УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/3235/14-ц Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т.Г.
Категорія 48 Доповідач Григорусь Н. Й.

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: Григорусь Н.Й.
суддів: Жигановської О.С., Кочетова Л.Г.
секретаря судового засідання Церпіцької Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року, -
У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач усіляко перешкоджає та не надає можливості йому зустрічатись із сином, приймати участь у його вихованні. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив визначити йому побачення з дитиною один раз на тиждень у будь-який день, починаючи з п`ятниці до неділі без обмеження часу без присутності матері та у день народження дитини.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року позов задоволено частково. Суд визначив ОСОБА_1 час спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 кожну неділю з 14-00 години до 19-00 години у присутності матері ОСОБА_2 , в задоволенні решти вимог відмовив.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, просить вказане рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та закрити провадження у справі. В решті рішення залишити без змін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, у межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з урахуванням наступного.
Вирішуючи справи даної категорії, судом мають бути враховані інтереси кожного з батьків, направлені як на реалізацію їх прав, передбачених ст. ст. 151, 153 СК України, так і виконання обов`язків, визначених ст. 150 СК України, а також інтереси самої дитини відповідно до положень ст. 159 СК України.
Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частини 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.
Згідно приписів ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2009 року до листопада 2010 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).
На підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно даного рішення син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на подальше виховання залишений із матір`ю (а.с. 8).
Позивач проживає окремо, має нову сім`ю.
У відповідності до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов`язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами наявність загострених конфліктних відносин між колишнім подружжям, в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з сином ОСОБА_4 .
Таким напруженим відносинам, не в останню чергу, сприяла і сама поведінка позивача, який допускав антигромадську поведінку у присутності малолітнього сина, у зв`язку з чим ОСОБА_1 виносились офіційні застереження.
Питаннями щодо врегулювання відносин між батьками та узгодження порядку спілкування батька з сином впродовж 2011-2014 років неодноразово займався орган опіки та піклування.
Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету ради від 16.05.2012 року № 141, встановлені дні та години зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.05.2012 року ОСОБА_1 встановлено дні та години зустрічі з малолітнім сином щосуботи з 15-00 години до 18-00 години на території м. Новоград-Волинський Житомирської області у присутності матері. Дане рішення набуло законної сили.
Останнім рішенням комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради 25 листопада 2014 року вирішила залишити без змін висновок органу опіки та піклування № 141 від 16.05.2012 року (а.с. 57-58). З протоколу засідання комісії вбачається, що ОСОБА_1 не в повній мірі виконує рішення органу опіки та піклування, а також рішення суду щодо зустрічей з дитиною (за 2,5 роки таких зустрічей було шість). Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 222 від 16.10.2014 року ОСОБА_1 зараховано до особового складу частини з 16 жовтня 2014 року. Проте, матеріали справи, як і даний наказ, не містять інформації про графік проходження служби, обмежень щодо вихідних та святкових днів, тощо.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення запропонованих батьком способів участі у вихованні дитини шляхом визначення додаткового дня зустрічі - неділі, без врахування висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету ради від 16.05.2012 року № 141 та рішення Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2012 року, яке ніким не оспорене і є чинним, оскільки такий спосіб може порушити нормальний режим життєдіяльності дитини, потреби в забезпеченні певного режиму, сформованого порядку дня, тощо.
Відтак, враховуючи вік дитини, факт постійного проживання з матір`ю, висновок органу опіки та піклування, бажання батька більше спілкуватися з сином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу та змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши години зустрічі дитини з батьком щосуботи кожного місяця з 16-00 до 19-00 години в присутності матері.
Колегія суддів вважає, що такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та дошкільний графік дитини. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього.
При цьому, встановлення такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином не перешкоджає йому з досягненням дитиною шкільного віку ставити питання про збільшення часу спілкування.
Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить нових фактів чи засобів доказування, які б свідчили про підстави скасування судового рішення та постановлення ухвали про закриття провадження у справі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані власним баченням відповідача обставин по справі і зводяться до переоцінки зібраних доказів.
Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -
вирішила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року змінити. Виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді побачень кожної суботи з 16-00 год. до 19-00 год. у присутності матері ОСОБА_2 ».
В решті рішення залишити без змін.
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий Судді