Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 26 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Голубкової М.А.,

за участю секретаря Ходирєвій О.О.,

за участю прокурора Соколовської Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступне. 27 квітня 2001 року позивач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя народилась спільна дитина ОСОБА_5. Після його народження біологічний батько покинув родину та жодним чином сином не цікавився.

21 лютого 2002 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було стягнено з ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини заробітку, починаючи з 20.01.2011 року. На підставі зазначеного рішення було видано відповідний виконавчий лист.

У 2008 році рішенням суду шлюб між подружжям було розірвано. Спочатку відповідач намагався виконувати рішення суду та сплачував аліменти та утримання сина, проте з 2004 року жодних перерахувань аліментів ОСОБА_4 зроблено не було. На даний час ОСОБА_4 припинив сплачувати аліменти.

На теперішній час Шевченківським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області розпочате досудове розслідування кримінального провадження за № 0000464 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_4 за ст. 164 Кримінального кодексу України.

З 2002 року і по теперішній час, ОСОБА_4 не приймає ніякої участі у вихованні сина, не оздоровлює дитину, хоча за станом свого здоров'я він потребує цього. Відповідач, як батько, не приймає ніякої участі у житті дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує його необхідною матеріальної допомогою, не спілкується з ним і взагалі не має ніякого зв'язку з дитиною.

З 2011 року позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. Між ОСОБА_6 та сином від першого шлюбу дружини встановились родинні стосунки як між батьком та сином. Син ОСОБА_5 вважає вітчима своїм батьком, бо рідного не знає та не пам'ятає.

В зв'язку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду та просить суд:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.Судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач та представник позивача на позовних вимогах наполягали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача проти позову заперечував та надав суду письмове заперечення в якому вказує, що стаття 164 Сімейного кодексу України у переліку підстав позбавлення батьківських прав не має такої підстави як несплата аліментів. Відповідач по мірі можливості сплачує аліменти на утримання сина. Відповідач нещодавно поховав бабусю, та має матір яка сильно хворіє. Між колишнім подружжям існувала домовленість, що відповідач не буде турбувати дитину, щоб вона звикла до нового чоловіка позивача, тому відповідач деякий час не відвідував сина.

Представник третьої особи надав суду заяву якою просив суд розглядати справу у його відсутності та надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральніші розвиток.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивача та відповідача народилась спільна дитина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, на даний час шлюб розірвано.

З часу фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин між позивачем та ОСОБА_4, останній ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, не виявляє щодо сина батьківського піклування.

У своєму висновку служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.. Після народження ОСОБА_5., гр. ОСОБА_4 залишив родину, як батько не приймав ніякої участі у житті дитини, не спілкувався з ним, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував необхідною матеріальною допомогою. Згідно довідки єдиної абонентської служби центру обслуговування абонентів від 18.02.2015 року № 139 неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., мешкає разом з матір'ю гр. ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, яка займається його вихованням утриманням та розвитком. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1, неповнолітній ОСОБА_5 має окрему кімнату для проживання, для навчання та виховання створені належні умови. Згідно довідки Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату «Орієнтир» від 05.05.2015 року гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. у навчальному процесі та вихованні сина участі не приймає, до навчального закладу не з'являвся. Згідно довідки Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції загальна сума боргу гр. ОСОБА_4 по аліментам станом на 27.05.2015 року становить 48281,71 грн.

Батько дитини гр. ОСОБА_4 злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, передбачених чинним законодавством, не приділяє належної уваги дитині, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею.

Згідно показів свідка ОСОБА_7, яка є вчителькою ОСОБА_5, вона знає сім'ю позивача давно, ОСОБА_5 навчається в інтернаті з третього класу. Свідок також добре знає чоловіка позивача ОСОБА_6. Кожного дня позивач та її чоловік ОСОБА_6 відвідують школу та цікавляться справами сина. Відповідача ОСОБА_4 вона не знає, ніколи його не бачила, до інтернату він не приходив, не цікався справами сина. Малолітній ОСОБА_5 в інтернаті часто розповідає як вони з вітчимом ходять на рибалку, про рідного батька він ніколи нічого не розповідав.

Згідно показів свідка ОСОБА_8, яка є вчителькою ОСОБА_5, позивач та її чоловік ОСОБА_6 займаються вихованням сина, відвідують навчальний заклад у якому навчається дитина, цікавляться його справами. Про рідного батька малолітнього ОСОБА_5 їй нічого не відомо, та вона ні разу його не бачила, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 навчається в інтернаті з третього класу. Також рідного батька ОСОБА_5 ніколи не бачили й інші педагоги інтернату.

Згідно характеристики учня ОСОБА_5 від 05 травня 2015 року наданої КЗ Запорізької спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом «Орієнтир» Запорізької обласної ради участь у вихованні дитини здійснюють мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_6, котрі приділяють належну увагу вихованню сина, дитина завжди доглянута, охайно одягнена, вихована. Батько дитини ОСОБА_4 у навчальному процесі та вихованні сина участі не бере. З початку навчання та до теперішнього часу батько ОСОБА_5 до КЗ ЗСЗШІ «Орієнтир» ЗОР не навідувався.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина ОСОБА_5, не спілкується з дитиною, не цікавиться його здоров'ям, життям, розвитком природних здібностей, не відвідує навчальний заклад у якому навчається син.

За таких обставин, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, п. 2 ч.1 ст. 164, ст. 165 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Запоріжжя.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.А.Голубкова