АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/971/15 Головуючий І інстанції - Золотарьов О.Ю.
Справа: № 2-378/13 Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 26 листопада 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и л а:

В серпні 2011 рокупозивач звернувся з вказаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 28393,34 дол. США, що становить 226862, 78 грн.

У лютому 2012 року звернулася з зустрічним позовом ОСОБА_2 просила визнати недійсним кредитний договір.

Рішенням Ленінського районного суду міста Луганськ від 26 листопада 2013 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 26.09.2007 року у розмірі 20288,07 дол. США, що становить 162162,54 грн. Додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Луганськ від 26 листопада 2013 року в іншій частині первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням у грудні 2013 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення районного суду в частині зменшення суми пені в розмірі 9105,25 до 1000 дол. США та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення пені в повному розмірів іншій частині рішення залишити без змін (а. с. 267-270 т.1).

В обгрунтування апеляційної скарги зазначав, що рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Суд дійшов помилкового висновку про можливість зменшення розміру нарахованої пені застосувавши частину 3 статті 551 ЦК України., але не навів обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру неустойки.

Матеріали справи не містять доказів про тяжкий матеріальний стан відповідача, його бажання достроково здійснити погашення заборгованості, належне виконання взятих зобов'язань. Відповідачем навіть не було подано клопотання про зменшення суми неустойки.

Позивач за зустрічним позовом також не погоджуючись з зазначеним рішенням суду від 26.11.2013 року, в особі представника ОСОБА_4 звернулася 26.12.2013 року з апеляційною скаргою, в якій просила рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог банку щодо стягнення з неї заборгованості в розмірі 162162,54 грн., судових витрат 1700 грн. та ІТЗ 120 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог банку відмовити, зустрічний позов задовольнити (а. с. 279-282 т.1).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним.

Судом не було взято до уваги доводи про те, що банком не виконані у повному обсязі перед нею зобов'язання, але він вимагає виконання зобов'язань по сумах, які їй не видавалися. Такий висновок суду привів до винесення рішення, яким були задоволені необґрунтовані вимоги позивача.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 27 березня 2014 року апеляційні скарги задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано у частині задоволення первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено нове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9445,68 дол. США (що становить 75470,98 грн.), проценти за користування кредитом - 9842,39 дол. США (що становить 78640,69 грн.), пеню - 69197,10 грн.. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення Апеляційного суду Луганської області від 27 березня 2014 року у частині вирішення первісного позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Апеляційного суду Харківської області. (а. с. 18-20 т.2).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржене позивачем лише в частині стягнення пені, тому в іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалося.

Постановлюючи рішення про зменшення пені з 9105,25 дол. США до 1000 дол. США, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості складає 9445,68 дол. США, а розмір неустойки, складає майже 100% від заборгованості за кредитом, а також врахував часткове виконання зобов'язання шляхом передачі відповідачем предмету застави позивачу.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 22305,03 дол. США до 25 вересня 2014 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,83 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та щомісячно в період сплати у розмірі 0,25% від суми виданого кредиту. Періодом сплати вважається період із 20 по 25 число кожного місяця. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж у розмірі 318,29 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, процентів, винагороди, комісії.

Також з дня у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави рухомого майна, предметом якого є автомобіль «Samand LX», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Предмет застави було реалізовано банком, а отримані грошові кошти у розмірі 7843, грн.. 29 коп. направлено на погашення заборгованості за кредитним договором.

Станом на 5 березня 2013 року розмір, заборгованості становить 28393,34 дол. США, з яких тіло кредиту - 9445,68 доларів США, проценти за користування кредитом - 9842,39 доларів США, пеня - 9105,25 доларів США.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її не співмірність із розміром основного зобов'язання.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосовувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в ухвалі від 4 вересня 2014 року (справа №6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, суд неправомірно застосував ч.3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір неустойки 9105,25 дол. США є меншим суми заборгованості по кредиту 9445,68 і процентам 9842,93 дол. США.

Рішення суду підлягає скасуванню в цій частині, а позовні вимоги про стягнення пені в сумі 9105,25 дол. США по курсу НБУ 72750,95 грн. задоволенню.

Що стосується судових витрат то слід зазначити наступне. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір 1700 грн. і витрати на ІТЗ - 120 грн.

Судовим рішенням Ленінського району міста Луганська від 26.11.2013 р. судові витрати стягнуто з відповідача на користь позивача.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 27.03.2014 року рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін.

При подачі апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір 1134,31 грн. (а.с. 272 т.2). сума задоволених вимог складає 72750,95 грн., тобто на підставі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 727 грн. 51 коп.

Керуючись ч.3 ст. 551 ЦК України, ст.ст.303, 304, 309, 313, 314, 316, 317, 319,324, ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 26 листопада 2013 року - змінити в частині стягнення пені.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (р/р № 0001, МФО 305299, код 14360570) заборгованість по пені в сумі 9105,25 дол. США, що за курсом НБУ складає 72750,95 грн. і судовий збір в сумі 727 грн. 51 коп., всього 73 478 (сімдесят три тисячи чотириста сімдесят вісім) грн. 76 коп.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалося.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді