Справа № 438/1789/14 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/3478/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Зобов"язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання ключів від вхідних дверей.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом вірно встановлено, що між сторонами у справі виникли неприязні відносини, які призводять до виникнення конфліктів, однак не врахував того, що у вказаній квартирі проживає неповнолітній син позивачки, який не бажає проживати разом з позивачкою, оскільки вона не піклується про нього та отримувані аліменти витрачає на свої потреби. Зазначає, що вказаним рішенням суд порушив спокій малолітньої дитини, а також порушив норми процесуального права, оскільки не роз»яснив їй право на призначення судової будівельно-технічної експертизи, якою могло бути визначено реальну можливість користування квартирою. Крім цього, не погоджується з покладенням на неї всіх судових витрат, оскільки позов задоволено частково. Просить рішення суду скасувати та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення позивача з приводу доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 22 березня 1994 року № 1014 . ( а.с.46, 24).

Після смерті ОСОБА_5 1/3 ід.частки квартири, що належала померлій успадкувала відповідачка по справі ОСОБА_2. Тобто відповідачу належить 2/3 ідеальних частки у спірному майні, що підтверджується довідкою, виданою КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 10 жовтня 2014 року за №2109. Позивачка по справі ОСОБА_3 є власником 1/3 частки квартири. Частки квартири є ідеальними.

Стаття 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном.

Посилання апелянта на те, що в квартирі проживає неповнолітній син, який не бажає проживати разом з позивачкою, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ОСОБА_3 має на праві спільної сумісної власності 1/3 ідеальної частки квартири, яка охороняється законом. Відсутність роз'яснень суду щодо призначення будівельно-технічної експертизи, якою могло б бути визначено реальну можливість користування квартирою, не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються предмету спору.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відх илити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин