АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5526/15 Справа № 173/2705/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Трофимова Н. А. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро Плюс" на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро Плюс" про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати та повернення земельної ділянки , -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 8 грудня 1999 року йому було видано Державний акт серія 1У-ДП № 091799 про право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,700 га, розташовану на території Боровківської сільради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яку він за укладеним і зареєстрованим 08 лютого 2010 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центр ДЗК» № 46 договором оренди землі передав відповідачу в оренду строком на 15 років, а відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до вартості землі, не пізніше 30 листопада кожного року, але порушив свої зобов'язання щодо своєчасного розрахунку за користування земельною ділянкою в 2013 та 2014 роках, у зв'язку з чим позивач просив суд достроково розірвати вказаний договір оренди землі, стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 2926 грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 4980 грн., зобов'язати відповідача негайно передати йому цю земельну ділянку в придатному для цільового використання стані.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 08.02.2010 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс», зареєстрований 08.02.2010 р. в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №46; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 2926 грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 51 грн. та судовий збір в сумі 91 грн. 77 коп.; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» передати позивачу земельну ділянку, загальною площею 4,700 га, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у стані, придатному для цільового використання; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» на користь держави судовий збір у сумі 243 грн., а в решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу та перевіривши доводи скарги колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду повністю не відповідає.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» (далі-Закон) встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, за укладеним між сторонами і зареєстрованим 08.02.2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №46 договором оренди позивач надав належну йому на підставі виданого 8 грудня 1999 року Державного акту серії IV-ДП № 091799 на право приватної власності на землю земельну ділянку за нормативною грошовою оцінкою на час реєстрації договору в розмірі 48744,86 грн., загальною площею 4,700 га, яка розташована на території Боровківської сільради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в оренду відповідачу строком на 15 років з орендною платою у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1463 грн. за рік, шляхом перераховування коштів орендарем на рахунок (рахунок вказується додатково) або сплати готівкою орендодавцю в строк до 30 листопада щорічно зі сплатою земельного податку за орендовану земельну ділянку орендарем у встановлений законодавством термін за рахунок орендодавця, але орендна плата за 2013 рік та 2014 рік в розмірі 2926 грн. позивачу до цього часу не сплачена, що сторонами визнано і не спростовується.

За таких обставин, суд обґрунтовано на підставі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та ст. 625 ЦК України стягнув з відповідача на користь позивача вказану заборгованість по орендній платі та три відсотка річних від простроченої суми, а доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро Плюс" в апеляційній скарзі про незаконність рішення суду в цій частині не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про несплату позивачеві з вини відповідача орендної плати за 2014 рік у встановлений договором строк за відсутністю доказів на підтвердження такої оплати, оскільки з наданих до апеляційної скарги матеріалів видно, що до 30 листопада 2014 року, як встановлено укладеним між сторонами договором, 24.10.2014 року у зв'язку з неявкою позивача за отриманням орендної плати йому відповідачем було направлено письмо з пропозицією повідомити номер рахунку та банк для відправлення на його ім'я орендної плати за 2013 рік та 2014 рік, яке за рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивач отримав 30.10.2014 року і підпис на ньому він в судовому засіданні апеляційного суду не спростовував (а.с. 38 - 39), але ніякої відповіді товариству не надав і будь-яких дій для отримання орендної плати не вчинив, що свідчить про відсутність вини орендаря у її несплаті за 2014 рік, тобто систематичної несплати орендної плати, а відтак, відсутні законні підстави для розірвання договору оренди на підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 141 ЗК України.

Проте, суд при розгляді справи в порушення вимог ст. ст. 214 - 215 ЦПК України дійсних причин несплати відповідачем орендної плати не з'ясував і в рішенні не встановив, не роз'яснив відповідачу положення ст. 10 ЦПК України про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій щодо надання доказів в спростування заявлених до нього позовних вимог, а також не вручив йому копії позовної заяви, у зв'язку з чим представник відповідача в судовому засіданні позбавлений був можливості надати такі докази, про що неодноразово заявляв перед судом, наполягаючи на відкладенні судового засідання для з'ясування предмету позову, але судом такі клопотання були необґрунтовано відхилені, чим порушенні його процесуальні права щодо надання своїх заперечень і доказів по цій справі.

З урахуванням наведеного рішення суду в частині розірвання спірного договору оренди земельної ділянки та зобов'язання відповідача передати позивачу земельну ділянку, як постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307 - 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро Плюс" задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 08.02.2010 р. між ОСОБА_2 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс», зареєстрованого 08.02.2010 р. в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №46, та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» передати ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 4,700 га, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, у стані, придатному для цільового використання, - скасувати та в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: