Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1476/15 Головуючий у 1-й інстанції: Калабухова О.А.
Суддя-доповідач: Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 12.10.2012 року ОСОБА_5 надано в борг ОСОБА_3 кошти в сумі 4 400 доларів США. Зазначені гроші в сумі 4 400 доларів США ним були передані відповідачу готівкою в борг за усною домовленістю строком на один рік. Надаючи зазначені гроші в борг ОСОБА_3, останній власноручно написав розписку про те, що отримав в борг від ОСОБА_5 гроші в сумі еквівалентній 4 400 доларів США, що на час звернення до суду станом на 29.09.2014 рік, становить по курсу НБУ 56 795, 97 грн. Дану розписку ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 добровільно, оригінал якої перебуває у нього до теперішнього часу. Отже, написання власноручно відповідачем розписки підтверджує факт отримання останнім у ОСОБА_5 в борг грошей в сумі 4 400 доларів США, що становить 56 795, 97 грн., без врахування процентів та суми комісій.

Відповідач свої зобов'язання не виконав борг не повернув . У вересні 2014 року ОСОБА_5 направив відповідачу лист, в якому просив відповідача повернути суму боргу і попередив про те, що у разі не повернення боргу він вимушений буде звернутися до суду. На дану вимогу ОСОБА_3 не відреагував , борг не повернув.

Відповідно до повідомлення НБУ від 29.09.2014 року станом на 29.09.2014 рік, 100 доларів США становить - 1 290, 8 176 грн., з них: 1 долар США становить 12, 908 176 грн., 4 400 доларів США, які надано в борг х 12, 908 176 грн. (ціна 1 долару) = 56 795, 9 744 грн. = 56 795, 97 грн.

Таким чином, позивач зазначив,що ОСОБА_3 повинен повернути йому гроші в сумі 56 795, 97 грн.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язання ,позивач позбавлений права використовувати свої гроші на власний розсуд. З вини відповідача ОСОБА_5 змушений звернутися до суду для примусового стягнення боргу і понести ще затрати ,пов'язані зі сплатою судового збору, які необхідно покласти на відповідача .

24.11.2014 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій вказує, що під час розгляду справи виникла потреба у зміні суми стягуваного боргу за вказаною позовною заявою, оскільки відбулась зміна офіційного курсу гривні до іноземної валюти. Відповідно до повідомлення від 24.11.2014 року НБУ станом на 24.11.2014 рік, ,: 1 долар США становить 15, 060 794 грн., таким чином 4 400 доларів США, які надано в борг х 15, 060 794 грн. (ціна 1 долару) = 66 267 гр.За первісним позовом ним сплачено судовий збір в 568 грн., а отже доплата судового збору з урахуванням збільшення суми стягнення боргу становить - 95 грн. Таким чином. ОСОБА_3 повинен повернути позивачу гроші в сумі 66 267, 5 грн., які отримав в борг.

Позивач вважає, що відповідачем завдано йому моральної шкоди, яку він оцінює у сумі 30 000 грн. у зв'язку з тим, що в результаті протиправних дій останнього, він був вимушений останні два роки просити відповідача повернути йому борг, але відповідач уникав з ним зустрічей для вирішення питання у позасудовому порядку, що також викликало у позивача обурення та вплинуло на його стан здоров'я. Через те, що відповідач своєчасно позивачу не повернув гроші, які ОСОБА_5 взяв для нього у іншої особи, він вимушений був взяти гроші під проценти з тієї метою щоб погасити борг перед іншою особою. Усі протиправні дії відповідача вплинули на стан здоров'я позивача. Через те, що відповідач не повертає позивачу борг, в сім'ї ОСОБА_5 постійно виникають сварки, так як він, позбавляє дружину та дітей використати кошти на власний розсуд.

З урахуванням зазначених обставин позивач оцінив моральну шкоду в сумі 30 000 грн., у відшкодуваня якої просив стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року позов задоволено часткво.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 66 267, 5 грн. суму еквівалентну 4 400 доларів США по курсу НБУ .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 663 грн.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Позивач ОСОБА_5 рішення суду не оскаржує.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те,що право вимоги у позивача не настало, а судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам ,просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмірі 66 267, 5 грн. та судового збору у розмірі 663 грн. та прийняти нове рішення , яким відмовити в задоволенні цих позовних вимог.

До судової колегії надійшла поштою заява ОСОБА_3 про відкликання своєї апеляційної скарги.

Ухвалою судової колегії від 11.03.2015р. у задоволенні заяви про відкликання апеляційної скарги відмовлено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того,що 12.10.2012 року сторони уклали договір позики,за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі,еквівалентній 4400 доларів США

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається,що між сторонами у справі склались договірні правовідносини з договору позики, за яким позивач ОСОБА_5 передав у борг відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4400 доларів США-еквівалентній 66267 гр.50коп., які не повернув.

Відповідач,не оспорюючи укладений договір позики і наявність боргу,не визнав позов з тих підстав,що у позивача не настало право звернення до суду,оскільки вимогу про повернення боргу відповідач від нього не отримував.

Згідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики ода сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикродавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно д вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором.

Із розписки ОСОБА_3 від 12.10.2012р.(а.с.7) видно,що він підтвердив,що має борг перед ОСОБА_5 у розмірі 4400 доларів США.

03.09.2014року ОСОБА_5 пред"явив ОСОБА_3 вимогу про повернення боргу (а.с.8),проте ОСОБА_3 гроші не повернув.

Оскільки із добутих доказів вбачається,що відповідач на вимогу позикодавця не виконав свої зобов"язання за договором позики,не повернув борг у сумі ,яку не оспорює, суд першої інстанції правильно стягнув суму боргу з відповідача на користь позивача.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те,щов оскаржуваній частині рішення судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно,норми матеріального і процесуального права не порушені,застосовані вірно, постановлено законне і обгрунтоване рішення, підстави для скасування якого або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: