Номер провадження 2/754/805/15
23.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Зотько Т.А.
при секретарі Малинці А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на ті обставини, що 08.12.2011 року між ними та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до АТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги за кредитним договором укладеним 24.04.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1, за яким крім того, з метою виконання зобов'язань було укладено договір іпотеки від 24.04.2008 року з відповідачем ОСОБА_1 та іншими іпотекодавцями ОСОБА_2, ОСОБА_3 Оскільки умови вищевказаного кредитного договору належним чином боржником не виконуються, розмір заборгованості за останньою станом на 10.10.2014 року становить 2.237.355,79 грн., а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом.
Представник позивача - Павлюк А.А. до судового засідання не з'явилась, подала до суду письмові пояснення, у яких просила суд проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.48-51).
Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явились, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином за адресою зазначеною у позовній заяві, про що свідчать копії листів та повернута на адресу суду поштова кореспонденція за закінченням терміну зберігання (а.с.47, 61, 63, 64).
Згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідачів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
08.12.2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого до позивача перейшли права вимоги за кредитами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором та договором поруки, що підтверджується актом прийому-передачі документації за зазначеним договором від 23.02.2012 року та витягом з Додатку №1 вищевказаним договором (а.с.37-38, 39, 57).
Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1. частини 4 договору іпотеки, сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечений іпотекою за цим договором.
Відповідно до п.4.2 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі : - рішення суду, - виконавчого напису нотаріуса, - позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України "Про іпотеку", - з інших, передбачених законодавством України, підстав.
Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України (пункт 4.4 договору).
Частиною 5 договору сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про звернення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:
- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законо України "Про іпотеку";
- отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".
Позасудове врегулювання може бути застосоване сторонами в будь-який момент звернення стягнення на предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Як вбачається з наданої позивачем довідки від 10.10.2014 року за відповідачем ОСОБА_1 станом на 10.10.2014 року наявна заборгованість у загальному розмірі 2.237.355,79 грн., з яких: тіло кредиту у розмірі 88.701,65 дол.США, що еквівалентно 1.148.688,40 грн. та відсотки - 84.066,83 дол.США, що в еквіваленті складає 1.088.667,38 грн. (а.с.32).
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, а тому, звернувшись до суду з даним позовом, просять суд звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем - ПАТ "Дельта Банк", тобто позивачем по справі.
Відповідно до ст.. 37 Закону України "Про іпотеку", передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як зазначалося вище, сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в частині 5 договору іпотеки.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" за № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що у разі, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (відповідне застереження в іпотечному договорі, прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання ), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку", а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Аналізуючи вищевказані норми закону та з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позивачем фактично подано позов про визнання права власності на нерухоме майно, не реалізувавши при цьому своє право позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки визначене застереженням.

В даному випадку ПАТ "Дельта Банк", на захист свого права мав би подати позов у відповідності до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", яка передбачає спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, що відповідно надає відповідачу інший обсяг прав, як зокрема і при позасудовому врегулюванні, оскільки рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (ст.37 Закону України "Про іпотеку").

А тому зважаючи на те, що Договором іпотеки не передбачені підстави щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за позивачем, що й не передбачені чинним законодавством, суд дійшов висновку, що позов не доведений та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 169 ч.4, 212-215, 224, 228 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 15, 611 ЦК України, ст.39, 37 Закону України "Про іпотеку", Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" за № 5 від 30.03.2012 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" в позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько