Справа № 452/1077/15 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 22-ц/783/5300/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ «РАЙ» ЛТД на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙ» ЛТД до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ВК Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області про звільнення земельної ділянки, визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Рудківської міської ради, розпоряджень голови Самбірської районної державної адміністрації, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

Оскарженою ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2015 року провадження у цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙ» ЛТД до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ВК Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області про звільнення земельної ділянки, визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Рудківської міської ради, розпоряджень голови Самбірської районної державної адміністрації, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою закрито.

Роз'яснено заявнику, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції Господарського суду Львівської області.

Ухвалу суду оскаржило ТзОВ «РАЙ» ЛТД.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, подаючи первинні заяви про надання дозволу на будівництво і отримуючи рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно САА №878557 від 06.11.2003 р. ОСОБА_4, САА 577094 від 21.10.2003 р. ОСОБА_6 САА №449154 від 19.10.2004 р., ОСОБА_7, діяли як фізичні особи, тому позов поданий до фізичних осіб, натомість до ФОП вимог не заявлено. Тому вважає, що суд закрив провадження у справі незаконно. Крім того зазначає, що даний спір пов'язаний із здійсненням правовідносин у земельній сфері щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ТзОВ «РАЙ» ЛТД, сторонами спору є юридична особа (позивач) і громадяни ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які безпідставно займають частину земельної ділянки постійного землекористувача ТзОВ «РАЙ» ЛТД.

Просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на заперечення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення скарги.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив:

визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради:

1-від 25.10.2001р. №126 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4.";

2-від 25.10.2001р. №145 "Про розгляд заяви гр.ОСОБА_6.";

3-від 29.11.2002р. № 174 "Про дозвіл гр. ОСОБА_7 на будівництво торгового кіоску на ринку АДРЕСА_1";

-визнати незаконним і скасувати Розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації:

1-від 19.08.2003 № 425 "Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгового кіоску АДРЕСА_1 суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4.";

2-від 19.08.2003р. № 426 "Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгового кіоску АДРЕСА_2 суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6.",

3-від 06.10.2004 № 569 "Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгового кіоску АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_7.";

-визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради:

1-№107 від 17.09.2003р. "Про оформлення права власності на кіоск АДРЕСА_1 суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_4 ",

2-№108 від 17.09.2003р. "Про оформлення права власності на кіоск АДРЕСА_2 суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6.",

3- №119 від 08.10.2004р. "Про дозвіл суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_7 на оформлення свідоцтво про право власності на торговий кіоск АДРЕСА_3

- визнати незаконним і скасувати:

1-свідоцтво про право власності на нерухоме майно САА №878557 від 06.11.2003р. ОСОБА_4, видане Рудківською міською радою;

2-свідоцтво про право власності на нерухоме майно САА 577094 від 21.10.2003р. ОСОБА_6, видане Рудківською міською радою;

3-свідоцтво про право власності на нерухоме майно САА №449154 від 19.10.2004р. ОСОБА_7., видане Рудківською міською радою;

-звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу торгівельних кіосків відповідно НОМЕР_1 і привести земельні ділянки у придатний для використання стан.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що справа підвідомча господарському суду та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спірні земельні правовідносини виникли між ТзОВ «РАЙ» ЛТД та відповідачами, які на даний час здійснюють свою підприємницьку діяльність, а також Самбірською РДА і ВК Рудківської міської ради, які є юридичною особами.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції підставними, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Однак, згідно положень ст.ст. 1 і 12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п.1.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питанняпрактики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Також відповідно до 1.2.2. цієї ж постанови з положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Згідно п.1.3. цієї ж постанови у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V ЗК України:

- щодо набуття, здійснення та припинення прав юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, територіальних громад та держави на земельні ділянки (крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" );

- пов'язані із захистом права на земельні ділянки (в тому числі відновлення порушеного права третьої особи, яка на підставі рішень державних органів або органів місцевого самоврядування претендує на спірну земельну ділянку);

- про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства;

- про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок;

- про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою;

- пов'язані з набуттям, зміною та припиненням права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);

- про встановлення, зміну та припинення земельного сервітуту;

- що виникають з укладення, зміни, розірвання, виконання договору оренди земельних ділянок, інших договорів користування земельними ділянками, в тому числі спори про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами на користування земельною ділянкою;

- про стягнення шкоди, у тому числі упущеної вигоди, завданої порушеннями прав власників, у тому числі держави та територіальних громад, і користувачам земельних ділянок;

- інші спори, пов'язані з правами і охоронюваними законом інтересами суб'єктів господарювання та інших юридичних осіб на земельні ділянки.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є фізичні особи- підприємці та отримали земельні ділянки для підприємницької діяльності та з врахуванням земельних спорів з ними, в суду було достатньо підстав, щоб прийти до висновку, що вказані правовідносинипідвідомчі господарському суду.

Отже суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про господарський характер правовідносин, що виникли між сторонами.

Посилання апелянта на те, що позов поданий до фізичних осіб, натомість до ФОП вимог не заявлено, не заслуговують на увагу, оскільки з позовних вимог встановлено, що спір виник саме через те, що вони займаються підприємницькою діяльністю на спірній земельній ділянці.

Апелянт не заперечує того, що спір виник з приводу земельних ділянок на яких в межах ринку розташовані торгівельні кіоски, які використовуються для підприємницької діяльності.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4.ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ТзОВ «РАЙ» ЛТД - відхилити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.