АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9516/14-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/1056/К/15 Шум Л.І.
Категорія -81 (І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загубинога Аліни Ігорівни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загубинога А.І.

Уточнивши та доповнивши вимоги скарги, заявник ОСОБА_3 в останній її редакції просив суд визнати неправомірними рішення, дії, бездіяльність держаного виконавця Загубинога Аліни Ігорівни по проведенню виконавчих дій по виконавчому провадженню № 1597/17, ЄДРВП № 43759433, а саме: щодо скасування конституційного права боржника на прожитковий мінімум, щодо нарахування заборгованості по аліментам, про відкриття виконавчого провадження з порушенням підвідомчості та не направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження; скасувати зазначені рішення державного виконавця по вказаному виконавчому провадженню та стягнути з державного виконавця на користь заявника 699,16 грн. матеріальної шкоди, яка складається з вартості проїзду для ознайомлення з виконавчим провадженням у сумі 211,96 грн. та добових у сумі 487,20 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загубинога А.І. протиправно встановила наявність у ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів, стягнутих з нього рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.11.2013 року у розмірі 1/8 частини доходів, та постановою від 19.06.2014 року зобов'язала Головне Управління ПФУ в Дніпропетровській області проводити утримання з пенсії ОСОБА_3 у розмірі 50%, після чого ОСОБА_3 залишається сума 936,09 грн., що менше встановленого законом прожиткового мінімуму. Крім того, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загубинога А.І. безпідставно прийнято до виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 аліментів, оскільки він не має місця проживання, місця роботи та майна у місті Дніпропетровську. Пенсія скаржнику нараховується у Жовтневому ПФУ м.Кривого Рогу. Також державним виконавцем порушено вимоги ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки своєчасно не направлено ОСОБА_5 копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової, якою просить задовольнити вимоги його скарги.

Зокрема, апелянт посилається на те, що державним виконавцем не було направлено на його адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Визнавши неналежним доказом лист УДППЗ «Укрпошта» № 17/11-1138/2 від 22.08.2014 року, наданий скаржником, суд першої інстанції не навів мотивів відхилення зазначеного доказу, натомість, необґрунтовано прийняв до уваги в якості належного доказу твердження державного виконавця про направлення на адресу скаржника копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, судом першої інстанції, на думку апелянта, не дано належної правової оцінки тому, що в матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що скаржник ОСОБА_3 мешкає, перебуває, працює, має майно та отримує пенсію у м.Дніпропетровську, в той час, як стягував висловив свою волю щодо проведення виконавчих дій Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ, де раніше зі скаржника стягувалися аліменти.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.11.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_7 у розмірі 1/8 частини доходів, починаючи з 02.08.2013 року до досягнення дитиною 23 річного віку за умови навчання у навчальному закладі. На виконання зазначеного рішення суду, 14.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу було видано виконавчий лист № 2/212/3427/2013.

27.05.2014 року стягувач ОСОБА_6 звернулася до Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ із заявою про виконання рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.11.2013 року. (а.с.29)

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУЮ від 03.06.2014 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 2/212/3427/2013, виданим 14.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, оскільки згідно заяви стягувача боржник отримує пенсію в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому виконавчий документ підлягає направленню за належністю до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Копія зазначеної постанови направлена сторонам 03.06.2014 року (а.с.41)

Постановами державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загубинога А.І. від 19.06.2014 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/212/3427/2013, виданим 14.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу. Встановлено, що боржник ОСОБА_3 отримує пенсію в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у зв'язку з чим було постановлено звернути стягнення на пенсію боржника та зобов'язано головного бухгалтера Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати заборгованість по сплаті аліментів з 02.08.2013 року, поточний платіж у розмірі 1/8 частини доходів боржника, утримуючи до 50% від заробітної плати до повного погашення заборгованості. (а.с.27,28) Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам 19.06.2014 року (а.с.42)

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Садовниченко А.В. від 24.11.2014 року у зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа № 2/212/3427/2013, виданого 14.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, виконавче провадження закінчено. Копія зазначеної постанови направлена сторонам 24.11.2014 року (а.с.45).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_3 посилався на те, що державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загубинога А.І. було неправомірно прийнято до свого провадження виконавчий лист про стягнення з нього аліментів, оскільки місце роботи, місця проживання або перебування та майна у місті Дніпропетровську боржник не має. Крім того, державним виконавцем своєчасно не направлено на адресу боржника копію постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язано головного бухгалтера Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області утримувати з пенсії боржника 50% доходу, після чого у ОСОБА_3 залишається сума, менша, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом. Також з вини державного виконавця ОСОБА_3 поніс грошові витрати у сумі 699,16 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця у межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів за виконавчим листом № 2/212/3427/2013, виданим 14.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, відповідають вимогам закону та не порушують права боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно вимог статті 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження, заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявнику ОСОБА_3 нараховується пенсія у Головному управлінні Пенсійного фонду України у м.Діпропетровську, що за підсудністю відноситься до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Посилання заявника ОСОБА_3 на те, що виконавчий лист прийнято до виконання з порушенням правил підсудності не ґрунтуються на законі та є безпідставними.

У зв'язку з чим, висновок суду першої інстанції в цій частині колегія суддів вважає правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що скаржник ОСОБА_3 мешкає, перебуває, працює, має майно та отримує пенсію у м.Дніпропетровську, в той час, як стягував висловив свою волю щодо проведення виконавчих дій Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ, де раніше зі скаржника стягувалися аліменти, не беруться до уваги колегією суддів та спростовуються матеріалами справи.

Частинами 1,3 статті 68 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем

отримання боржником відповідних доходів.

Відповідно до ч.1 ст.69 ЗУ «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків.

Звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"передбачено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру, зокрема, на утримання членів сім'ї (аліменти).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_3, зобов'язано головного бухгалтера нарахувати заборгованість по сплаті аліментів з 02.08.2013 року по день винесення постанови згідно пенсії боржника, проводити утримання з усіх видів доходів, що належать боржнику, після відрахування податків, у розмірі 50% до повного погашення заборгованості, яка утворилася з 02.08.2013 року. Поточний платіж у розмірі 1/8 частини від нарахованої пенсії після утримання податків та стягнення нарахованої заборгованості проводити одночасно, утримуючи до 50% від заробітної плати до повної сплати заборгованості. Після повної сплати заборгованості утримання проводити у розмірі 1/8 частини від нарахованої пенсії після утримання податків.

Тобто, державним виконавцем Жовтневого ВДВС звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_3 згідно ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі, що не перевищує 50 відсотків її розміру.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу, оскільки державним виконавцем Жовтневого ВДВС визначено розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_3 з 02.08.2013 року згідно рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.11.2013 року, яке набрало законної сили, який ОСОБА_3 не оспорюється, що підтвердив у засіданні колегії суддів представник заявника. Державний виконавець Жовтневого ВДВС при визначенні розміру відсотку, що підлягає відрахуванню з пенсії заявника ОСОБА_3 діяв у межах ст.ст. 68-79 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та правильно визначив щомісячні відрахування з пенсії заявника у розмірі не більшому 50 відсотків пенсії.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічні роз'яснення викладені у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого органу ДВС Дніпропетровського МУЮ, оскаржуючи при цьому дії державного виконавця, зокрема, щодо не направлення йому копії постанови про відкриття провадження у справі.

Відповідно до листа Жовтневого ДВС Дніпропетровської області, у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про направлення ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43759433 від 19.06.2014 року, оскільки така постанова направлялася йому простою кореспонденцією.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що зазначене заявником порушення мало місце, однак, воно не призвело до порушення його права, оскільки виконавчі дії державним виконавцем були проведені за належним місцем та розмір відрахувань з пенсії боржника був визначений відповідно до вимог ст.ст.68-70 ЗУ «про виконавче провадження» та ст.50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 24.11.2014 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів було закінчено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду та відсутністю боргу.

У зв'язку з чим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3, на думку колегії суддів, є правильним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: