н/п 2/490/2240/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Мамаєвої О.В.

при секретарі - Костюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, та позовом третьої особи ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визнання дій протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, треті особи служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації",-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_5 про визнання протиправними дій по переобладнанню та переплануванню житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Східна, буд. 109 м.Миколаїв, а саме: жилого будинку літ.А, майже знесення до фундаменту (залишилась одна стіна) літньої кухні літ.Б, перебудову сараю літ.В, знесення уборної літ.И та сараю літ.З. Просить зобов'язати відповідача за власні кошти відновити порушені нею споруди - літ.В, И, З, та роздільні стіни між приміщеннями 1-1, 1-2 та 1-6, 1-6 житлового будинку літ.А у відповідності до технічного плану від 1998р. з чітко вказаними там розмірами споруд та приміщень. Крім того, просить визнати недійсним технічний паспорт 2009р. спірного домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що вони із відповідачкою є співвласниками по 1/2 частині домоволодіння по вул.Східна, буд. 109 м.Миколаїв. Відповідно до технічного паспорту від 1998р. вказаного домоволодіння, приміщення 1-1 та 1-2 розділені стіною, яка також існує між приміщеннями 1-5 та 1-6 житлового будинку літ.А, та мають 4 кімнати. Тоді як згідно техпаспорту від 2009р., стіни між вказаними приміщеннями відсутні, і у будинку вже 3 кімнати.

Позивач зазначив, що з лютого 2007р. по 18.10.2013р. він не проживав у спірному будинку, не мав до нього доступу та ключів. Про це свідчать судові рішення від 05.07.2013р. та 04.09.2013р., які набрали законної сили, та підтверджується актом ДВС від 18.10.2013р. про вселення. Таким чином, переобладнання та перепланування внутрішніх приміщень жилого будинку відбувалось у відсутність позивача та без його на те згоди, та без дозволу органів місцевого самоврядування.

Крім того, відповідач без згоди позивача практично зруйнувала до фундаменту літню кухню (залишилась одна стіна) літ.Б, перебудувала сарай літ.В, знесла уборну літ.И та сарай літ.З, яких після всіх зносів на технічному плані 2009р. взагалі немає.

Вказані неправомірні дії відповідачки, на думку позивача, значним чином ускладнюють розподіл майна по рівним часткам, знижують вартість всіх споруд домоволодіння. Позивач вказав, що з метою захисту своїх порушених прав, просить суд про відновлення стану речей а кількості і розмірів споруд (кімнат) відповідно до технічного паспорту від 1998р. за власний рахунок відповідача.

Також просить визнати недійсним технічний паспорт спірного домоволодіння від 2009р., оскільки він був виконаний без його участі та без його згоди як співвласника домоволодіння, тому він, як вважає позивач, є недійсним та протиправним.

20.02.2015р. ОСОБА_6 звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, до ОСОБА_8, ОСОБА_5, про визнання протиправними дій по переобладнанню та переплануванню житлового будинку по вул. Східній 109 у м.Миколаєві, зобов'язання вчинити певні дії, та про визнання технічного паспорту від 2009р. недійсним, треті особи служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської області, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 27.01.2015р. подарував належну йому 1/2 частку домоволодіння по вул.Східній 109 у м.Миколаєві їх сину - ОСОБА_7. Вважає, що оскільки згідно технічних планів на спірне домоволодіння від 1998 та 2009р. існують розбіжності у наявності споруд, це грубо порушує права дитини - власника 1/2 частки майна.

Пояснила, що ОСОБА_5 розподілила належну їй частку майна зі своїми дітьми - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто втрьох вони мають по 1/6 частки майна за вказаною адресою. Відповідно до технічного паспорту від 1998р. вказаного домоволодіння, приміщення 1-1 та 1-2 розділені стіною, яка також існує між приміщеннями 1-5 та 1-6 житлового будинку літ.А, та мають 4 кімнати. Тоді як згідно техпаспорту від 2009р., стіни між вказаними приміщеннями відсутні, і у будинку вже 3 кімнати.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 з лютого 2007р. по 18.10.2013р. не проживав у спірному будинку, не мав до нього доступу та ключів, вважає, що переобладнання та перепланування внутрішніх приміщень жилого будинку відбувалось у відсутність ОСОБА_1 та без його на те згоди, та без дозволу органів місцевого самоврядування.

Крім того, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_11, без згоди ОСОБА_1, як співвласника майна практично зруйнували до фундаменту літню кухню (залишилась одна стіна) літ.Б, перебудували сарай літ.В, знесли уборну літ.И та сарай літ.З, яких після всіх зносів на технічному плані 2009р. взагалі немає.

Вказані неправомірні дії відповідачів, на думку третьої особи, значним чином ускладнюють розподіл майна по рівним часткам, знижують вартість всіх споруд домоволодіння, та прямо порушують права малолітнього співвласника майна - ОСОБА_7 Тому, з метою захисту порушених прав малолітньої дитини, вона просить суд про відновлення стану речей а кількості і розмірів споруд (кімнат) відповідно до технічного плану від 1998р. за власний рахунок ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_11 (батька дітей).

Також просить визнати недійсним технічний паспорт спірного домоволодіння від 2009р., оскільки він був виконаний без участі ОСОБА_1 та без його згоди, як співвласника домоволодіння, тому вказаний техпаспорт є недійсним та протиправним.

Ухвалою суду від 29.01.2015р. до участі у справі в якості 3-х осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_8 та комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації".

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, та вказали, що підтримують позов третьої особи. Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав у 2013р., коли його у порядку виконання рішення суду було вселено у спірний будинок.

Третя особа ОСОБА_6 яка подала позов в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує.

Представники відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_8 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили, що з позовом ОСОБА_1 та позовом третьої особи ОСОБА_7, повністю не згодні.

Пояснили суду, що ОСОБА_1 сам здійснив переобладнання спірного домоволодіння з 2000 по 2004р., зокрема, здійснив знесення стін у будинку внаслідок чого замість 4 кімнат утворилось 3. Сарай літ.В і уборна літ.И, були знесені ОСОБА_1 у 2000р., ще коли вони проживали однією сім'єю з ОСОБА_3. А станом на 16.04.2009р., коли ОСОБА_3 подарувала належну їй 1/2 частку домоволодіння по вул.Східній 109, тих перегородок, сараїв та уборної, про які говорить позивач, вже не було, що підтверджується техпаспортом.

Літня кухня літ.Б і сарай літ.В були зведені попереднім власником ОСОБА_12, у порушення затвердженого проекту та будівельних норм, внаслідок чого, через 30 років експлуатації, у 2011р. вони прийшли у непридатний стан та вимагали негайного капітального ремонту з частковою чи повною заміною несущих конструкцій, що підтверджується висновками будівельно-технічних експертиз від 19.05.2011р. та від 12.09.2013р. При цьому ОСОБА_1 було відомо про це, так як 08.11.2011р. ОСОБА_5 надіслала йому лист, в який вклала висновок експертизи, та просила батька взяти участь у капітальному ремонті будинку.

Оскільки до того часу літня кухня та сарай майже повністю розвалились, ОСОБА_5 за свій рахунок частково провела відновлювальні ремонті роботи, крім того, здійснила часткову заміну системи опалення в домі, заміну вікон тощо. Загалом вона вклала у ремонт 161 496 грн., при загальній вартості всіх споруд 305 222 грн., що підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи від 23.12.2013р.

Вказані роботи через форс-мажорні обставини (відбувся обвал несущих конструкцій), ОСОБА_5 здійснила без дозвільних документів ДАБК, в результаті чого їй було видано припис від 06.02.2014р. про оформлення дозвільної документації на початок робіт та введення об'єктів в експлуатацію. Крім того, в ході перевірки був складений акт, яким підтверджується, що аварійні об'єкти ОСОБА_5 не зносила, а вони самі зруйнувались від старості.

На виконання припису, ОСОБА_5 підготувала ескізний проект та звернулась до ДАБК на отримання дозвільних документів, однак, згідно відповіді ДАБК від 23.06.2014р., для отримання дозвільних документів, їй необхідно звернутись до суду з метою зобов'язати другого співвласника дати згоду на вказані роботи. 15.09.2014р. ОСОБА_5 звернулась із відповідним позовом до суду, слухання по справі триває.

Крім того, у спірний період з 2007р. по 2013р. ні ОСОБА_7, ні неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10, не були учасниками правовідносин з приводу спірного майна, їм майно було подароване 06.06.2014р., а ОСОБА_7 - 27.01.2015р. Це стосується і ОСОБА_1, який зареєстрував своє право власності на 1/2 частки домоволодіння лише 13.10.2014р.

У свою чергу твердження ОСОБА_1 про те, що він нібито в період з 1989р. по 2014р. був власником спірного домоволодіння, не відповідає дійсності і спростовується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.11.1999р., згідно якого ОСОБА_1 продав свій будинок МПМ "ДАО" і це підприємство 13.11.2002р. зареєструвало за собою право власності.

Вважають, що ОСОБА_1 зловживає своїм право на судовий захист з метою заподіяння шкоди ОСОБА_5 та її малолітнім дітям.

Так, на підставі заяв ОСОБА_1 від 15.11.2014р. та від 29.11.2014р., ОСОБА_1 отримав у БТІ довідку з описом об'єктів на дарування, відомості про технічну характеристику забудов, розташованих по вул.Східній, 109 у м.Миколаєві, БТІ було проведено інвентаризацію всіх споруд та видано техпаспорт від 09.12.2014р.

На момент цієї інвентаризації було встановлено, що на земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ.А-1, льох Гпд, огорожі №2. 5, 7, 8 і споруди № 6, 3, І, ІІ. Сарай літ.В та літня кухні літ.Б були визнані співробітниками БТІ об'єктами самозабудови, що знаходяться у користуванні ОСОБА_5, і тому їм були присвоєні нові літери. Зокрема, відновленому сараю під літ.В присвоєний новий номер літ. З1, а літній кухні, яка знаходиться у стадії ремонту замість старого літ.Б - літ.Е.

Тобто, згідно нового техпаспорту, виготовленого для укладення договору дарування, на момент укладення цієї угоди, жодних споруд літ.Б., В, З, И та роздільних стін між приміщеннями 1-1, 1-2, 1-5, 1-6 житлового будинку літ.А (про які йде мова у позові), не існувало, про що було достовірно відомо як ОСОБА_1, так і його дружині ОСОБА_6, яка поставила свій підпис у договорі дарування від імені обдарованої дитини. А у договорі дарування зазначено, що ОСОБА_1 подарував своєму синові літню кухню літ.Б та сарай літ.В. Вважає, що подружжя ОСОБА_1 при укладенні договору дарування умисно повідомило нотаріусу недостовірну інформацію про те, що в домоволодінні жодних змін не проводилось, і таким чином, об'єкти, які знаходяться у користуванні ОСОБА_5 під літ. З1 та Е (зазначені в техпаспорті як самозабудови), вони подарували своєму синові під старими літ.Б. і В, як об'єкти, що введені в експлуатацію.

При цьому згідно будівельно-технічної експертизи від 23.12.2013р., ОСОБА_5 витратила на капітальний ремонт сараю і літньої кухні (які ОСОБА_1 подарував своєму сину) більше ніж 160 000 грн., та в експертизі детально зафіксовані всі види проведених робіт, які виконувались у спірному домоволодінні, серед відсутні роботи по зносу споруд про які йде мова у позові.

Згідно письмових заперечень проти позову від ОСОБА_8 /а.с. 119-123 т.1/, ОСОБА_1 сам здійснив переобладнання спірного домоволодіння з 2000 по 2004р.р., зокрема, здійснив знесення стін у будинку внаслідок чого замість 4 кімнат утворилось 3. Сарай літ.В і уборна літ.И, були знесені ОСОБА_1 у 2000р., ще коли вони проживали однією сім'єю, після того, як добудували до будинку нову кухню, яка загороджувала прохід до цих старих споруд, які крім того, вже розвалювались від часу. Тобто станом на 16.04.2009р., коли вона подарувала належну їй 1/2 частку домоволодіння по вул.Східній 109, тих перегородок, сараїв та уборної, про які говорить позивач, вже не було, що підтверджується техпаспортом.

Що стосується літньої кухні літ.Б і сараю літ.В, то їх звів попередній власник ОСОБА_12, у порушення затвердженого проекту та будівельних норм, внаслідок чого, через 30 років експлуатації, у 2011р. вони прийшли у непридатний стан та вимагали негайного капітального ремонту з частковою чи повною заміною несущих конструкцій, що підтверджується висновками будівельно-технічних експертиз від 19.05.2011р. та від 12.09.2013р. При цьому ОСОБА_1 було відомо про це, так як 08.11.2011р. ОСОБА_5 надіслала йому лист, в який вклала висновок експертизи, та просила батька взяти участь у капітальному ремонті будинку. Однак, позивач, надіславши спочатку лист у відповідь, де вказав, що бажає допомогти із ремонтом, в подальшому, дізнавшись про вартість робіт (близько 10 тис. доларів), відмовився, вказуючи, що він не є власником домоволодіння, оскільки не зареєстрував належним чином право власності.

Оскільки до того часу літня кухня та сарай майже повністю розвалились, ОСОБА_5 за свій кошт частково провела відновлювальні ремонті роботи, крім того, здійснила часткову заміну системи опалення в домі, заміну вікон тощо. Загалом вона вклала у ремонт 161 496 грн., при загальній вартості всіх споруд 305 222 грн., що підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи від 23.12.2013р.

Вказані роботи через форс-мажорні обставини (відбувся обвал несущих конструкцій), ОСОБА_5 здійснила без дозвільних документів ДАБК, в результаті чого їй було видано припис від 06.02.2014р. про оформлення дозвільної документації на початок робіт та введення об'єктів в експлуатацію. Крім того, в ході перевірки був складений акт, яким підтверджується, що аварійні об'єкти ОСОБА_13 не зносила, а вони самі зруйнувались від старості.

На виконання припису, ОСОБА_5 підготувала ескізний проект та звернулась до ДАБК на отримання дозвільних документів, однак, згідно відповіді ДАБК від 23.06.2014р., для отримання дозвільних документів, їй необхідно звернутись до суду з метою зобов'язати другого співвласника дати згоду на вказані роботи. 15.09.2014р. ОСОБА_5 звернулась із відповідним позовом до суду.

Вважає позовні вимоги необгрунтованими, просить відмовити у їх задоволенні.

ОСОБА_9, який представляє інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_10, та ОСОБА_11, надав письмові пояснення по справі /а.с. 219-222 т.1/, згідно яких просить справу розглядати у його відсутність, та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та у задоволенні позову ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_7

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у спірний період з 2007р. по 2013р. ні ОСОБА_7, ні неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10, не були учасниками правовідносин з приводу спірного майна, його дітям майно було подароване 06.06.2014р., а ОСОБА_7 - 27.01.2015р. Це стосується і ОСОБА_1, який зареєстрував своє право власності на 1/2 частки домоволодіння лише 13.10.2014р.

У свою чергу твердження ОСОБА_1 про те, що він ніби то в період з 1989р. по 2014р. був власником спірного домоволодіння, не відповідає дійсності і спростовується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.11.1999р., згідно якого ОСОБА_1 продав свій будинок МПМ "ДАО" і це підприємство 13.11.2002р. зареєструвало за собою право власності. При цьому протягом багатьох років ОСОБА_1 робив все можливе, щоб житловий будинок знаходився у власності МПМ "ДАО", зокрема, після того, як ОСОБА_8 вдалось довести, що зареєстрований за МПМ "ДАО" житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, і суд виніс рішення про поділ цього майна, ОСОБА_1 умисно багато років відмовлявся реєструвати за собою право власності на спірний будинок. Це давало йому можливість протягом багатьох років не брати участь в оплаті комунальних послуг, а також ухилятись від участі у проведенні капітального ремонту цього домоволодіння, яке згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, зважаючи на аварійний стан, терміново вимагало ремонту з повною заміною окремих несучих конструкцій.

Вважає, що ОСОБА_1 зловживає своїм право на судовий захист з метою заподіяння шкоди ОСОБА_5 та її малолітнім дітям.

Так, на підставі заяв ОСОБА_1 від 15.11.2014р. та від 29.11.2014р., ОСОБА_1 отримав у БТІ довідку з описом об'єктів на дарування, відомості про технічну характеристику забудов, розташованих по вул.Східній, 109 у м.Миколаєві, БТІ було проведено інвентаризацію всіх споруд та видано техпаспорт від 09.12.2014р.

На момент цієї інвентаризації було встановлено, що на земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ.А-1, льох Гпд, огорожі №2. 5, 7, 8 і споруди № 6, 3, І, ІІ. Сарай літ.В та літня кухні літ.Б були визнані співробітниками БТІ об'єктами самозабудови, що знаходяться у користуванні ОСОБА_5, і тому їм були присвоєні нові літери. Зокрема, відновленому сараю під літ.В присвоєний новий номер літ. З1, а літній кухні, яка знаходиться у стадії ремонту замість старого літ.Б - літ.Е.

Тобто, згідно нового техпаспорту, виготовленого для укладення договору дарування, на момент укладення цієї угоди, жодних споруд літ.Б., В, З, И та роздільних стін між приміщеннями 1-1, 1-2, 1-5, 1-6 житлового будинку літ.А (про які йде мова у позові), не існувало, про що було достовірно відомо як ОСОБА_1, так і його дружині ОСОБА_6, яка поставила свій підпис у договорі дарування від імені обдарованої дитини. А у договорі дарування зазначено, що ОСОБА_1 подарував своєму синові літню кухню літ.Б та сарай літ.В. Вважає, що подружжя ОСОБА_1 при укладенні договору дарування умисно повідомило нотаріусу недостовірну інформацію про те, що в домоволодінні жодних змін не проводилось, і таким чином, об'єкти, які знаходяться у користуванні ОСОБА_13 під літ. З1 та Е (зазначені в техпаспорті як самозабудови), вони подарували своєму синові під старими літ.Б. і В, як об'єкти, що введені в експлуатацію.

При цьому згідно будівельно-технічної експертизи від 23.12.2013р., ОСОБА_5 витратила на капітальний ремонт сараю і літньої кухні (які ОСОБА_1 подарував своєму сину) більше ніж 160 000 грн., та в експертизі детально зафіксовані всі види проведених робіт, які виконувались у спірному домоволодінні, серед відсутні роботи по зносу споруд про які йде мова у позові.

Від представника третьої особи комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, рішення по справі залишають на розсуд суду.

Від представника третьої особи служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - в.о. начальника служби ОСОБА_14 надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких, зазначено, що відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику майна належить права володіння, користування та розпорядження майном. Ці права у дитини - ОСОБА_7 виникли лише з 27.01.2015р. на підставі договору дарування від ОСОБА_1 У позові йде мова про порушення права власника домоволодіння по вул.Східній, 109 у м.Миколаєві, ОСОБА_1, який до 27.01.2015р. був співвласником домоволодіння, шляхом перепланування та переобладнання вказаного домоволодіння ОСОБА_13 Тому, на думку представника третьої особи, права дитини ОСОБА_7, який став співвласником з 2015р., не були порушені і тому не можуть бути відновлені.

При винесенні рішення по справі, представник служби у справах дітей покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 та позов третьої особи ОСОБА_6 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

18.06.2008р. рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя відмовлено /а.с. 3 т.2/.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12.11.2008р. рішення Центрального районного суду м.Миколаєва скасовано, постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_8 задоволено частково, проведено поділ спільного майна подружжя, визнано за ОСОБА_8 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частці за кожним: на житловий будинок по вул.Східній 109 у м.Миколаєві /а.с. 4-5 т.2/.

17.03.2010р. Верховним Судом України частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_1, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 12.11.2008р. скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції /а.с. 6-7 т.2/.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 27.05.2010р. рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.06.2008р. в частині позовних вимог щодо поділу житлового будинку №109 по вул.Східній у м.Миколаєві, нежитлових приміщень по вул.Степовій, 1 у с.Коларівка Жовтневого району Миколаївської області та земельної ділянки, розташованої на території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, скасовано, та ухвалено нове рішення. Визнано за ОСОБА_8 та ОСОБА_1 право власності за кожним з них на 1/25 частку житлового будинку №109 по вул.Східній у м.Миколаєві. В задоволенні решти частини вимог відмовлено /а.с. 8-9 т.2/.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 01.07.1989р. по 22.07.2003р. та спірний житловий будинок набули під час шлюбу.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.12.1989р. ОСОБА_15 продав ОСОБА_1 жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: вул.Східна, буд.109 м.Миколаїв, та складається із наступного: жилий будинок літ.А жилою площею 66,90 кв.м., літня кухня літ.Б, сараї літ.В, З, погреб Гпд, уборна літ.И, огорожа №2-7, споруди №3, 6, 1 /а.с. 70 т.1/.

Відповідно до технічного паспорту від 1998р. вказаного домоволодіння, на який в обґрунтування своїх вимог посилається позивач, приміщення 1-1 та 1-2 розділені стіною, яка також існує між приміщеннями 1-5 та 1-6 житлового будинку літ.А, та мають 4 кімнати. Домоволодіння складається із жилого дому літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, погребу літ. Гпд, сараю літ.З., уборної літ.И, огорожі №2. 4, 5, 7, 8, споруди №3, 6, І.

Тоді як згідно техпаспорту від 10.01.2009р., стіни між вказаними приміщеннями буд. літ. А відсутні, і у будинку 3 кімнати. Домоволодіння складається із жилого дому літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, погребу з шиєю літ. Гпд, огорожі №2, 4, 5, 7, 8, споруди №3, 6, І, ІІ. /а.с. 37-41 т.1/. При цьому сторони не заперечують, що у вказаному техпаспорті зафіксовано дійсний стан домоволодіння на час огляду.

Вказаний техпаспорт від 10.01.2009р., був складений перед оформленням договору дарування ОСОБА_8 належної їй 1/2 частко домоволодіння ОСОБА_5, та відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна від 24.05.2001р. №127 із відповідними змінами та доповненнями.

16.04.2009р. ОСОБА_8 подарувала належну їй 1/2 частку у праві спільної часткової власності на спірний будинок своїй дочці ОСОБА_16 Будинок частка якого відчужується, має наступні характеристики: житловий будинок літ.А загальною площею 112,2 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м., літня кухні літ.Б, сарай літ.В, погріб з шиєю літ.Гпд, огорожа №2, 4, 5, 7, 8, споруди № 3, 6, І, ІІ /а.с. 114 т.1/. Права власності на сарай літ.З., уборну літ.И, вона не набула, як слідує із технічного паспорту 2009р., на той час їх не було в наявності.

Згідно експертного дослідження №120-818 від 19.05.2011р., виконаного експертом регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області за заявою ОСОБА_5, окремі конструктивні елементи споруди жилого будинку літ.А-1 та надвірних господарських споруд у домоволодінні №109 по вул.Східній у м.Миколаєві, на момент дослідження знаходяться у технічно не задовільному стані та потребують капітального ремонту з повною або частковою заміною /а.с. 158-169 т.1/.

Відповідно до висновку №125-141 судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2013р., призначеної ухвалою Центрального районного суду від 08.11.2013р., ринкова вартість домоволодіння №109 по вул.Східній у м.Миколаєві складає 305222 грн., кошторисна вартість виконаних ОСОБА_5 ремонтно-будівельних робіт в жилому домі та надвірних господарських спорудах літ.Б., В за період з 2007 по 2013р. складає 161 496 грн. /а.с. 176-182 т.1/.

Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складеного ДАБК від 06.02.2014р., проведеної за заявою ОСОБА_1, встановлено, що зруйнована літня кухня літ.Б залишились лише стіни та фундамент, будівельних робіт зі знесення літньої кухні на момент перевірки не встановлено. Виконано реконструкцію будівлі сараю літ.В без відповідних документів дозвільного характеру, у житловому будинку літ.А виконано перепланування без дозволу виконавчого комітету місцевої ради /а.с. 183-186 т.1/.

06.02.2014р. ОСОБА_5 інспекцією ДАБК винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - шляхом оформлення відповідних документів на об'єкт будівля сараю літ.В за адресою : буд. №109 вул.Східна у м.Миколаєві /а.с. 187 т.1/.

Вказаний припис не виконано, на даний час у провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певну дію, а саме: зобов'язати ОСОБА_1 надати нотаріальну згоду на подання ОСОБА_5 повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації /а.с. 192-194 т.1/.

05.06.2014р. ОСОБА_5 подарувала по 1/6 частці належного їй майна - домоволодіння №109 по вул.Східній у м.Миколаєві, своїм неповнолітнім дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Внаслідок чого ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_11 стали власниками про 1/6 частці спірного домоволодіння/а.с. 202-204 т.1/.

Право власності на спірний будинок ОСОБА_17 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 09.10.2014р. /а.с. 12 т.2/.

Згідно договору дарування від 27.01.2015р., ОСОБА_1 належну йому 1/2 частку у праві спільної часткової власності житлового будинку №109 по вул.Східній у м.Миколаєві подарував своєму малолітньому сину - ОСОБА_7 У договорі зазначено, що житловий будинок частка якого відчужується, має наступні характеристики: житловий будинок літ.А загальною площею 112,2 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м., літня кухня літ.Б, сарай літ.В, погріб з шиєю літ.Гпд, огорожа №2, 4, 5, 7, 8, споруди № 3, 6, І, ІІ /а.с. 2 т.2/.

Згідно заяви від 27.01.2015р. приватному нотаріусу ОСОБА_18, ОСОБА_1, як дарувальник за договором дарування 1/2 частки житлового будинку, стверджував, що технічна характеристика об'єкту майна, що розташоване за адресою: буд. №109 по вул.Східній у м.Миколаєві, відповідає відомостям, наявним у правовстановлювальному документі та технічній документації, реконструкція (зміна конфігурації і розмір об'єкту, перепланування, перебудова, надбудова, додаткова прибудова і т.п.), а також виконання будівельних робіт з порушенням вимог, визначеними державними будівельними нормами, стандартами і правилами, самочинно не проводились.

ОСОБА_6В, як представник обдарованого, підтвердила вищевказаний факт та заявила, що до укладення цього договору об'єкт нерухомого майна нею був візуально оглянутий, його технічні характеристики відповідають тим, що зазначені у технічному паспорті. Недоліків чи дефектів, які значно знижують цінність або перешкоджають можливості використання за цільовим призначенням, а також реконструкцій об'єкту нерухомого майна на момент огляду нею не було виявлено /а..с 17 т.2/.

Як слідує із матеріалів справи, між сторонами склались вкрай негативні конфліктні відносини.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, та позову третьої особи ОСОБА_6 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1, 3,4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст. 60 ЦПК України).

ОСОБА_1, заявивши позовні вимоги про захист порушених прав співвласника спірного домоволодіння, а саме: про визнання протиправними дій по переобладнанню та переплануванню житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Східна, буд. 109 м.Миколаїв, а саме: жилого будинку літ.А, майже знесення до фундаменту літньої кухні літ.Б, перебудову сараю літ.В, знесення уборної літ.И та сараю літ.З.; зобов'язання відповідача ОСОБА_5 за власні кошти відновити порушені нею споруди - літ.В, И, З, та роздільні стіни між приміщеннями 1-1, 1-2 та 1-6, 1-6 житлового будинку літ.А у відповідності до технічного плану від 1998р. з чітко вказаними там розмірами споруд та приміщень, та про визнання недійсним технічного паспорту від 10.01.009р. спірного домоволодіння, - станом на час розгляду справи у суді, подарував належну йому 1/2 частку домоволодіння №109 по вул.Східній у м.Миколаєві синові ОСОБА_7

Таким чином, на час розгляду справи ОСОБА_1 з 27.01.2015р. не є співвласником спірного домоволодіння, він втратив право вимагати усунення порушення його прав щодо спірного майна, та відсутні передбачені законом підстави для захисту його прав.

Про застосування строку позовної давності щодо вимог ОСОБА_1, сторони не зяявляли.

Згідно до ст.ст. 717, 718 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Укладаючи договір дарування, ОСОБА_1 було відомо про стан домоволодіння по вул.Східній №109 у м.Миколаєві, про наявні перепланування у будинку літ.А., про зруйновані сараї літ. З, та уборну літ.И, перебудову сараю літ.В., як було відомо і ОСОБА_6 яка у заяві нотаріусу вказала, що візуально оглянула спірне домоволодіння.

Крім того, ОСОБА_6 звертаючись до суду із позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_7, додала до позову довідку БТІ про обстеження домоволодіння по вул.Східній, 109 у м.Миколаєва станом на 22.08.2014р., згідно якої на земельній ділянці по вул.Східній знаходяться: житловий будинок - літ. А, погріб з шиєю літ. Гпд, сарай З1, огорожі №2, 5, 7, 8 споруди № 6, 3, І, ІІ. З них самочинно збудовані сарай З1, недобудована літ.Е - знаходяться у користуванні ОСОБА_5 /а.с. 93 т.1/.

Договір дарування направлений на безповоротне припинення права власності у дарувальника і виникнення права власності у обдарованої особи, при цьому обдаровуваний набуває право на майно, якого раніше у нього не було. Дарувальник повинен бути власником майна, що відчужується.

Право власності на спірний будинок ОСОБА_17 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 09.10.2014р., згідно опису об'єкту нерухомого майна, домоволодіння складається із: житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, погрібу з шиєю літ.Гпд, огорожі №2, 4, 5, 7, 8, споруд № 3, 6, І, ІІ. Доказів того, що він набув права власності на сарай літ.З., уборну літ.И, не надав.

У ОСОБА_7 право власності на спірне майно виникло з 27.01.2015р. - з моменту реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с. 62 т.1/.

Учасником правовідносин з 2007р.- по 2013р. він не був, набув права власності на спірне майно у 2015р., таким чином у судовому порядку підлягають захисту його права, які порушені після 27.01.2015р.

Жодних доказів на те, що після 27.01.2015р. мало місце порушення прав ОСОБА_7, і що таке порушення було здійснено відповідачами, суду не надано.

Зважаючи на вищевикладене, позов третьої особи ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_11 про визнання дій протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_6, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.16, 257, 261, 267, 334, 380, 717, 722 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

У задоволенні позову третьої особи ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визнання дій протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_6

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Мамаєва О.В.