Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2017/15 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.Ю.
Єдиний унікальний №335/2031/14 Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

У позові зазначалось, що 24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №800003713, згідно якого надано кредит у розмірі 41 160 доларів США. Для забезпечення виконання зобов'язань кредитного договору в той же день між позивачем та відповідачем укладено договір поруки №800003713-П. Через неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 34 707,96 доларів США, що за курсом НБУ становить 447 840,39 грн., за відсотками 1 774,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 22 898,23 грн., пеня 12 497,30 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 483235,92 грн. та судові витрати в розмірі 3654 грн.

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання поруки припиненою.

У зустрічному позові зазначала, що за умовами кредитного договору №800003713 банк 24 квітня 2008 року надав ОСОБА_4 кредит в сумі 41 160 доларів США під 13,30% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань кредитного договору, 24.04.2008 року банк уклав з нею договір поруки №800003713-П. Згоди на продовження дії поруки на умовах сплати 17% річних вона не давала.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати її поруку за договором поруки №800003713-П від 24.04.2008 року припиненою.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відхилено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання поруки припиненою задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_3 за договором поруки №800003713-П від 24.04.2008 року припиненою.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи та відповідачки, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №800003713, за умовами якого йому надано кредит у розмірі 41 160 доларів США строком до 24.04.2023 року. Відповідно до п.2.2 цього договору встановлена процентна ставка 13,30% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань кредитного договору 24 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки №800003713-П.

Згідно з п.3.1 договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед банко за порушення обов'язків як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Пунктом 6.4 договору поруки у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

За наданим банком розрахунком станом на 15.09.2014 року у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 34 707,96 доларів США, що за курсом НБУ становить 447 840,39 грн., за відсотками 1 774,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 22 898,23 грн., пеня 12 497,30 грн.

Проте, із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що за цим кредитним договором з 24.09. 2008 року відсоткова ставка за договором збільшилася з 13,30% річних до 17% річних.

За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; збільшення розміру плати за кредит; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, пояснення та заперечення сторін, дав належну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності та дійшов правильного висновку про те, що збільшення відсоткової ставки за договором кредиту відбулося без згоди поручителя, через що збільшився обсяг відповідальності боржника, тому відмовив у задоволенні позовних вимог банку до поручителя ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, оскільки рішення суду відповідає матеріалам та закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п.5.2 договору кредиту банк може змінити процентну ставку в односторонньому порядку необґрунтовані, оскільки в цьому пункті також передбачено, що про зміну розміру процентної ставки по кредиту вносяться зміни до додатку №1 цього договору та повідомляється позичальник. Проте, відповідно до наданого до договору кредиту Додатку №1 відсоткова ставка зазначена 13,30%, як передбачено і кредитним договором, змін до цього додатку не внесено. Також, п. 6.4 договору поруки передбачено, що збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором може бути, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження надання згоди поручителем на збільшення процентної ставки.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду, а полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: