Номер провадження: 22-ц/785/86/15
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року, -

встановила:

17 червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів в розмірі 218088,11 грн. та судового збору в розмірі 2180,88 грн., свій позов мотивував тим, що наприкінці жовтня 2009 року до позивача звернулась відповідачка з пропозицією зробити ремонтно-будівельні роботи з відстрочкою оплати за роботу в квартирі АДРЕСА_1 та належить відповідачці на праві приватної власності.

У зв'язку з тим, що позивач на той час знаходився в шлюбних стосунках з донькою відповідачки, він погодився на цю пропозицію без будь-якого грошового завдатку за роботу.

До виконання робіт позивач приступив 02 листопада 2009 року та закінчив свою роботу в 2011 році. За цей час ним було придбано будівельні матеріали на загальну суму 96 830 (дев'яносто шість тисяч вісімсот дтидцять) гривень. Вартість виконаних робіт склала 65000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень. Дані роботи позивач проводив самостійно.

Однак, після закінчення будівельних робіт, на неодноразові прохання позивача заплатити йому за виконану роботу, відповідачка знаходила причини, щоб не виконувати перед ним зобов'язання.

Через деякий час відповідачка запропонувала позивачу в якості розрахунку за його роботу передати йому у власність 1/2 частину квартири, в якій позивачем було зроблено ремонт, на що позивач також погодився. Однак, через деякий час відповідачка відмовилась від своєї пропозиції передати позивачку 1/2 частку квартири у власність та від раніше даної обіцянки заплити гроші за роботу.

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 205914 (двісті п'ять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) гривень.

Крім того, внаслідок шахрайства з боку відповідачки позивач зазнав значних фізичних та моральних страждань.

Також позивач звертався до Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області за захистом своїх порушених прав.

Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідачки на його користь 161830 (сто шістдесят одну тисячу вісімсот тридцять) гривень за придбані позивачем будівельні матеріали та виконані ремонтно-будівельні роботи, 3 % річних за час прострочення оплати в розмірі 17544 (сімнадцять тисяч п'ятсот сорок чотири) гривні 15 копійок, 26540 (двадцять шість тисяч п'ятсот сорок) гривень 12 копійок інфляції за весь період, 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) гривень 88 копійок понесені ним судові витрати.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів було відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Так позивач стверджував, що між ним і відповідачкою було укладено усний договір про проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1, належній відповідачці на праві власності.

Проаналізувавши дане твердження, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про його безпідставність.

Так у відповідності до ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ст. 206 ЦК України, належить вчиняти у письмовій формі.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

За загальними правилами для укладення договору будівельного підряду істотними і необхідними слід вважати, перш за все, умови щодо обсягу робіт, їхньої вартості, строків виконання та порядку оплати.

Жодних даних про те, що позивач і відповідачка досягли згоди з цих питань (усно чи письмово), суду надано не було, що дало районному суду підстави прийти до висновку про те, що договір будівельного підряду чи будь-який інший договір про виконання будівельних робіт між сторонами не укладався.

Пояснення свідка ОСОБА_5 не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони не містять інформації про будь-які конкретні домовленості між позивачем та відповідачкою щодо істотних умов договору як то обсяг робіт, порядок і строки їх виконання, фінансування та оплати. До того ж, ці пояснення не перевірені судом у ході судового розгляду справи.

Надані суду чеки та накладні про придбання будівельних матеріалів також не свідчать про те, що ці матеріали придбавались за кошти позивача та саме на виконання будівельних робіт в квартирі відповідачки.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.П. Гайворонський

С.М. Сегеда