РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1491/15-ц

пр. № 2/759/2289/15

15 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Петренко Н.О.

при секретарі Савченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, від імені якого діє законний представник ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 28.07.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06-06-И/30, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 40 000,00 доларів США строком до 27.07.2026р. зі сплатою 12,00 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28.07.2006р. між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 06-06-П/30, згідно якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором солідарно з позичальником. Крім того в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28.07.2006р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 22,70 кв.м., житловою площею 12,50 кв.м. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2011 року з позичальника та поручителя солідарно стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 06-06-И/30 від 28.07.2006р. в сумі 1 037 481, 76 грн. Зазначене рішення набрало законної сили, але на сьогодні так і не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена. Станом на 12.12.2014р. сума заборгованості за кредитним договором складає 2 593 659,65 грн. Позивач вважає, що отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за банком. Відповідачі добровільно вимоги банку не виконали, заборгованість не погасили, з предмету іпотеки не виселилися. Тому позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06-06-П/30 від 28.07.2006р. в сумі 2 593 659,65 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 22,70 кв.м., житловою площею 12,50 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виселити відповідачів та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 та стягнути судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі про день та час слухання справи належним чином повідомлялися, в судове засідання не з`вилися, причини неявки суду невідомі, тому суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив розглянути справу без участі відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`вився.

Представник третьої особи Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`вився, надав суду лист з проханням слухати справу у його відсутність.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`вився, просив розглядати справу у його відсутність, надав суду лист з поясненнями, в яких категорично заперечує проти позовних вимог та просить не допустити порушення житлових прав малолітнього ОСОБА_2, 2004 р.н. Також просять відмовити в задоволенні позову на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги письмові пояснення третіх осіб, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06-06-И/30, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 40 000,00 доларів США строком до 27.07.2026р. зі сплатою 12,00 % річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28.07.2006р. між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 06-06-П/30, згідно якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором солідарно з позичальником.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28.07.2006р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 22,70 кв.м., житловою площею 12,50 кв.м.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2011 року з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 06-06-И/30 від 28.07.2006р. в сумі 1 037 481, 76 грн.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

-таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

-загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі умови договору не виконують, але за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ф-3, дана квартира складається з однієї житлової кімнати, загальна площа якої становить 22,7 кв.м., житлова площа 12,5 кв.м. Відомості щодо іншого майна відповідачів, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги банку відсутні. Таким чином позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки спірна квартира є єдиним житлом відповідачів, в якому вони постійно проживають.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 213-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: