Номер провадження: 22-ц/785/6675/15
Головуючий у 1 інстанції Васильків О. В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, шляхом його продажу від імені боржника, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року, -

встановила:

06 січня 2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - ТОВ "Вердикт Фінанс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просили ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет застави автомобіль Тойота Яріс, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом його продажу від імені боржника відповідача ОСОБА_1

При цьому ТОВ "Вердикт Фінанс" посилалися на те, що 30.07.2008р. між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Фінанс" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №1 НОМЕР_2, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 20700 доларів США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі у строк до 30.07.2015р. зі сплатою 13,50% річних за користування кредитом. Станом на 20.11.2013р. через невиконання умов договору заборгованість ОСОБА_1 за кредитом склала 198383,20 грн., в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014р. позовні вимоги ТОВ "Вердикт Фінанс" задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2014р. скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала та просила його задовольнити. При цьому посилалась на те, що з дня подання позову 06.01.2014р., ані після скасування 23.12.2014р. заочного рішення по справі, відповідачем не було здійсненої жодної оплати заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. При цьому посилалась на те, що вартість автомобіля, визначена при укладанні кредитного договору, значно менша аніж заборгованість, що виникла у відповідача. Позивачем не надано доказів оцінки вартості автомобіля, ані на момент звернення до суду, ані на дату постановлення рішення суду. Крім того, представник зазначав, що позивачем не надано доказів сповіщення відповідача про неодноразову зміну кредитора, немає доказів про виконання кредиторами умов договорів, якими передано право вимоги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 21 квітня 2015р. позов ТОВ "Вердикт Фінанс" задоволено.

Судом в рахунок погашення заборгованості у розмірі 198383,20 грн. за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №1 НОМЕР_2 від 30.07.2008р. звернуто стягнення на користь ТОВ "Вердикт Фінанс" на предмет застави - автомобіль: марка ТОYОТА, модель YARIS, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий хетчбек, номери агрегатів: двигун 1299, кузов JTDKW4, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу №0730 від 30.07.2008р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, шляхом продажу автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ "Вердикт Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Судом надано право ТОВ "Вердикт Фінанс" підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою покупцем.

Судом витребувано у ОСОБА_1 автомобіль - марки ТОУОТА, модель YARIS, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий хетчбек, номери агрегатів: двигун 1299, кузов JTDKW4, державний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності, комплект ключів від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки ВН 6410 АС та передати у володіння ТОВ "Вердикт Фінанс".

Судом надано ТОВ "Вердикт Фінанс" право вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженим Постановою КМУ від 07.09.1998 року №1388. в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду.

Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Фінанс" судовий збір у розмірі 2786,73 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересахОСОБА_1 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову позивачу відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2, який діє в інтересахОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, у задоволенні позову позивачу відмовити.

Представник ТОВ "Вердикт Фінанс" - ОСОБА_3 підтримала заперечення, які надано до апеляційного суду, просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у звязку із порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за кредитно-заставним договором станом на 20.11.2013р. утворилась заборгованість у розмірі 198 383,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом 127 476,14 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 16381,82 грн.; нараховані відсотки на 20.11.2013р. 27 295,89 грн.; пеня за несвоєчасно виконанні зобовязання станом на 20.11.2013р. 23405,10 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 3824,25 грн.(а.с.43-50). При цьому належних та допустимих доказів щодо відсутності боргу або обґрунтовану зміну його розміру відповідачем не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що необхідно звернути стягнення на предмет заставленого майна, а саме : автомобіль - марки ТОУОТА, модель YARIS, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий хетчбек, номери агрегатів: двигун 1299, кузов JTDKW4, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу автомобіля - марки ТОУОТА, модель YARIS, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий хетчбек, номери агрегатів: двигун 1299, кузов JTDKW4, державний номер НОМЕР_1, згідно з яким банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) у розмірі 20 700 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором (а.с. 16- 24).

Згідно з п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу державний номер НОМЕР_1, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі позичальника за договором надається порука ОСОБА_6 згідно Договору поруки №219901 від 30.07.2008 року, а також позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме транспортний засіб - марка ТОУОТА. модель YARIS, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий хетчбек, номери агрегатів: двигун 1299, кузов , ІТІЗК/У4, державний номер НОМЕР_3(а.с.18). Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін склала 111550грн.

16.04.2009р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №1 НОМЕР_2 (а.с.29-30), відповідно до якої змінено графік погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, АКІБ "УкрСиббанк" виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу.

Згідно з договором факторингу №05/12, укладеному 20.04.2012р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс", ПАТ "УкрСиббанк" зобов'язується відступити ТОВ "Кредекс Фінанс" права вимоги за кредитами, а ТОВ "Кредекс Фінанс" зобов'язується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбачену цим договором (а.с.64-67).

Судом досліджено також і акт приймання передачі від 14.05.2012р. та реєстр заборгованості боржників від 20.04.2012р. за вказаним договором (а.с. 172-174).

20.04.2012р. між ТОВ "Кредекс Фінанс" та ТОВ "Вердикт Фінанс" укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ "Кредекс Фінанс" зобов'язується відступити ТОВ "Вердикт Фінанс" права вимоги за кредитами, а ТОВ «Вердикт Фінанс" зобов'язується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і платити ціну продажу, передбачену цим договором (а.с.68-70).

Судом досліджено акт приймання-передачі № 2 від 07.06.2012р. та витяг з реєстру боржників (а. с. 193-195).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що за вказаними договорами право вимоги перейшло до ТОВ "Вердикт Фінанс" за кредитним договором №0 від 30.07.2008р., що вбачається з витягів з реєстру боржників.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 20.11.2013р. виникла заборгованість на загальну суму 198 383,20 грн., що складається із заборгованості по основній сумі кредиту - 127476,14 грн.; заборгованості по відсотками на дату відступлення права вимоги 16381,82 грн.; нарахованих відсотків на 20.11.2013р. - 27295,89 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання 23405,10 грн. станом на 20.11.2013р.; три процентів річних від простроченої суми - 3824,25 грн. (а.с.43-50,196-208).

При цьому судом встановлено, що рішенням загальних зборів акціонерів від 27.10.2009р. АКІБ «Укрсиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ "Про акціонерні товариства" змінив своє найменування на ПАТ «Укрсиббанк».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Заставу» (в редакції Закону N 997-V від 27.04.2007) лише у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

Тобто на час укладення вказаного кредитно-заставного договору на транспортний засіб його нотаріальне посвідчення законом не вимагалось.

20.04.2012р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладеного договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «Укрсиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 12.06.2007р.

20.04.2012р. між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 0512-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Позивачем вищезазначена вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 42437406 від 06.11.2013р. (а.с. 41).

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Крім того позивачем було направлено відповідачу повідомлення про порушення зобовязання від 30.05.2013р., в якому було зазначено про зміну кредитора на нового ТОВ «Вердикт Фінанс» та про необхідність погашення боргу або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом з довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до нього: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками (а.с.58-61). При цьому відповідачем заборгованість не була погашена, обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувала не виконана.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Згідно із кредитно-заставним договором, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави від імені заставодавця.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обовязку в натурі.

Пунктом 42 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», передбачено, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається предявити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обовязки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу продавець передає або зобовязується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобовязується сплатити грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 40 вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів», під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються.

Оскільки транспортний засіб перебуває у володінні та користуванні відповідача, то позивач має право витребувати у нього транспортний засіб з усіма його приналежностями для подальшої реалізації цього майна.

За таких обставин, оскільки на момент укладення договору застави нотаріальне посвідчення такого договору законодавством не вимагалось, а відповідачем порушено умови кредитного договору, у звязку із чим виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, позивачем було надіслано боржнику письмову вимогу, передбачену умовами кредитного договору та законом, яка відповідачем також не виконана, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Наведене дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору.

У пунктах 8.1- 8.7 вищевказаного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу Банком предмету застави, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Доводи апелянта про те, що розрахунок заборгованості є неправильним, та необхідно застосування строку позовної давності до уваги не приймається, оскільки позивачем надано до суду розрахунок заборгованості з якого вбачається, що станом на 20.11.2013р. заборгованість боржника склала на загальну суму 198 383,20 грн., що складається із заборгованості по основній сумі кредиту 127 476,14 грн.; заборгованості по відсотками на дату відступлення права вимоги 16 381,82 грн. за період 20.04.2012р. по 20.11.2013р.; нарахованих відсотків за кредитним договором станом на 20.11.2013р. - 27295,89 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання 23405,10 грн. за період з 21.11.2013р. по 20.11.2013р. в межах строку позовної давності(а.с.196-199).

Позичальник зобовязаний був повернути кредит у повному обсязі не пізніше 30 липня 2015р. Позивач звернувся до суду з позовом 08.10.2015р., а тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідачем не надано доказів того, що з 20.04.2012р. заборгованість за кредитом було погашено та не надано розрахунків щодо спростування заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,307 ч.1п.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9