провадження №2/200/4077/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2015р. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Тиханській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Дніпрогаз" "Про визнання дій незаконними", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, вказує в ньому, що ним з відповідачем 08.06.2007р. було укладено договір, відповідно до умов якого він, позивач, з метою укладання договору на отримання технічних умов на газифікацію, зобов'язався надати відповідачам рішення райвиконкому за місцем знаходження газифікованого обєкту про створення ініціативної групи для будівництва розподільного газопроводу за рахунок коштів громадян з наступною передачею побудованого газопроводу на баланс відповідачів або укладання договору на його технічне обслуговування, а також силами спеціалізованих організацій виконати проектні роботи та монтаж газопроводу у відповідності з виданими технічними умовами даного району та надати кошторис на будівництво даного газопроводу, виданого проектною організацією. В свою чергу відповідач брав на себе зобовязанння після закінчення будівництва та вводу в експлуатацію розподільного газопроводу видавати третім особам дозвіл на газифікацію домоволодінь, розміщених в межах побудованих газопроводів, тільки зі згоди на це замовника, тобто його, позивача.

Рішенням №297 Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 16.05.2007р. надано дозвіл на прокладку розподільного газопроводу від житлового будинку №26-а по провулку Солов'їному до житлового будинку №30 по вул.Красній та виготовлення проектно-кошторисної документації для газифікації житлового будинку, після чого 07.06.2007р. відповідачі надали відповідні технічні умови №1539, а розподільний газопровід був збудований та переданий на баланс підприємства. Тобто свої зобов'язання він виконав.

Однак відповідачі на порушення взятих на себе зобов'язань проводить газифікацію в будинках, зокрема видає дозволи на прокладку розподільного газопроводу шляхом втручання в газопровід, який був проведений за його, позивача, кошти, не отримавши від нього відповідної на це згоди, що на його думку є порушеннями ст.ст.509,525,526,626 ЦК України, в зв'язку з чим просив визнати дії відповідача стосовно надання дозволу третім особам без його згоди на газифікацію домоволодінь, розташованих в межах підземного газопроводу середнього тиску діаметром 63мм по вул.Крайній в сел.Кіровське такими, що порушують його права, передбачені п.2 договору від 08.06.2007р. та п.2 рішення№408 виконкому Кіровської селищної ради.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що підземний газопровід середнього тиску діаметром 63мм по вул.Крайній в сел.Кіровське, замовником якого був позивач згідно його заяви та рішення Кіровської селищної ради №408, 25.04.2008р. був переданий у державну власність та перебуває на їх балансі, і з моменту вказаної передачі утримується за рахунок експлуатаційних витрат підприємства відповідно до умов договору про користування державним майном, що не підлягає приватизації. Вимога технічних умов №1539 від 07.06.2007р. на будівництво зазначеного газопроводу щодо отримання дозволу замовника при видачі наступних ТУ на газифікацію від збудованого газопроводу не стосувалась випадку передачі його у державну власність, при цьому вказані ТУ містять вимогу не перешкоджати подальшому розвитку системи газопостачання.

Також після видачі ТУ №1539 у законодавстві відбулись зміни зокрема ч.3 ст.7 Закону "Про засади функціонування ринку природного газу", газорозподільні підприємства під час здійснення розподілу природного газу газопроводами, які перебувають у їх власності чи користуванні, зобов'язані за зверненнями суб'єктів ринку природного газу забезпечувати їм доступ до цих мереж на підставі укладених договорів.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08.06.2007р. між сторонами було укладено договір, відповідно до п.п.1.1 та 1.2 якого позивач, з метою укладання договору на отримання технічних умов на газифікацію, зобов'язався надати відповідачам рішення райвиконкому за місцем знаходження газифікованого обєкту про створення ініціативної групи для будівництва розподільного газопроводу за рахунок коштів громадян з наступною передачею побудованого газопроводу на баланс відповідачів або укладання договору на його технічне обслуговування, а також силами спеціалізованих організацій виконати проектні роботи та монтаж газопроводу у відповідності з виданими технічними умовами даного району та надати кошторис на будівництво даного газопроводу, виданого проектною організацією (а.с.7), що ним і було виконано, обставину чого представник відповідача в даному судовому засіданні не заперечував. Так позивачем фактично лише за свої грошові кошти було збудовано підземний газопровід середнього тиску діаметром 63мм по вул.Крайній в сел.Кіровське, на проектування якого для газифікації житлового будинку №30 по вул.Крайній в сел.Кіровське відповідачем 07.06.2007р. було надано відповідні технічні умови (ТУ) №1539 строком дії до 07.06.2009р. (а.с.9), а рішенням №408 Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 16.05.2007р. (а.с.10) зазначений газопровід було передано у державну власність на баланс відповідача. Також у вказаному рішенні зазначено, що подальше підключення до газопроводу необхідно проводити з дозволу позивача.

Відповідно ж до п.2 вищевказаного договору між сторонами від 08.06.2007р. ПАТ "Дніпрогаз" зобов'язувалось після закінчення будівництва та вводу в експлуатацію розподільного газопроводу видавати третім особам дозвіл на газифікацію домоволодінь, розміщених в межах побудованих газопроводів, тільки зі згоди на це замовника, яким є позивач.

Також судом встановлено, що відповідачем в даний час надаються технічні умови на газифікацію будинків, прилеглих до вищевказаного збудованого газопроводу, шляхом підключення до цього газопроводу без погодження із позивачем, що останнім вважається протиправним, оскільки порушуються вимоги укладеного між сторонами договору та положень ст.ст.509,525,526,626 ЦК України.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на настання, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а останній має право вимагати від першого виконання його обов'язку.

Статтями 525,526 цього ж Кодексу визначено, що щобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані вищевказаними нормами законодавсва, а також Законом "Про засади функціонування ринку природного газу", Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246 і Порядком доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України (ЄГТСУ), затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 19.04.2012р. №420.

Зокрема ч.3 ст.7 Закону "Про засади функціонування ринку природного газу" на газорозподільні підприємства під час здійснення розподілу природного газу газопроводами, які перебувають у їх власності чи користуванні, покладено обов'язок за зверненнями суб'єктів ринку природного газу забезпечити їм доступ до цих мереж на підставі укладених договорів. Стаття 19 цього Закону встановлює право споживача на приєднання в установленому порядку до газорозподільних мереж об'єктів системи газопостачання, а ст.21 - зобовязує газорозподільні підприємства забезпечити рівні права доступу до своїх мереж всім суб'єктам ринку природного газу.

Умови приєднання та підключення об'єктів замовника до ЄГТСУ визначені Порядком доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України (ЄГТСУ), затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 19.04.2012р. №420, і ним не передбачено отримання та надання будь-чиїх дозволів на таке приєднання.

Крім того, згідно п.5 договору, укладеному 08.06.2007р. між сторонами, визначено, що він, тобто договір, набирає сили з моменту його підписання та діє до закінчення строку дії технічних умов. А як зазначалось вище, строк дії наданих 07.06.2007р. відповідачем позивачеві ТУ №1539 визначено 07.06.2009р., а отже і сам договір, на невиконання відповідачем умов якого посилається позивач, припинив свою дію 07.06.2009р.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що ПАТ "Дніпрогаз", надаючи ТУ іншим особам на підключення до збудованого за кошти позивача газопроводу середнього тиску діаметром 63мм, діяло в рамках діючого законодавства та не порушувало умов укладеного із позивачем договору, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,57,60,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Дніпрогаз" "Про визнання дій незаконними" - відмовити.

Строк апеляційного оскарження рішення 10 днів.

Суддя