Справа № 639/5591/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

16 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти заборону відчуження домоволодіння №2 по вул. Московській у м. Харкові, зареєстрованого за ОСОБА_2.

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 зазначив, що 21.05.2015 року він звільнився з місць позбавлення волі, та прибув до місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 2. Але, коли заявник повернувся до будинку №2 по вул. Московській у м. Харкові, то його до оселі не пустили, повідомиш, що будинок продано за його згоди за дорученням, яке він надав сину ОСОБА_3

Заявник вказує, що на даний час ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 приймають заходи про наступний продаж будинку, що свідчить про їх бажання зробити розгляд спору про незаконний продаж будинку неможливим.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Дана заява про забезпечення позову подана до суду в порядку ч.4 ст. 151 ЦПК України, тобто до подачі позову.

Відповідно до ч.4 ст. 151 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Аналіз змісту даної норми закону дає підстави вважати суду, що єдиною підставою для забезпечення позову до подання позовної заяви є порушення права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.1,2 ст. 418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову на підставі ч.4 ст. 151 ЦПК України, оскільки в даному випадку відсутнє порушення права інтелектуальної власності ОСОБА_1

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, ст. 418 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Судовий збір сплачений ОСОБА_1 відповідно до квитанції №0.0.398100676.1 від 16.06.2015 року у розмірі 127,00 грн. (сто двадцять сім гривень) повернути ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович