Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2015 смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В., за участі секретаря судового засідання Гапон Т.В., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи, що не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору Оржицької державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась 27.01.2015 року до Оржицького районного суду з вищевказаним позовом у якому вказала, що 26.03.2006 року померла її мати ОСОБА_4.

Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 3,55га, що знаходиться на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій. Відповідно до заповіту, спадкодавець все належне їй майно заповіла позивачеві та відповідачеві. ОСОБА_3 на спадкове майно не претендує та відмовляється від нього. Позивач бажаючи юридично оформити свої спадкові права звернувся до нотаріуса, але оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку було втрачено та з цієї причини нотаріус своєю постановою відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за нею право власності на земельну ділянку, яка за життя належала ОСОБА_4, яка померла 26.03.2006 року.

У судовому засіданні 28.04.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Вважає, що оскільки позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці на вказану спадщину не претендують, то існують підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 згідно заяви від 24.11.2014 року позовні вимоги зазнала у повному обсязі.

Третя особа Оржицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не зявилася, але подала до суду заяву, в яких просить розглянути справу без її участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

З'ясувавши позицію представника позивача, який не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд проводить заочний розгляд справи, що узгоджується з нормами ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши позицію представника позивача, яка була оголошена у судовому засіданні 28.04.2015 року, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 26 березня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть (серія 1-КЕ № 033114) виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції 27.03.2006 року.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого Чутівською сільською радою Оржицького району Полтавської області від 30.07.1954 року зазначено, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6 (серія ЯЯ № 950077). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 22.10.2014 року встановлено, що ОСОБА_7 одружилась та змінила прізвища на «Ритченко».

Відповідно до заповіту посвідченого 19.08.2004 року у Лазірківській сільській раді Оржицького району Полтавської області ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах.

З інформації відділу Держземагенства в Оржицькому районі №9-28-0.4-1129/2-147 від 16.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку розміром 3,55 га. серія Р2 №618308 виданий 31.12.1990 року Лукімською сільською радою, номер запису у книзі реєстрації 318.

З листа вих. №376 від 03.10.2014 року, виконавчого комітету Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. У даному будинку на час її смерті та протягом 6-ти місяців ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, позивач надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав. На обґрунтування вказаного позивач надав постанову Оржицької державної нотаріальної контори від 18.12.2014 року, яка містить відмову у оформленні спадкових прав за відсутності правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на спадкове майно.

За відомостями спадкової справи Оржицької державної нотаріальної контори, заведеної після смерті ОСОБА_4 встановлено, що після померлої заяву про прийняття спадщини 29.06.2006 року подали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказані заяви надійшли до нотаріальної контори 07.07.2006 року.

Взаємовідносини, що склалися урегульовані слідуючими нормами законодавства.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За нормами ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За нормами ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

У суді встановлено, що позивач та відповідач є спадкоємцями на майно померлої ОСОБА_4, оскільки згідно заповіту померла саме таким чином висловила свою волю. Вказані особи вчасно звернулись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Заяв про відмову від прийняття спадщини спадкова справа не містить.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, позивач - спадкоємець має право звернутися із заявою про визнання за ним права власності на земельну ділянку, оскільки відсутність правоустановлюючого документу на неї є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що спадкоємець ОСОБА_3, яка 29.06.2006 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини згідно норм ст.1269 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки від прийняття спадщини не відмовилась у строки передбачені ст.1270 та 1273 ЦК України. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Наполягання представника позивача, що подача заяви до нотаріальної контори відповідачем не впливає на об'єм позовних вимог, суд вважає таким, що суперечить вищенаведеним нормам цивільного кодексу України. Суд не може залишити поза увагою інтереси вищевказаного відповідача та позбавити його права власності на спадкове майно. Посилання представника позивача на перерозподіл спадщини між спадкоємцями по даному позову не відповідає нормам ст. 1280 ЦК України, оскільки у даному випадку повинна існувати третя сторона, яка прийняла спадщину і яку у подальшому між спадкоємцями слід розподілити.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1268-1270, 1273, 1278, 1280, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 209, 212, 215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, право власності на ? частину земельної ділянки площею 3,55 га, що знаходиться на території Лукімськоїсільської ради Оржицького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_4 та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 №618308 виданого 31.12.1990 року Лукімською сільською радою Оржицького району Полтавської області, номер запису у книзі реєстрації 318.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_2.

Позивач апеляційну скарга на рішення суду може подати протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії до Оржицького районного суду.

Суддя Т.В.Грузман