Справа № 570/599/15-ц
Номер провадження 2/570/530/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

згідно вимог позовної заяви позивач просить змінити з 28 % всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до 500 грн. розмір стягуваних з нього щомісячних аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він на даний час не працює.

В судовому засіданні позивач позов підтримує повністю, не заперечує сплати аліментів у розмірі 750 грн. щомісячно. Показав, що на даний час йому закінчена виплата по безробіттю з центру зайнятості. Зазначає, що від сплати аліментів на свою дочку він не відмовляється, але просить врахувати його реальні можливості на даний момент та визначити справедливий розмір аліментів.

Відповідач позов не визнає, погоджується на сплату аліментів у твердій грошовій сумі не менше ніж 1 000 грн. щомісячно. Показала, що витрати на дитину є більшими, ніж аліменти, які погоджується платити позивач.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявленного позову на підставі представлених сторонами доказів, прийшов до таких висновків.

За змістом ст.ст.10, 11, 60 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повина довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, яка проживає з матір'ю, відповідач на її утримання відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2012 року зобов»язаний сплачувати аліменти у розмірі 28 % всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд виходить з того, що у позивача після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що в силу ст.192 СК України є підставою для зміни встановлено способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька та збільшення розміру аліментів.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, на яку позивач посилався у своїй позовній заяві, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги закону, суд приходить до висновку про те, що з такими вимогами позивача слід погодитися і вони не можуть заперечуватися, оскільки його доходи дійсно стали носити нерегулярний та мінливий характер, що не заперечує і відповідач та погоджується на зміну способу їх присудження.

Визначаючи розмір щомісячних аліментів на дитину, суд виходить з такого.

Ст.7 Закону України „Про державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2015 року визначений у розмірі 1 286 грн., а з 1 грудня 2015 року буде складати 1 455 грн.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч.1 ст.141 СК України), а також з того, що позивач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину та разом із відповідачем забезпечити їй рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; а також з урахуванням інших обставин справи, які мають значення для вирішення спору сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача у подальшому щомісячних аліментів на дитину у визначеному судом розмірі, який при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину є обґрунтованим, не є заниженим в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітньої дитини та її потреб, відповідає засадам розумності і справедливості.

Відповідач у відповідності до правил ст.192 СК України не надала жодних доказів витрат на утримання дитини.

Судом при визначенні щомісячного розміру аліментів не взято до уваги витрати на лікування дитини, оскільки за змістом ст.185 СК України такі витрати є додатковими, викликані особливими обставинами, а тому не відносяться до регулярних щомісячних платежів і підлягають стягненню за рішенням суду окремо від аліментів.

Позивачем не ставилося питання про стягнення судових витрат, тому у зв»язку з диспозитивністю цивільного процесу понесені позивачем судові витрати у виді судового збору залишаються на ньому.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст.182-184, 192 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

частково задоволити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_2) аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 750 (сімсот п»ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошена в присутності сторін 28 липня 2015 року. Повний текст виготовлено 28 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кушнір Н.В.