У х в а л а

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Городоцького районного округу Голубець Іванна Григорівна, про визнання припиненими договорів: кредиту, поруки та іпотеки і припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та зобов'язання видати оригінали документів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 квітня 2008 року між ним та банком укладено кредитний договір на суму 21 880 доларів США строком до 03 квітня 2028 року. На забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки, а також між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки. 09 грудня 2013 року позичальником було достроково погашено зобов'язання за кредитним договором. Після звернення із заявою про зняття обтяжень з нерухомого майна, він дізнався що має заборгованість у сумі 1 586,50 доларів США та 2,75 доларів США відсотків на цю суму. На його неодноразові звернення до банку з проханням роз'яснити подальше нарахування заборгованості відповідач не реагує. З огляду на зазначене, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд зобов'язати відповідача видати йому оригінали документів на предмет іпотеки; визнати припиненими зобов'язання за кредитним договором, договором іпотеки та договором поруки та припинити обтяження нерухомого майна.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 17 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано кредитний договір, укладений 03 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк», припиненим у зв'язку з поверненням суми кредиту у повному обсязі.

Визнано договір поруки, укладений 03 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк», припиненим.

Визнано договір іпотеки, укладений 03 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк», припиненим.

Припинено обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, накладеного при посвідченні договору іпотеки від 03 квітня 2008 року, шляхом виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єкт нерухомого майна та записів з Державного реєстру іпотек.

Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» видати ОСОБА_4 оригінали документів на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, а саме: технічний паспорт, договір купівлі-продажу, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримані на підставі акту прийому-передачі від 13 червня 2008 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що на момент звернення до суду у позивача була наявна непогашена заборгованість, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору, а тому дійшов правильного висновку, що зобов'язання за кредитним договором та забезпечувальними договорами не припинилися.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів апеляційного суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук