Номер провадження: 22-ц/785/1880/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,-

встановила:

У травні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі Банк) звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму боргу за кредитним договором у розмірі 275654,02 доларів США, з яких: 220936,14 доларів США - кредитна заборгованість; 48689,76 доларів США заборгованість по процентам; 1957,32 доларів США пеня за прострочення сплати за кредитом; 4070,80 доларів США пеня за прострочення сплати процентів. А також стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 серпня 2007 між Банком та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в іноземній валюті в сумі 290000 доларів США, та зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 06 серпня 2028 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором, 06 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором.

04 серпня 2007 року договір поруки також був укладений між Банком та ОСОБА_4.

На теперішній час боргові зобов`язання не виконані, тому позивач звернувся до суду та просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 06 серпня 2007 року в розмірі 275654,02 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 4248494,7 грн..

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" та стягуючи солідарно з боржника та поручителів суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, не сплачують заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4248494,7 грн..

Однак колегія суддів повністю не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 06 серпня 2007 між Банком та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого останній отримав споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 290000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, та зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 06 серпня 2028 року (а.с.5-11).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором, 06 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 132065, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором (а.с.12-13).

04 серпня 2007 року договір поруки № 132074 також був укладений між Банком та ОСОБА_4, який також взяв на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором (а.с.14-15).

05 березня 2014 року позичальнику та поручителям Банком були направлені вимоги про погашення заборгованості протягом 31 дня з дня отримання вимоги або 41 календарного дня з дати їх відправлення, але станом на 14 квітня 2014 року та на день звернення до суду - 13 травня 2014 року вимоги Банку залишені без задоволення. (а.с.47-49).

Оскільки ОСОБА_6 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, то станом на 14.04.2014 року заборгованість складає 275654,02 доларів США, що еквівалентно 4248494,7 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 220936,14 доларів США;

- заборгованість за відсотками - 48689,76 доларів США,

- пеня за прострочення сплати за кредитом - 1957,32 долара США;

- пеня за прострочення сплати відсотків - 4070,8 доларів США.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору до обов'язків відповідача (позичальника) було покладено точно в строки, обумовлені в кредитному договорі, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за кредитним договором. У разі порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, сплатити штрафні санкції та інші належні до сплати платежі тощо.

Проте ОСОБА_6 у порушення умов кредитного договору своєчасно і в повному обсязі не погашав кредит, та не сплачував відсотки за користування коштами.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачі підписали договір кредиту та договори поруки добровільно, що свідчить про те, що всі умови кредитного договору та договорів поруки сторонами визначено як обов'язковими для виконання, та ніяких заперечень щодо них відповідачами не висловлювалось.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення кредитної заборгованості за договором, проте не врахував, що відносно фізичних осіб - поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором поруки окремо.

Досліджуючи обставини солідарної відповідальності заявлених вимог позивача, колегія суддів вважає, що оскільки договори поруки укладені з кожним окремо поручителем та Банком, а не загальним для всіх договором поруки, між поручителями не існує солідарної відповідальності між собою. Така відповідальність витікає з кожного конкретного договору поруки та стосується кожного поручителя та ОСОБА_6, які на підставі окремого договору є солідарними відповідачами.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині солідарної відповідальності всіх відповідачів між собою є безпідставним, а тому в цій частині підлягає зміні, оскільки солідарна відповідальність є обґрунтованою тільки стосовно кожного поручителя та ОСОБА_6, тільки в тих правовідносинах, які ґрунтуються на кожному окремому договорі поруки, укладеному кожним окремо поручителем.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення наступним чином: "Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити. Стягнути солідарно: з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_2, на підставі договору поруки № 132065 від 06.08.2007 року, з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_3, на підставі договору поруки № 132074 від 04.08.2007 року, на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 275654,02 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 4248494,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" суму сплаченого судового збору по 1218 грн., з кожного".

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов