Провадження №2/761/6396/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Авраменко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Мікрокредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 грудня 2012 р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого відповідачу 1 був наданий кредит в сумі 10 000,00 грн., строком з 10 грудня 2012 р. по 10 грудня 2014 р.
Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 72 % річних.
При цьому, 10 грудня 2012 р. між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 198 до кредитного договору № 198 (далі по тексту - договір поруки), за умовами якого відповідач 2 поручися відповідати перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором.
Сторона позивача клопотала про розгляд даної справи за відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі 1, 2, про час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглядати справу у їх відсутність, своїх представників до суду не направили, заперечення проти позову не подавали.
Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 3.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 72 % річних. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику (відповідачу 1) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно.
Згідно п.п. 9 п. 2.4 кредитного договору, відповідач 1 зобов'язувався проводити сплату нарахованих відсотків і погашення частини кредиту щомісячно не пізніше 10 числа вказаного в графіку платежів, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці 1.
У випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у таблиці 1, кредитодавець (позивач) має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1 % від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів та нараховані відсотки за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення (п. 3.5. кредитного договору).
Сторони погодили у п.5.1 кредитного договору, що він набуває чинності з 10 грудня 2012 р. та діє до 10 грудня 2014 р., але в будь якому випадку до моменту повного виконання позичальником (ОСОБА_1.) зобов'язань за цим договором.
10 грудня 2012 р. між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки, за п. 1.1 якого відповідач 2 зобов'язується солідарно з відповідачем 1 відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між позивачем та відповідачем 1.
Відповідно до п. 2.1 договору поруки, поручитель (відповідач 2) відповідає перед кредитодавцем (позивачем) в тому ж обсязі, що і позичальник (відповідач 1) за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків.
Відповідно до п.п.п. а) п.п. 3) п. 2.1 кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі наявності затримання сплати частини кредиту та/або процентів більше ніж на один календарний місяць.
У відповідності з ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсотках за користування кредитними коштами підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів 1, 2 солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243, 60 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Кредитної спілки «Мікрокредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: