УХВАЛА

29.04.2015 року 2/425/611/15

425/1249/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Мирошникова О.Ш. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, -

встановив:

29 квітня 2015 року суддею Рубіжанського міського суду Луганської області було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_2 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу за період часу з 22 липня 2009 року, визнання майна автомобіля марки Шкода Суперб, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю, визнання права власності на ? частку автомобіля за ОСОБА_1 та поділ майна по ? частині кожному.

29 квітня 2015 року через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, на рухоме та нерухоме майно, що знаходяться у відповідача, або в інших осіб (майна відповідача) та заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню майна ОСОБА_2, а також на рухоме майно автомобіль марки Шкода Суперб, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за ОСОБА_2 та інше рухоме та нерухоме майно відповідача та заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання відносно прийнятого судового рішення, реєстрацію обтяження рухомого майна покласти на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суддя, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, приходить до висновку, що зазначена заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу другого п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) у день надходження.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також шляхом заборони вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В позовній заяві позивач зазначає, що під час перебування з відповідачем у незареєстрованому шлюбі з лютого 2014 року за рахунок спільних коштів, в більшій частині за кошти позивача, сторони придбали автомобіль марки Шкода Суперб, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що був зареєстрований за ОСОБА_2

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 ані до позовної заяви, ані до клопотання про забезпечення позову не надано жодних доказів, які підтверджують належність спірного автомобіля ОСОБА_2 та взагалі наявність цього автомобіля у відповідача, також не надано доказів придбання автомобіля за кошти відповідача.

До клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 надано роздруківку з інтернет-сайту http://auo.ria.ua про продаж автомобіля, проте, з урахуванням наявного вільного доступу до ресурсів сайту та можливості розміщення оголошення на сайті будь-якою особою, перевірити чи дійсно самим відповідачем розміщено дане оголошення у судді можливості немає.

Суддя позбавлений можливості приймати самостійно заходи з розшуку спірного майна та встановлення осіб, яким це майно належить.

Отже, суддя приходить до висновку, що заявлене ОСОБА_1 клопотання про забезпечення позову є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Суддя вважає за необхідно зазначити про таке.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Також, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Разом з тим, на виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суддя розяснює ОСОБА_1, що відповідно до положень ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, суддею розяснюється положення ч. 1 ст. 168 ЦПК України, згідно з якими ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мирошникова О.Ш.