Cправа № 621/1448/15-ц
Провадження № 2/621/791/15
РІШЕННЯ

іменем України

21.07.2015 року Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Нестерцової Н.В.

за участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: ОСОБА_4, про зобовязання до реального виконання правового обовязку здійснювати постійний догляд за особами, що його потребують,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просять зобовязати його до реального виконання обовязку - здійснювати постійний догляд (піклуватися) за дідом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та бабою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як особами, які його потребують, відповідно до законодавства України, строком до 15 червня 2016 року.

В обгрунтування позову позивачами зазначено, що вони перебувають у шлюбі з 31.10.1995 року, є особами похилого віку, дітьми війни, ветеранами праці, пенсіонерами, спільно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Більше разом з ними за вказаною адресою ніхто не проживає та не зареєстрований.

Онук ОСОБА_3 постійно проживає та місце його проживання зареєстровано в установленому законом порядку в квартирі № 34 (що належить на праві власності ОСОБА_2О.), будинку № 3 по вулиці Бутівській, м. Зміїв Харківської області, і він є наймачем цього житла.

Більше разом з ним за вказаною адресою ніхто не проживає та не зареєстрований.

Позивачі вказали, що терміново потребують постійного догляду, оскільки перебувають у стані старості, зумовленому похилим віком, мають хворобливий стан здоровя, є немічними, безпомічними, коли не можуть самостійно власними силами забезпечити умови свого життя, неспроможні доглядати за собою самостійно, потребують постійного стороннього догляду (піклування), що включає в себе спілкування, турботу про потреби, дбання про них, нагляд, пильнування, стеження для дотримання нормального стану та порядку, допомозі по домашньому господарству, підтримку, допомогу, дбання про них та виявлення уваги, надання соціальних послуг повязаних з допомогою та створенням необхідних умов для збереження та підтримки життєдіяльності, сприяння захисту у складній ситуації, сприяння в лікуванні, обіході, вжитку.

За висновками лікарсько консультативної комісії комунального закладу охорони здоровя «Зміївська центральна районна лікарня» (скорочено КЗОЗ «Зміївська ЦРЛ») № 477 та №478 від 15.06.2015 року, відповідно ОСОБА_1, ОСОБА_2 - потребують постійного стороннього догляду строком на один рік, тобто до 15.06.2016 року і не здатні до самообслуговування (копії висновків додаються).

Як вказали позивачі, вони не можуть здійснювати постійний догляд один одного як подружжя і потребують такого постійного догляду з боку інших осіб.

Отримувати допомогу від територіальних центрів з обслуговування населення, соціальних служб не можуть, оскільки не є одинокими, самотніми людьми.

Рідних, окрім дочки ОСОБА_4 та онука (її сина) ОСОБА_3 вони не мають.

Потребуючи постійного догляду з боку інших осіб, вони можуть отримати його саме від онука ОСОБА_3 який зобовязаний і не має ніяких поважних причин та перешкод до реального виконання свого обовязку.

Відповідно до ч.1 ст.264 Сімейного Кодексу України - внуки, правнуки зобовязані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда.

Такий обовязок є не тільки морально етичною вимогою, духовним стандартом поведінки, а й юридичним імперативом, юридичною вимогою, правовим обовязком, який грунтується на положеннях законодавства про зміцнення сімї та утвердження обовязку, побудові сімейних відносин на паритетних засадах, на почутті взаємолюбові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 1 СК України.

Онук ОСОБА_3, який є дорослою, дієздатною, правоздатною особою, здоровою людиною, проживає поруч з ними, має можливість здійснювати догляд за дідом та бабою.

Крім того, позивачі просять врахувати, що саме ними онукові були створені всі належні умови для навчання, надані великі кошти для оплати вартості навчання (оскільки він навчається на контрактній формі і стипендії не має), щоденна матеріальна підтримка та забезпечення його проживання в окремому житлі, яким він володіє, користується на правах наймача, а витрати на утримання житла та оплату житлово комунальних послуг несуть вони.

У його володінні та користуванні знаходиться належний бабі ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер 340 49 ХК, на якому він матиме змогу транспортувати їх до лікарні, поліклініки та інших закладів.

Будь яких вимог матеріального характеру на утримання відповідно до положень ст. 266 Сімейного Кодексу України вони не завляють.

Будь яких протипоказань за станом здоровя ОСОБА_3 не має.

Дізнавшись про хворобу своєї матері, а їх дочки ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , та яка знялася з реєстраційного обліку останнього місця проживання 17.12.2014 року, а в подальшому залишила та поїхала до м. Вінниця (з метою отримання лікування, де перебувала у своєї двоюрідної сестри, а ОСОБА_1 племінниці ) - онук ОСОБА_3 піклувався та доглядав їх, що підтверджує те, що він може здійснювати такий догляд.

Укласти договір довічного утриманя ОСОБА_3 відмовився, посилаючись на відсутність вільного часу на це.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що їх дочка ОСОБА_4 певний (невизначений) час не зможе здійснювати догляд за батьками, оскільки, за сукупністю обставин, вона сама опинилася в скрутному становищі і якій самій терміново потрібно лікування, підтримка, турбота про її потреби, як моральна, так і матеріальна допомога.

Крім того, дочка проживає окремо, має незадовільний стан здоровя у звязку з чим звільнилася 10.01.2013 року з роботи, перебувала на обліку у Зміївському районному центрі зайнятості, до теперішнього часу не працює, умов для проживання не має, визначеного постійного місця проживання не має, житлом не забезпечена, з 17.12.2014 року реєстрації місця проживання не має, виїзджала в іншу місцевість. Лише з 01 червня до 17 червня 2015 року навідувалася до них.

Таким чином, єдиною людиною, до кого вони можуть звернутися за допомогою є онук - ОСОБА_3

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, звернулись із заявами про розгляд справи у їх відсутність, вказали на неможливість явки до суду за станом здоровя, наполягали на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просить розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заву.

3-тя особа: ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з поганим самопочутям, слабкістю, повязаною з наявністю хвороби, дальністю проживання просить розглянути справу у її відсутність, заперечень проти позову не має.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народженя ОСОБА_3 серії 1-ВЛ №197728, виданим відділом РАГС Змївського РУЮ Харківської області 28.12.2001 року, де в графі мати зазначено «Ілінська Людмила Станіславівна», (а.с.23) копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_3, ОСОБА_4) ОСОБА_5, серії VII-УР №0619207, виданим Андріївською селищною радою Балаклійського району 20.01.1967 року, де батьками зазначено «ОСОБА_1, ОСОБА_6» (а.с.24), довідкою відділом РАГС Змївського РУЮ Харківської області №8 від 27.02.2002 року по зміну прізвища з «Безверха» на «Кравченко» (а.с.25), свідоцтвом серії 1-ВЛ №006088, виданим відділом РАГС Зміївського РУЮ Харківської області, про зміну прізвища з «Кравченко» на «Ілінська» (а.с.28).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами похилого віку, дітьми війни, ветеранами праці, пенсіонерами, перебувають на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області. (а.с.7,9,11,12,13)

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31.10.1995 року Зміївським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб, актовий запис №187, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ №287549.(а.с.15)

Згідно висновків лікарсько консультативної комісії комунального закладу охорони здоровя «Зміївська центральна районна лікарня» № 477 та № 478 від 15.06.2015 року, відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - потребують постійного стороннього догляду строком на один рік, тобто до 15.06.2016 року і не здатні до самообслуговування. (а.с.10,14)

ОСОБА_1Р та ОСОБА_2 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Квартира належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.12.1993 року виробничим обєднанням ЖКГ. Право вланості зареєстровано в КП «Зміївське БТІ» за №2-140.(а.с.32)

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією домової книги. (а.с.35-37) Квартира належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09.03.2004 року. Право власності зареєстрованов КП «Зміївське БТІ» за №743 від 20.12.2004 року. (а.с.31)

ОСОБА_3 є студентом 5 курсу 2 групи Інституту підготовки кадрів для органів прокуратури України Національного юридичного університету імені ОСОБА_7, що підтверджується довідкою №3710 від 17.06.2015 року. (а.с.19)

За станом здоровя ОСОБА_3 здатен постійно здійснювати соціальні полуги по догляду строком на 1 рік, що підтверджується лікарсько-консультативної комісії КЗОЗ «Зміївська ЦРЛ» №476 від 15.06.2015 року. (а.с.22)

ОСОБА_4, дочка позивачів, не працює, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ -11 №2907492 (а.с.44-46) має незадовільний стан здоровя, захворювання щитовидної залози, за станом здоровя не має можливості постійно надавати соціальні послуги по догляду за іншими особами. (а.с.47,48,49)

Відповідно до ч.1 ст.264 Сімейного Кодексу України, внуки, правнуки зобов'язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда.

Судом встановлено факт потребування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійного стороннього догляду, оскільки відсутність такого піклування може стати загрозою для їх життя з урахуванням віку та стану здоров"я та факт можливості зі сторони онука ОСОБА_3 надання такого догляду і піклування, що дає підстави дійти висновку про обгрунтованість позову та його задоволення.

На думку суду, рішення стимулюватиме відповідача піклуватись про своїх діда та бабу з урахуванням неможливості такого піклування з боку їх дочки за станом здоров"я.

Керуючись ч.1 ст.264 СК України, ст. ст. 10,11,60, ст.ст.209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: ОСОБА_4, про зобовязання до реального виконання правового обовязку здійснювати постійний догляд за особами, що його потребують задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, до реального виконання обовязку здійснювати постійний догляд (піклуватися) за дідом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та бабою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як особами, які його потребують, строком до 15 червня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: