Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.,

при секретарі Довбенко Г.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В жовтні 2014 року в Рівненський міський суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ ОСОБА_5 про стягнення заборгованості коштів у розмірі 261 799,10 грн. за кредитним договором № 1703/0908/55-037 від 19.09.2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк», правонаступниками якого є ПАТ «Сведбанк», на підставі договорів факторингу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», і відповідачем ОСОБА_3, за яким останній отримав кредит в розмірі 42 169,33 доларів США зі платою відсотків за користування кредитом, та судових витрат в сумі 2 617 грн. 99 коп.

Заявою позивача від 23.06.2015 року уточнені позовні вимоги, оскільки станом на 08.06.2015 року розмір заборгованості збільшився і складає 567 670,05 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 17 566,20 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 369 343,51 грн.; заборгованість за процентами 6 180,02 грн., що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 369 343,51 грн.; пеня 4 7801,81 доларів США, що офіційним курсом НБУ еквівалентно 100 961,93 грн., а за останній календарний рік складає 3 252,51 доларів США, що еквівалентно 68 386,64 грн. Розмір судових витрат, що підлягає відшкодуванню шляхом стягнення із відповідача становить 3 654,00 грн.

В позовній заяві зазначається, що внаслідок укладення зазначених позовом договорів факторингу відбулася зміна кредитора, а саме позивач набув статусу нового кредитора/стягувача за договором від 19.09.2008 року, позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_3 Відповідачем умови договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не виконувались, що призвело до виникнення простроченої вищенаведеної кредитної заборгованості. Оскільки на забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають із основного договору, Банком укладений договір поруки із ОСОБА_6, відповідно до положень ст. 553, 554 ЦК України та умов договору поруки, відповідачі №№ 1 і 2 відповідають перед позивачем за порушення обов»язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник. Наявність невиконаних зобовязань відповідачів щодо повернення кредиту на зазначену позовом суму підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

Згідно письмових заперечень відповідача на позовну заяву зазначено, що з додатків до договорів факторингу, наданих в якості додатків до позовної заяви прослідковується тільки передача вимог виключно по кредитному договору а не по договору поруки. Враховуючи, що це є різні юридичні документи та окремі договори, передача вимог по них має здійснюватись окремо по кожному договору та по кожній фізичній особі. Крім того, ОСОБА_7 від 16.06.2011 року про внесення змін до договору поруки збільшено розмір відповідальності поручителя та збільшено строк дії договору. Сам договір про внесення змін підписаний не відповідачем 2, а допитаною в якості свідка гр. ОСОБА_8 Відповідно до вимог ст. 559 ЦК України в даному випадку договір поруки вже є припиненим, враховуючи збільшення зобовязань поручителя по кредиту без його згоди, а отже не може покладати будь-якої відповідальності на поручителя. Належного доказу на підтвердження факту отримання готівкових коштів відповідачем не надано, копія такої заяви не містить необхідних реквізитів, в силу ст.ст. 57-59 не може бути належним доказом по справі. Отже, з огляду на наведені факти, вважає вимоги позивача не підтверджені жодними доказами, безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у стягненні коштів із відповідача по договору поруки. Крім того, вважає, що строк позовної давності по нарахуванню пені витік 28.11.2013 року, просить застосувати ст. 267 ЦК України щодо таких вимог.

Представник позивача підтримав повністю позовні вимоги в суді про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості на загальну суму 567 670,05 грн. за кредитним договором № 1703/0908/55-037 від 19.09.2008 року та судових витрат в справі в розмірі 3 654,00 грн. Пояснив, що згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує. Правонаступництво права вимоги позивача, наявність та сума заборгованості по договору кредиту, забезпеченого договором поруки, стала підставою до звернення до суду із позовом, підтверджується наданими доказами, в тому числі договорами факторингу, розрахунком позивача, умовами кредитного договору № 1703/0908/55-037 від 19.09.2008 року та договору поруки № 1703/0908/55-037-Р-1 від 19.09.2008 року, що не спростовані відповідачами. Щодо заперечень представника відповідача ОСОБА_4 в частині неналежного підтвердження доказами виконання зобовязань Банком про видачу кредитної готівки відповідачу, а також щодо визнання договору поруки припиненим внаслідок збільшення зобовязань ніби без згоди поручителя, з урахуванням показань свідка ОСОБА_8, то такі доводи безпідставні, оскільки вони були предметом оцінки та спростовані судовими рішеннями в справах по спорах між тими ж сторонами з предметом позову, які витікають із тих же Кредитного договору та ОСОБА_7 поруки, а саме - рішення Рівненського міського суду від 20.02.2014 року в справі №569/17989/13ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке вступило в законну силу 11.11.2014 року, яким позовні вимоги задоволені повністю, та рішення Рівненського міського суду від 11.02.2015 року в справі №569/19457/14ц за позовом ОСОБА_4 /ОСОБА_8/ Н.Я. до ТзОВ «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою, яке вступило в законну силу 22.04.2015 року. Відповідно, встановлені судом факти доказування не потребують. Крім того, покази свідка ОСОБА_8 в суді не конкретні в частині документів, які вона підписала, не заслуговують на увагу. Щодо доводів відповідача про відсутність права вимоги до відповідача №2 через відсутність доказів передачі вимог за договором поруки по ОСОБА_7 факторингу, наданий Додаток 7Б «Перелік кредитних договорів разом із відповідними Договорами забезпечення» до ОСОБА_7 факторингу від 28.11.2012 року між ТЗоВ «Факторингова компанія «ОСОБА_2 плюс» та ТЗоВ «Кредитні ініціативи», яким в позиції 2216-2219 внесенні всі договори на забезпечення кредиту позичальника ОСОБА_3, в тому числі договір поруки № 1703/0908/55-037-Р-1 від 19.09.2008 року. Доводи відповідача щодо пропущеного строку позовної давності на стягнення пені в межах річного строку давності не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Докази щодо судового збору оформлені належним чином, мають відмітки про перерахування коштів до бюджету, такі витрати підлягають до стягнення на користь позивача. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 був повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку судовими повістками, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджено доказами, наявними у справі, а тому суд вважає, що сторона належним чином повідомлена про день судового засідання. В судове засідання відповідач повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе за розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ Н.Я. позовні вимоги не визнав підтримав надані суду заперечення. Додатково наголосив, що з урахуванням збільшення цивільної відповідальності по кредиту без згоди відповідача в силу ст. 559 ЦК України договір поруки вважає припиненим. Юридичних підстав вважати договір поруки діючим немає, що є підставою для відмови в задоволенні позову до ОСОБА_4 Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4

Оцінюючи пояснення, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено на підставі досліджених копій договорів, які не оспорені, що 28 листопада 2012 року між ПАТ Сведбанк, який в свою чергу виступає правонаступником Акіонерного комерційного банку ТАС-Комерцбанк та Факторинговою компанією ОСОБА_9 укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. ОСОБА_7 відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу щодо яких належить Банку.

Таким чином, з моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ ФК Вектор Плюс та ТзОВ Кредитні ініціативи укладено Договір факторингу, нотаріально посвідчена копія якого та додатки до нього досліджена судом. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору клієнт (ТОВ ФК Вектор Плюс) відступає Фактору (ТзОВ Кредитні ініціативи) свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Так, згідно досліджених додатків: Реєстру заборгованостей боржників та купівельна ціна /додаток до ОСОБА_7 1Б/ боржник ОСОБА_3 зареєстрований за № 1211; Переліку кредитних договорів /додаток 7А до договору/ боржник ОСОБА_3 зареєстрований за № 1247; Переліку кредитних договорів разом із відповідними Договорами Забезпечення /Додаток 7Б до договору/ боржник ОСОБА_3 зареєстрований за №№ 2216 -2219 по договорах[ фінансової поруки № 1703/0908/55-037-Р-1 від 19.09.2008 року та іпотеки нерухомого майна житлового фонду № 1703/0908/55-037-Z-1 від 19.09.2008 року.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ Кредитні ініціативи набуло статусу нового кредитора-стягувача за договором № 1703/0908/55-037-Р-1 від 19.09.2008 року позичальником згідно якого є ОСОБА_3, та договорах, укладених на забезпечення вказаного кредитного договору, зокрема і договору поруки.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ОСОБА_7 та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

19 Серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 1703/0908/55-037-Р-1 з подальшим внесенням змін та доповнень.

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору відповідач ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 20 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Таким чином, ОСОБА_7 свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредит в сумі 20 000,00 дол. США, що підтверджується дослідженими судом заявою на видачу готівки, встановлено рішенням Рівненського міського суду від 20.02.2014 року в справі №569/17989/13ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке вступило в законну силу 11.11.2014 року, яким позовні вимоги задоволені повністю.

Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

В порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства ОСОБА_3 неналежно виконував взяті на себе зобовязання, чим грубо порушив істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 08.06.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 567 670,05 грн., що складалася із заборгованості за кредитом 17 566,20 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 369 343,51 грн.; заборгованості за процентами 6 180,02 грн., що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 369 343,51 грн.; пеня за останній календарний рік на дату розрахунку 3 252,51 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 68 386,64 грн., згідно доданого розрахунку, який не спростований відповідачами.

В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 19.09.2008 року ВАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа громадянка України ОСОБА_6 уклали Договір поруки №1703/0908/55-037-Р-1. Після укладення 19 вересня 2008 року договору поруки з ВАТ «Сведбанк» ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_4. Відповідно до умов ОСОБА_7 поруки відповідач ОСОБА_4, як поручитель, поручається за виконання Позичальником, відповідачем ОСОБА_3, обовязків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до умов ОСОБА_7 поруки, Відповідач 1 та Відповідач 2 відповідають перед Позивачем за порушення обовязків за ОСОБА_7, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Як встановлено судом, відповідачі в порушення умов ОСОБА_7 та вимог законодавства свої зобовязання належним чином не виконали, на вимогу Банку від 22.08.2014 року вих. № СВЕД. 08-11 ро повернення суми боргу у строк до 30 днів не відреагували.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, підстави для солідарного стягнення з них на користь позивача суми боргу наявні.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторі у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Доводи представника відповідача в частині пропущеної передбаченої ст. 258 ЦК України спеціальної позовної давності, яка встановлена строком на 1 рік щодо вимог про стягнення неустойки, є безпідставними, такими що суперечать ст.549 ЦК України, із урахуванням триваючого прострочення невиконання зобовязання відповідачами та вимогою позивача про стягнення пені розрахованої із місячних прострочених платежів за період із травня 2015 року по травень 2014 року - в межах річного строку давності.

Доводи представника відповідача в тій частині, що, відповідно до вимог ст. 559 ЦК України, договір поруки №1703/0908/55-037-Р-1 вже є припиненим, враховуючи збільшення зобовязань поручителя по кредиту без його згоди, що унеможливлює покладення будь-якої відповідальності на поручителя спростовуються дослідженим в судовому засіданні рішенням Рівненського міського суду від 11.02.2015 року в справі №569/19457/14ц за позовом ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ Н.Я. до ТзОВ «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою, яке вступило в законну силу 22.04.2015 року, зо в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не потребує доказування при розгляді даного спору. Посилання представника відповідача на покази свідка ОСОБА_8 в цій частині не заслуговують на увагу, оскільки свідок показала, що будучи іпотекодавцем по спірному Кредитному договору, вона в приватного нотаріуса підписувала пакет документів, у звязку із внесенням змін до договору, підписи ставила, де вказувала нотаріус, які саме документи вона підписувала назвати не могла.

Таким чином суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом в сумі 567 670,05 грн. підлягаєть солідарному стягненню із відповідачів. Сума заборгованості по кредитному договору підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачами.

Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 3 654 грн. 00 коп., в порядку ст. ст. 88, 89 ЦПК України, покладаються на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню в рівних долях за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , п/рахунок № 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, заборгованість по Кредитному договору № 1703/0908/55-037 від 19.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 станом на 08 червня 2015 року в розмірі 567 670 /пятсот шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят/ грн. 05 коп.

Стягнути в рівних долях із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4 /ОСОБА_3/ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», , п/рахунок № 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, відшкодування судових витрат в справі на суму 3 654, 00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю. Музичук