21.

Крім того, в заповіті вказано, що спадковим є садовий будинок, у той час, коли відповідно до технічної документації це є житловий будинок.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3, який є одночасно представником відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позов визнав.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, якою позов підтримала і просить розглядати справу в її відсутності.

Представник відповідача - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання також не з«явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Згідно ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з»ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, який 04 листопада 2013 року склав заповіт,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тімоновим І.І., за яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: Спадкоємцем належної мені на день моєї смерті садового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою, на якій знаходиться вищезазначене нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а також відповідних прав щодо цього нерухомого майна, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини я призначаю свого сина ОСОБА_2 /народився ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання АДРЕСА_1/.

Спадкоємцем всього іншого належного мені майна та майнових прав, що згідно із законодавством України можуть бути успадкованими, які будуть належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, я призначаю ОСОБА_3 /народився ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_2, виданий залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 05 березня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_3/. Прошу цей заповіт вважати чинним незалежно від того, чи буде належати мені на день моєї смерті усе зазначене вище в цілому, чи у частина, майно».

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входить, у тому числі, зазначене в заповіті майно.

27 березня 2015 року позивач звернувся до 9-ї Київської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 09 квітня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як згідно з правовстановлюючими документами померлому належить Будинок під АДРЕСА_4, в той час, коли в заповіті вказано будинок під 25.

Крім того, в заповіті характеристика будинку вказана як садовий будинок, у той час, коли згідно з технічним паспортом будинок є житловим будинком індивідуального житлового фонду.

/ а.с. 4 - 16 /

За змістом ст. 213 ЦК України для тлумачення заповіту треба використовувати його буквальний зміст. Головними правилами для тлумачення змісту правочину є, у тому числі, те, що при встановленні змісту правочину важливим є надати йому такого змісту, за яким він стає законним та дійсним.

Тобто, тлумаченню підлягає саме зміст правочину, а не його конкретні терміни.

Так, зі Свідоцтва про право власності на рерухоме майно від 13.09.2006 року, виданого Балико-Щучинською сільською радою, вбачається, по померлому належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4.

Номер будинку та його характеристика, а саме житловий будинок, а не садовий, підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 16.03.2006 року та довідкою Балико-Щучинської сільської ради від 19.03.2015 року.

/ а.с. 6 - 13 /

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що допущені при підписанні та складанні заповіту неточності є підставою для тлумачення його змісту, а вимоги позивача є обгрунтованими.

Керуючись ст. ст. 15,16,213, 1221, 1256 ЦК України, ст. ст. 3,4,10,11,57-60,88, 209, 212-215, 218ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_6 04 листопада 2013 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тімоновим О.Є.

Зміст заповіту ОСОБА_6 від 04 листопада 2013 року в частині складу та характеристики спадкового майна, складеного на користь ОСОБА_2 тлумачити наступним чином: до складу спадкового майна ОСОБА_6 відноситься житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, а також відповідні права щодо цього нерухомого майна, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: