У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії держаного виконавця, що полягають у вимогах про передачу ключів від вхідних дверей садового будинку АДРЕСА_1 та визнати незаконною постанову про накладання штрафу.

В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що рішенням Обухівського районного суду від 30 жовтня 2013 року його не було зобов'язано передавати ключі від вказаного садового будинку, а рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 43140954, виконано ним в повному обсязі вважав, що вимога про передачу ключів від садового будинку не підлягає задоволенню, а штраф накладено безпідставно.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та постановити ухвалу про задоволення скарги.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Розглядаючи справу в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В. щодо вимог про передачу ключів від вхідних дверей садового будинку, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходить з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням , дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судами встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2013 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 січня 2014 року, задоволено частково позов ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном.

Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_8, ОСОБА_9, земельною ділянкою площею 0,0608 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для садівництва, шляхом передачі позивачам ключів від замків дверей огорожі, що оточує вказану земельну ділянку та будівель, що розташовані на вказаній земельній ділянці.

30 квітня 2014 року головний державний виконавець відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень відповідно до виконавчого листа № 372/4200/13, виданого 24 лютого 2014 року Обухівським районним судом Київської області про усунення перешкоди у користуванні ОСОБА_8, ОСОБА_9, спірною земельною ділянкою та зобов'язання ОСОБА_6 передати стягувачам ключі від замків дверей огорожі, що оточує вказану земельну ділянку та будівель, що розташовані на вказаній земельній ділянці.

23 червня 2014 року головним державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. у відповідності до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про накладення на ОСОБА_6 штрафу у розмірі 680 грн за невиконання останнім в повному обсязі рішення суду згідно виконавчого листа №372/4200/13-ц від 24 лютого 2014 року, оскільки вимог державного виконавця про передачу ключів від всіх будівель, що розташовані на даній земельній ділянці, а саме від садового будинку, ОСОБА_6 не виконав.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтованого вважав, що порушення прав ОСОБА_6 з боку головного державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відсутні, оскільки садовий будинок НОМЕР_1 розташований на спірній земельній ділянці і відповідно до судового рішення ОСОБА_6 зобов'язано передати стягувачам за виконавчим провадженням ключі від всіх будівель, що розташовані на спірній земельній ділянці.

До таких висновків в цій частині вимог суди дійшли на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в скарзі доводи не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень в зазначеній частині, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками судів з їх оцінки, а тому колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судові рішення у вказаній частині відповідають вимогам закону.

Розглядаючи справу в частині вимог про визнання незаконною постанови про накладення на ОСОБА_6 штрафу за невиконання судового рішення колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_6 про визнання незаконною постанови державного виконавця про накладення штрафу, суди першої та апеляційної інстанцій, на зазначене уваги не звернули та помилково вважали, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 337, 340, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року в частині в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В. залишити без змін.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2014 року в частині вимог про визнання незаконною постанови головного державного виконавця відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В. про накладення штрафу скасувати.

Провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:Б.І. Гулько
В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
С.П. Штелик