У Х В А Л А

08 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Максимчук З.М.,

суддів - Рожина Ю.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів (повернення депозиту),-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства.

Доводить, що оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред»являються в суд за їхнім місцезнаходженням, то розгляд зазначеного позову належить до юрисдикції відповідного суду на території м.Києва, адже АТ «Банк «Фінанси та Кредит» знаходиться за адресою: 04050, м.Київ, вул.Артема, 60.

Стверджує, що під час відкриття провадження у зазначеній справі суддею не враховано процесуальних правил підсудності, що призвело до постановлення ухвали з недотриманням вимог чинного законодавства, оскільки, виходячи з положень вищезгаданих норм, зазначену позовну заяву слід було повернути позивачеві, а натомість суддею було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі.

Просить скасувати ухвалу та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на порушення суддею порядку, встановленого для його вирішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, справа підсудна Рівненському міському суду Рівненської області та підстави для відмови у відкритті провадження відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим

_______________________________________________________________________________

Справа № 569/6569/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_2

Провадження № 22-ц/787/1293/2015 Суддя-доповідач - ОСОБА_3

Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Частиною 5 ст. 110 ЦПК України встановлено, що позови про захист прав споживачів можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем поживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З урахуванням роз»яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» де зазначено, що ОСОБА_3 України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг) суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1

Як убачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів (повернення депозиту), посилаючись на ОСОБА_3 України «Про захист прав споживачів».

З матеріалів справи видно, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв.13 в м.Рівне, що за територіальною підсудністю відноситься до Рівненського міського суду Рівненської області.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду про відкриття провадження, оскільки провадження у справі відкрито у відповідності до вимог ст. 110 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Крім того, вони суперечать рішенню Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, в якому зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-ХІІ з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміть так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником «споживачем» за кредитним договором, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

У ч.1 ст. 4 вищезазначеного Закону визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема : залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ін..

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 є вкладником за договором банківського строкового вкладу (депозиту) і, відповідно, споживачем фінансових послуг, що надаються йому банком, отже, на правовідносини, що виникли між сторонами поширюються положення Закону України "Про захист прав споживачів".

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду відсутні, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : З.М.Максимчук

Судді : Ю.М.Рожин

ОСОБА_4