Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/2048/15 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Боєвої В.В.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Книш С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів в особі представника Орлова Михайла Володимировича на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_4 про стягнення вартості не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ВАТ Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по ОПС звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

В обґрунтування позову зазначало, що 15.05.2010 року електромонтерами Північного району Запорізьких МЕМ була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною електроенергією АДРЕСА_1, за якою проживає відповідач.

Перевіркою встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача, поза розрахунковим засобом обліку електроенергії, підключення електропроводки, порушення ПКЕЕН.

По даному факту порушення ПКЕЕН для населення було складено акт № 00110529 віл 15.05.2010 року.

Згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН визначено обсяг та вартість не облікованої енергіє, яка складає 957 грн. 59 коп. за 108 днів.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку не виконав зобов'язання щодо сплати вартості не облікованої електроенергії.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача вартість не облікованої електроенергії в сумі 957 грн. 59 коп. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2011 року позов задоволено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2011 року скасовано, справа призначена до розгляду.

У листопаді 2014 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по ОПС звернулось до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_4, в якій зазначало, що на час порушення ПКЕЕН право власності на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4, а тому просило замінити неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_4 і остаточно просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 вартість не облікованої електроенергії в сумі 957 грн. 59 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_4.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по ОПС в особі представника Орлова М.В. зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд повинен розглядати справу протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст.303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідач мала Т.М. у судове засідання не з'явилась

У відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України ОСОБА_4 неодноразово повідомлялась про місце та час розгляду справи за адресами, які містяться в матеріалах справи. Судові повістки про їх виклик у судові засідання, призначені на 09 квітня 2015 року, 04 червня 2015 року та 16 липня 2015 року повернулись із зазначенням причини невручення "закінчення терміну зберігання" .

Між тим ОСОБА_4 про час та місце судового засідання повідомлялась розміщенням на офіційному веб-порталі "Судова влада України" оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки ( ч.3 ст. 27 ЦПК України ).

Від відповідача ОСОБА_4 заяв про зміну місця проживання,згідно ст. 77 ЦПК України, до суду не надходило.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, згідно вимог ч. 2 ст.305 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Справа в провадженні апеляційного суду знаходиться з лютого 2015 року, неодноразово призначалась до розгляду, але відкладалась у зв'язку з неявкою відповідача Т.М.

Оскільки, визначений ст. 303-1 ЦПК України двохмісячний строк вирішення спору закінчився, та враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення ОСОБА_4 про час та місце проведення судового засідання по розгляду їданої справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за відсутності відповідача малої Т.М. з урахуванням, того що вона в третє не з"явилася в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ВАТ "Запоріжжяобленерго" у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений факт порушення ОСОБА_4 Правил користування електричною енергією, оскільки акт про порушення Правил користування електричною енергією складено не по відношенню до неї, а відповідно іншої особи.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можна погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

15.05.2010 року електромонтерами Північного району Запорізьких МЕМ була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною електроенергією АДРЕСА_1, за якою проживає відповідач.

Перевіркою встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача, поза розрахунковим засобом обліку електроенергії, підключення електропроводки, порушення ПКЕЕН.

По даному факту порушення ПКЕЕН для населення було складено акт № 00110529 віл 15.05.2010 року.( а.с.5)

Згідно розрахунку, проведеному у відповідності до п.3.1, підпункту 5 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, визначено обсяг та вартість необлікованої електроенергії яка складає 957 грн.59 коп. за 108 днів. (а.с.6).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України „Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі -Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі -Методика), затвердженою Постановою національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про електричну енергію" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження приладу обліку електричної енергії.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, установлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Відповідно до пункту 1.1 цієї Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, зазначених п. 48 Правил у частині: безоблікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника; пошкодження приладу обліку, зриву пломби та дій споживача, які призводять до заниження показів приладу обліку.

Згідно пункту 2 Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності); за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.

З огляду на наведене, якщо споживач допустив самовільне підключення електропроводки, то розрахунок збитків здійснюється з урахуванням дати останньої технічної перевірки електроустановки споживача, але не більше терміну позовної давності.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не доведений факт порушення ОСОБА_4 Правил користування електричною енергією являються неспроможними, оскільки не відповідають зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи.

Посилання суду першої інстанції на порушення працівниками "Запоріжжяобленерго" вимог діючого законодавства при виявленні факту порушення споживачем Правил користування електричною енергією, складанні відповідного акту і нарахуванні вартості необлікованої електричної енергії, безпідставні. Як встановлено судом, працівники РЕМ діяли в межах своєї компетенції у відповідності з вимогами діючого законодавства.

За положеннями ст. 26 Закону України „Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Як вбачається із матеріалів справи відповідний акт складено в присутності споживача ОСОБА_5 і підписаний трьома представниками енергопостачальника. Доказів в обґрунтування доводів щодо фальсифікації вказаного акту, зловживання працівниками РЕМ своїми обов'язками відповідач суду не надала.

За таких обставин достатніх підстав для висновку про невідповідність акту вимогам діючого законодавства суд першої інстанції не мав.

Висновки суду про непричетність споживача до виявлених контролерами порушень не заслуговують на увагу, оскільки факт самовільного підключення квартири відповідача до енергопостачання поза приладом обліку підтверджується вищевказаними письмовими доказами.

Відмовляючи у стягненні з відповідачки ОСОБА_4 вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, суд також посилався на те, що акт складений відносно іншої особи, що спростовує інформацію, викладену в акті перевірки від 15.05.2010 року № 00110529, відповідно до якої ОСОБА_4 відмовилась від підпису у вказаному акті, а тому зазначений акт не може бути безперечним доказом порушення відповідачем ПКЕЕН.

Проте, суд першої інстанції до такого висновку дійшов не врахувавши вимоги положення ч. 4 ст. 319, ст. 611 ЦК України, ст. ст. 26,27 Закону України „Про електроенергетику" про те, що власність зобов'язує і саме власник несе відповідальність за порушення умов договору й за своє майно та його збереження.

Тому, ОСОБА_4 як власник квартири, в яку постачання електроенергії здійснюється згідно особового рахунку НОМЕР_2, несе відповідальність за самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача, поза розрахунковим засобом обліку електроенергії, тобто вона повинна відшкодувати ВАТ „Запоріжжяобленерго" вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог, заявлених до ОСОБА_4, підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго" вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією вартості електроенергії у розмірі 957 грн. та відповідно до ст.88 ЦПК України судових витрат зі сплати судового збору і ІТЗ, понесених позивачем, у розмірі 292грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 307,309,314,316,317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів в особі представника Орлова Михайла Володимировича задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року в цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, наступного змісту:

Позовні вимоги ВАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго" 957 гривен ( дев'ятсот п'ятдесят сім гривен) вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією вартості електроенергії, судові витрати у розмірі 292грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: