АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/768/15 Доповідач - Жолудько Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів -Кузьми Р.М., Сташківа Б.І.

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ПАТ "Дельта Банк" Коцюби Н.Я., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про повернення вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ПАТ "Дельта Банк" про повернення вкладу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ПАТ "Дельта Банк" повернути ОСОБА_2 15 037 дол. США, що по курсу НБУ станом на 03.03.2015 року становить 373 218 грн. 34 коп.

Стягнуто з ПАТ "Дельта Банк" на користь держави 3 654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

Апелянт зазначає, що 22 вересня 2014 року по закінченню терміну дії договору банківського вкладу ОСОБА_2 відповідно до умов вказаного договору здійснено повернення вкладу в сумі 15 037 дол. США та виплату відсотків на його власний поточний рахунок № НОМЕР_2. Вказує на те, що ПАТ "Дельта Банк" у повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором. Наголошує на тому, що з моменту перерахування Банком коштів з депозитного рахунку та зарахування цих коштів на власний поточний рахунок ОСОБА_2, набувачем та власником даних коштів є саме позивач, а не ПАТ "Дельта Банк".

Крім того, на момент звернення ОСОБА_2 до Банку про видачу коштів з його поточного рахунку діяла постанова Правління Національного Банку України "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України" № 540 від 29.08.2014 року. У п.9 вказаної постанови передбачено, що всі банки України зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Вказує на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували неможливість розпорядження коштами, що знаходяться на його поточному рахунку.

Судом у порушення норм процесуального права здійснено розрахунок коштів з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, установленим НБУ станом на 03.03.2015 року, а не на день ухвалення рішення - 05.05.2015 року.

Крім того, апелянт зазначив, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" № 51 від 02.03.2015 року розпочато процедуру виведення Банку з ринку та запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року, на що суд не звернув увагу.

Неврахування цієї обставини призвело до неправильного застосування норм матеріального права, зокрема, до незастосування положень ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема ст. 36 цього Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації.

У судовому засіданні представник ПАТ "Дельта Банк" Коцюба Н.Я. підтримала апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ПАТ "Приват Банк" слід задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Банк не виконує свої зобов'язання за договором банківського вкладу та не повертає позивачеві грошові кошти у повному обсязі, чим порушує його права, які підлягають захисту.

Колегія вважає, що з таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає встановленим обставинам.

Разом з тим, при ухваленні рішення судом не було застосовано Закон, який підлягав застосуванню на час розгляду справи в суді, що в силу ст. 309, ч. 1, п. 4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.

Судом установлено, що 16 вересня 2013 року ПАТ "Дельта Банк"(надалі-Банк) та ОСОБА_2 (надалі-Вкладник) уклали договір № 0221 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у доларах США, відповідно до умов якого Вкладник передав на депозитний рахунок № НОМЕР_1, а Банк прийняв грошові кошти у сумі 10 000 дол. США, строком дії вкладу до 21 вересня 2014 року (п. 1.3 Договору).

Факт передачі позивачем грошових коштів у сумі 10 000 дол. США на вказаний депозитний рахунок Банку підтверджується копією квитанції № 26378032 від 13 вересня 2013 року (а.с. 15).

Згідно з п.п. 1.4, 1.9, 1.10 Договору процентна ставка на суму вкладу становить 9,5 процентів річних.

Нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти зараховані відповідно до умов цього Договору, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього Договору або в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_2, відкритий в установі Банку. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують.

Вклад виплачується вкладнику по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3. даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_2, відкритий в установі банку.

Відповідно до п. 1.7 Договору на рахунок допускаються додаткові внески коштів, що разом із сумою, вказаною в п.1.2. цього Договору, складають вклад. Поповнення вкладу проводиться у сумі, не меншій за 50 дол. США за кожен факт поповнення. Поповнення здійснюється впродовж строку залучення вкладу.

09 жовтня 2013 року ОСОБА_2 поповнив вищевказаний депозитний рахунок на 5 037 дол. США, що стверджується копією квитанції № 27228986 (а.с. 16).

24 вересня 2014 року позивач звернувся до Банку із заявою про повернення йому 10 000 дол. США за Договором, а 5 000 дол. США - просив залишити на рахунку ПАТ "Дельта Банк" на умовах зазначених у Договорі (а.с. 5). У заяві від 19.11.2014 року позивач просив Банк повернути йому усю суму вкладу, а саме: 15 037 доларів США (а.с. 8).

Згідно з випискою по особовому рахунку з 16.09.2013 року по 17.12.2014 року (а.с. 96-103) станом на 22 вересня 2014 року на поточному рахунку ОСОБА_2 знаходиться 15 103,53 дол. США.

Реальної можливості отримати вклад і розпорядитись ним Банк позивачеві не надав.

Апеляційним судом установлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" № 51 від 02.03.2015 року (а.с. 54).

Вищезазначеним рішенням з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно. Призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 71 від 08.04.2015 року "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51" запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року до 02.09.2015 року.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно зі ст.ст. 1058, ч. 1; 1060, ч. 2; 1061, ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено в правовому висновку, викладеному в Постанові Верховного Суду України від 25.12.13 р. № 6-140 цс-13, за змістом ст.ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором депозиту вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок у цьому ж банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним, і до банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання (ст. 625, ч. 2 ЦК України).

Таким чином, суд підставно дійшов висновку, що зобов'язання банку перед позивачем ОСОБА_2 з повернення вкладу не є виконаним.

Разом з тим, при вирішенні спору суд не звернув увагу на те, що постановою Правління НБУ України від 02.03.2015 року № 150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"(надалі - Закон), який є спеціальним законом і регулює спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 2, п.п. 6, 16 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми вищезазначеного Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ст. вимог ст. 36, ч.ч. 1; 5, п.п. 1, 2 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Статтею 28 Закону встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

21 вересня 2014 року закінчився строк дії договору банківського вкладу № 0221 позивача ОСОБА_2

Згідно зі ст. 36, ч. 6, п. 1 Закону обмеження, встановлене п.1, ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Колегія суддів уважає, що положення вищезазначеної статті не може бути застосованим до спірних правовідносин, оскільки відповідні виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, а тому не можуть бути стягненні з ПАТ "Дельта Банк".

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

На підставі договору № 0221 банківського вкладу між сторонами склалися зобов'язальні відносини, які мають майново-грошовий характер,а тому в цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів Банку під час тимчасової адміністрації поза межами процедури ліквідації банку.

Таким чином, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції в період тимчасової адміністрації всупереч установленій Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в процесі ліквідаційної процедури черговості задоволення вимог кредиторів необґрунтовано поклав обов'язок на Банк повернути позивачеві ОСОБА_2 суму вкладу згідно з договором № 0221 банківського вкладу.

На період тимчасової адміністрації ОСОБА_2 має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на вищенаведене, колегія суддів уважає, що в силу ст. 309, ч. 1, п. 4 ЦПК України рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

На підставі ст.ст. 2,28,36,52 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та, керуючись ст.ст. 307, ч. 1, п. 2; ст. 309, ч. 1, п. 4; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько