Номер провадження: 22-ц/785/2724/15
Головуючий у першій інстанції: Дєтков О. Я.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Фєлєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 12 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до суду, посилаючись на те, що 18 жовтня 2012 року Березівським районним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у АДРЕСА_1, на її користь аліменти на утримання дочок по 400 грн. щомісячно. На сьогодні відповідач не утримує дітей в повному обсязі. Аліментів, які він виплачує, не вистачає на повноцінне утримання дочок, їх повноцінний розвиток. Враховуючи те, що ціни на харчування, комунальні послуги, одяг, ліки значно виросли та враховуючи її стан здоров'я, який значно погіршився і не дає змогу повноцінно заробляти на життя, просить збільшити розмір аліментів. Однак, відповідач, який є працездатним, має стабільний дохід, добровільно не надає дітям матеріальної допомоги та ухиляється від несення витрат, пов'язаних з їх вихованням та утриманням. Оскільки вона зазнає матеріальні труднощі та потребує допомоги з боку відповідача, тому просила стягувати з останнього аліменти на дітей по 800 грн. щомісяця.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що він не може надавати матеріальну допомогу дитині в тому розмірі, який просить позивачка, оскільки в нього є ще друга сім'я, яку він забезпечує.

Рішенням суду позов задоволено.

На рішення суду ОСОБА_3 приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, постановити нове, яким задовольнити позов тільки у відношенні дочки ОСОБА_5, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи..

В судове засідання сторони не з'явилися, про розгляд справи в апеляційному порядку повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток.

За змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно ст.ст.180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Однак, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Сторони від зареєстрованого шлюбу мають неповнолітнього дочок: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4,8).

З наданих довідок з лікарні видно, що діти хворіють та знаходяться на обліку(а.с.7,8,9).

Відповідач за місцем роботи отримує стабільну заробітну плату, що підтверджується довідкою (а.с.25).

Як встановлено у судовому засіданні відповідач є здоровим і працездатним, інших утриманців не має, яких-небудь стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться й інших обставин, які б могли вплинути на розмір аліментів, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене відповідач зобов'язаний забезпечити належний рівень життя і виховання своїх дочок.

Згідно ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду стягуються з дня пред'явлення позову.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 16 років, які відносяться до основних соціальних груп населення, з 1 січня 2015 року становить 1283 грн.

Частиною 4 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачається, що розмір відрахувань із заробітної плати боржника за виконавчими документами не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Визначаючи розмір до виплати аліментів на утримання дитини, суд врахував вищевикладене, а також те, що відповідач є працездатною та й фізично здоровою особою, і зробив правильний висновок, що стягнення повинно здійснюватись щомісячно з нього на утримання дітей по 800 грн..

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не є батьком дочки ОСОБА_6 не може бути прийнятий до уваги у цій справі, оскільки зустрічний позов не заявлявся, а питання оспорювання батьківства вирішується у позовному провадженні шляхом подання відповідного позову до суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С. Комлева