АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

при секретарі: Шерівській Ю.А.

з участю прокурорів Нараєвської А.Ю., Сипливої А.В.

сторін: представників заявника Місюрко І.В., Іринчиної Н.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Чернівецької обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар без його згоди або згоди його законного представника, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року головний лікар Чернівецької обласної психіатричної лікарні Левицька А.П. звернулася до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар без його згоди або згоди його законного представника.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3 1984 року народження, житель с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області 19 лютого 2015 року о 14-00 годині був госпіталізований до Чернівецької обласної психіатричної лікарні. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Сандуляк В.П., який після особистого огляду ОСОБА_3 зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, яке обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/713/2014 р. Головуючий у І інстанції: Гончарова І.М.

Категорія: 73 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_3, які надійшли від начмеда ВЧ 2195.

На підставі цих відомостей ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Чернівецької обласної психіатричної лікарні, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію та прийшла до висновку, що обстеження та лікування ОСОБА_3 можливе тільки в умовах стаціонару.

Згода ОСОБА_3 на госпіталізацію відсутня у зв'язку з його відмовою від запропонованої госпіталізації.

Посилаючись на вказане, а також норми права просить винести рішення про подальше перебування хворого на лікуванні в психіатричному закладі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року заяву Чернівецької обласної психіатричної лікарні задоволено. Призначено ОСОБА_3 примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар без його згоди або згоди його законного представника в Чернівецьку обласну психіатричну лікарню.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з вказаним рішенням погодитись не може, просить його скасувати, оскільки при прийнятті даного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що підстав передбачених ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» про його примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні заявниками надано не було, комісія прийняла таке рішення поспішно й необґрунтовано, без обєктивної оцінки його особистості. Про примусову госпіталізацію 19.02.2015 року навіть не повідомили його матір, яка 20.02.2015 року зверталася із заявою до головного лікаря про припинення примусової госпіталізації, на яку ніхто не відреагував.

Також зазначає, що судом першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст.281 ЦПК України, проведено розгляд справи у його відсутності та відсутності його законного представника,тим самим позбавивши його можливості захистити свої права та довести суду, що на даний час немає необхідності у його примусовій госпіталізації.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи вимоги про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі відомостей, які надійшли від начмеда ВЧ 2195 ОСОБА_3 був оглянутий лікарем Чернівецької обласної психіатричної лікарні Везденко у приймальному відділенні о 14-00 годині 19 лютого 2015 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації хворого. Останній був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Чернівецької облпсихлікарні, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію та прийшла до висновку, що обстеження та лікування ОСОБА_3 можливе тільки в умовах стаціонару.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно зясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання; психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги; рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду; із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи; заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра; у невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною; у цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно; лікар-психіатр перед проведенням психіатричного огляду зобов'язаний відрекомендуватися особі, яка підлягає огляду, або її законному представнику як лікар-психіатр, назвати своє прізвище, місце роботи та викласти мету огляду; дані психіатричного огляду з висновком про стан психічного здоров'я особи, а також причини звернення до лікаря-психіатра та медичні рекомендації фіксуються у медичній документації.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 19 лютого 2015 року о 14-00 годині був госпіталізований до Чернівецької обласної психіатричної лікарні. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Сандуляк В.П., який після особистого огляду ОСОБА_3 зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, яке обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_3, які надійшли від начмеда ВЧ 2195.

На підставі цих відомостей ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Чернівецької обласної психіатричної лікарні, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію та прийшла до висновку, що обстеження та лікування ОСОБА_3 можливе тільки в умовах стаціонару.

Статтею 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 Закону підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації, огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації.

Відповідно до статті 280 ЦПК України, у випадках коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Як вбачається з матеріалів справи, комунальною медичною установою «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» 20 лютого 2015 року за вих..№16 направила до Шевченківського районного суду м. Чернівці заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_3, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів ЧОПЛ від 19.02.2015 року, отже установа звернулася в установлені чинним законодавством строки, та на підставі достатніх умов передбачених ЗУ «Про психіатричну допомогу».

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що висновок комісії лікарів-психіатрів є поспішним, необґрунтованим винесеним без обєктивного оцінювання його особистості, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать необхідність госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар.

Також необґрунтованими є твердження апелянта про позбавлення його можливості захищати свої інтереси в суді першої інстанції , оскільки розгляд справи проводився в його відсутності, так як на час постановлення рішення суду першої інстанції за висновком медичної комісії ОСОБА_3 за своїм станом не міг брати участі в судовому процесі. Крім того, його особисто а також його родичів було повідомлено пр. день час та місце судового засідання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: