УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до Кіровоградської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», третя особа: директор Кіровоградської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» - Лапай Віктор Іванович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на початку 2014 року її повідомили про зміну в штатному розписі підприємства, в якому посада бухгалтера, яку вона займала, не передбачена, у зв'язку з чим їй було запропоновано посаду економіста, однак вона відмовилась, оскільки посадовий оклад запропонованої посади на 700 грн менший. У зв'язку з цим вона повідомила керівництво про те, що розлучена, має скрутний матеріальний стан, у неї на утриманні перебуває двох неповнолітніх дітей, вважає, що має переважне право на залишення на роботі. Проте, не заважаючи на це, її було звільнено у зв'язку із скороченням штату працівників. Вважає звільнення незаконним, оскільки фактично на підприємстві змін в організації виробництва і праці не було, її не було ознайомлено з затвердженим штатним розписом та не вручено попередження про зміну істотних умов праці. Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги, просила поновити її на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13 038 грн та моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2014 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_7 на роботі в Кіровоградській філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на посаді бухгалтера з 24 квітня 2014 року.

Стягнуто з Кіровоградській філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь ОСОБА_7 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13 038 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, а всього 13 538 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суд апеляційної інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про її відхилення та залишення без змін рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що позов заявлений до філії, яка не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька
О.В. Кафідова