УхвалА

іменем україни

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Кафідової О.В., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до держаної установи «Державна інспекція з карантину рослин по Одеській області» про визнання незаконним і скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, зобов'язання звільнити з роботи за власним бажанням, стягнення премій, вихідної допомоги та усіх належних при звільненні з роботи виплат, зобов'язання проведення розрахунку, стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що з 5 грудня 2011 року він працював на посаді техніка 2-ї категорії у державній установі «Державна інспекція з карантину рослин по Одеській області» (далі - ДУ «Державна інспекція з карантину рослин по Одеській області»). Наказом від 28 серпня 2012 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за несвоєчасне виконання доручення щодо підготовки графіку чергування державних інспекторів на вересень 2012 року.

Посилаючись на те, що виконання указаного обов'язку не входило до його трудової функції, визначеної посадовою інструкцією техніка 2-ї категорії, ОСОБА_4 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 28 серпня 2012 року про оголошення догани; внести подання до ДУ «Державна інспекція з карантину рослин по Одеській області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності в. о. завідуючого Пункту карантину рослин при Морському торговому порту «Южний» (далі - ПКР МТП «Южний») ОСОБА_5; зобов'язати відповідача звільнити його із займаної посади із 26 вересня 2012 року за власним бажанням та видати трудову книжку; виплатити щомісячні премії із дня винесення наказу про застосування дисциплінарного стягнення по день звільнення; виплатити вихідну допомогу, провести розрахунок усіх належних виплат при звільненні; відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу передати на новий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, про те що позивач у порушення ст. 139 КЗпП України порушив трудову дисципліну, не виконав доручену роботу згідно зі своїми службовими обов'язками, що згідно Положення про преміювання стало підставою для позбавлення премії. При цьому суди вірно встановили, що роботодавець дотримався вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарного стягнення - догани. Інші позовні вимоги позивачем не доведені.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Кафідова

В.А.Черненко