Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар - Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, Держава Україна в особі Управління Державної казначейської служби м. Рівне про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з»явилися у судове засідання,

дослідивши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 13.07.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, Держава Україна в особі Управління Державної казначейської служби м. Рівне на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Не погодившись з даним рішенням суду у зв»язку з його незаконністю та необґрунтованістю, ОСОБА_1 та представником Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області подано апеляційні скарги.

Так, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує про те, судом 1-ї інстанції не взято до уваги докази його звернення до : психолога 24.04.2010 р. (а.с.59); дерматолога 24.06.2010 р., 01.07.2010 р., 10.03.2011 р., 01.07.2011 р. та 10.03.2011 р. (а.с.60-63); окуліста 10.03.2011 р. та факт придбання окулярів (а.с.63,66). Зазначає, що в рішенні не вказано про те, що він вживав препарат "міртазапін" на протязі одного року, що підтверджують 11 квитанцій і даний препарат призначають людям для лікування станів глибокої депресії.

Крім того, вказує на те, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом 1-ї інстанції не встановлено характеру та обсягу фізичних, душевних, психічних страждань, яких він зазнав. Не враховано стан його здоров'я, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, а також ту обставину, що по вині відповідача -слідчого відділу він не працює більше шести років. Просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове по суті позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 600 000 грн.

В своїй апеляційній скарзі представник Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області - Никитюк Т.В. вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким,

_____________________________________________________________________________________________ Головуючий суддя 1 інстанції: Крижова О.Г.

Провадження № 22-ц787/1767/2015 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не зазначено, у чому саме виразились моральні страждання, завдані ОСОБА_1 та чим вони підтверджені. Судом не враховано те, що позивачем не було доведено причинного зв'язку між діями слідчого відділу та його станом здоров'я, крім того нічим не підтверджено факт психічного тиску слідчих та керівників СВ Рівненського МВ УМВС на ОСОБА_1, як вказано в судовому рішенні.

Також судом зазначено, що неправомірні дії Рівненського МВ УМВС виразились у вигляді затягування розгляду та неодноразового закриття кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_1, однак це не відповідає дійсності, оскільки постанова про закриття кримінальної справи від 30.05.2011 р. є чинною та не скасована ані органами прокуратури, ані судом. Щодо кримінального провадження, відкритого у квітні 2014 року за заявою ОСОБА_1, то у ньому проводиться досудове розслідування. Просить рішення скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та про задоволення апеляційної скарги представника Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що у лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби м. Рівне про визнання незаконними дій СВ Рівненського МВ УМВС в Рівненській області, які виразились у покриванні на протязі шести років організатора злочину ОСОБА_4, яка організувала підробку його підпису у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_5, а також про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вказаними незаконними діями у розмірі 600 000 грн., зобов»язавши виплатити вказану суму Управління Державної казначейської служби м. Рівне .

Ухвалою Рівненського міського суду від 24.02.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за вказаним позовом з тих підстав, що його заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку, визначеному параграфом 1 глави 26 КПК України (а.с. 118) .

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2015 року вказану ухвалу місцевого суду в частині відмови у відкритті провадження про оскарження неправомірних дій СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області залишено без змін, а в частині відмови у відкритті цивільного провадження за позовом ОСОБА_1 до СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та управління Державної казначейської служби України в м. Рівне про відшкодування завданої моральної шкоди вказану ухвалу скасовано та передано питання на новий розгляд до суду 1-ї інстанції (а.с.139-140).

Зокрема, колегією суддів зазначалося про передчасність постановлення місцевим судом ухвали в цій частині, оскільки згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в ч.ч. 1-5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, тобто, згідно зі ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала.

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 квітня 2015 р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до слідчого відділу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України в м. Рівне про відшкодування моральної шкоди ( а.с. 145).

Ухвалою Рівненського міського суду від 13 травня 2015 р. задоволено клопотання представника МВ УМВС України в Рівненській області та замінено первісного відповідача у вказаній справі - слідчий відділ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області на Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області ( а.с. 161).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнувши на користь останнього з відповідачів в особі Управління Державної казначейської служби м. Рівне 30 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, місцевий суд зазначив у рішенні про доведеність того, що в результаті неправомірних дій Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області у вигляді затягування розгляду та неодноразового закриття кримінальних проваджень за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України протягом шести років, позивачу завдано моральних страждань.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, реалізуючи своє право, звернувся до суду із позовом про визнання дій СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області незаконними і відшкодування моральної шкоди у розмірі 600 000 грн. в одному провадженні, однак, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Положеннями ч. 2 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно зі ст. ст. 2, 17 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративні справи, в яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним (п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, останній в обґрунтування своїх вимог, окрім інших норм закону, посилався на Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" та ст. 1176 ЦК України.

Відповідно до вимог Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", норм ст. 1176 ЦК України, шкода в порядку, передбаченому цими нормами, може бути відшкодована лише внаслідок обставин, визначених ст. 1 цього Закону, а право на її відшкодування виникає у випадках, зазначених у ст. 2 Закону.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 не містять обставин, визначених ст. 1 вказаного Закону та підстав для відшкодування моральної шкоди, встановлених ст. 2 цього Закону, а зводяться до визнання неправомірними дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень та відшкодування завданої цими діями (бездіяльністю) моральної шкоди.

Отже, в даному випадку має місце публічно-правовий спір, тому такі вимоги повинні розглядатися за правилами, встановленими КАС України.

Аналогічні висновки викладені також в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 р. у справі № 6-37646св14 за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Рівненській області, держави України в особі Управління Державної казначейської служби України в м. Рівне про визнання незаконним дій та відшкодування моральної шкоди ( а.с. 152-156 ), на яку посилався представник відповідача - Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області у своєму клопотанні про закриття провадження у даній справі ( а. с. 149-150).

Як зазначено вище, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства ( ч. 2 ст. 21 КАСУ).

Також, частиною 6 ст. 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, висновок суду 1-ї інстанції про обґрунтованість позову ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідачів та ухвалене судом рішення суперечать вимогам закону, оскільки відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили та яким визнано зазначені ОСОБА_1 дії СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області незаконними.

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги нерозривно пов»язані між собою і вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання дій відповідача неправомірними.

Місцевий суд, всупереч вищенаведеним вимогам закону, розглядаючи спір між сторонами лише в частині вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, ухвалив оскаржуване рішення, яким встановив факт доведеності позивачем неправомірності дій Рівненського МВ УМВС України у Рівненській області (як суб»єкта владних повноважень) внаслідок яких йому було завдано моральну шкоду у визначеному судом розмірі - 30 000 грн. та стягнув її з відповідачів в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Рівне.

У зв»язку з наведеним, висновок місцевого суду щодо обґрунтованості вимог позивача в частині заподіяної йому моральної шкоди відповідачем Рівненським МВ УМВС України у Рівненській області, є безпідставним, оскільки є передчасним, тому рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення - про відмову ОСОБА_1 в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.1 та ч. 3 ст. 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області - Никитюк Т.В. - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 13 липня 2015 року - скасувати,

В позові ОСОБА_1 до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби м. Рівне про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді :