СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/602/15-ц
Провадження № 2/547/262/15
УХВАЛА

23 вересня 2015 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі

секретаря судового засідання О.В.Постолюк,

позивача ОСОБА_1,

представника Виконавчого комітету Хорольської міської ради ОСОБА_2,

представника Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс" ОСОБА_3,

провівши відкрито в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хорольської міської ради, Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання підприємницької практики Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс" нечесною,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 23.09.2015 позивач надав судові уточнюючу позовну заяву (а.с. 203-207), якою просив: 1) визнати незаконним розрахунок № 1 вартості робіт з утримання будинків та прибудинкових територій по КП «Комунсервіс», затверджений рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009; 2) визнати підприємницьку практику КП "Комунсервіс", починаючи з 20.05.2009, нечесною.

Представник виконавчого комітету Хорольської міської ради звернувся до суду з клопотання (а.с. 88, 218) про виключення виконавчого комітету із числа відповідачів у справі, оскільки ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.08.2015, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі у частині визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради № 338 від 29.07.2008 і № 395 від 26.10.2009; розгляд відповідних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Представник Хорольського комунального підприємства «Комунсервіс» звернувся до суду з клопотання (а.с. 89, 216) про закриття провадження у справі у частині визнання незаконним розрахунку № 1 вартості робіт з утримання будинків та прибудинкових територій по КП «Комунсервіс», затверджений рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009, оскільки розрахунок є невідємною частиною зазначеного рішення виконавчого комітету. Оскарження рішення виконавчого комітету віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Вирішуючи питання щодо зазначених клопотань судом встановлено таке.

У провадженні Семенівського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хорольської міської ради, Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання підприємницької практики Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс", починаючи з 20.05.2009, нечесною.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.08.2015, яка не оскаржувалася і набрала законної сили, закрито провадження у справі у частині визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради № 338 від 29.07.2008 і № 395 від 26.10.2009; розяснено позивачеві, що розгляд відповідних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів (а.с. 168-173).

Одна із уточнених позовних вимог вказує на визнання незаконним розрахунку № 1 вартості робіт з утримання будинків та прибудинкових територій по КП «Комунсервіс», затвердженого рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009 (далі розрахунок № 1) (а.с. 7, 199). Отже така позовна вимога є новою.

Розрахунок № 1 є частиною рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009 (а.с. 6, 7, 199).

Виклад обставин, якими позивач в уточнюючій позовній заяві обґрунтовує незаконність розрахунку № 1, вказує, зокрема, на недотримання під час визначення структури і затвердження тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, вимог «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560 і «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 (далі Порядок № 529). На думку позивача розрахунок № 1 затверджено виконавчим комітетом на підставі незаконного розрахунку розміру тарифу, який розроблено комунальним підприємством. Розрахунок № 1 не відповідає переліку найменувань робіт з утримання будинків та прибудинкових територій, які передбачено зазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

Отже, підстави визнання незаконним розрахунку № 1 є такими ж самими як у справі, провадження у якій закрито судом ухвалою від 10.08.2015 у звязку із віднесенням відповідної вимоги до юрисдикції адміністративних судів (а.с. 168-173).

Порядок № 529 визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (п. 1 Порядку).

До відання виконавчих органів міських рад належить власне (самоврядне) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади (пп. 2 п. «а» ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування»). До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 14 зазначеного Закону у редакції, чинній на дати прийняття спірних рішень виконавчого комітету).

Отже вказані законодавчі акти вказують на механізм і порядок формування і затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Затверджуючи розрахунок № 1, виконавчий комітет реалізував свої управлінські повноваження щодо невизначеного кола осіб. Такими особами є жителі м. Хорол Полтавської області. Тобто спірний розрахунок № 1 та рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009 носять нормативний характер, підлягають неодноразовому застосуванню відносно невизначеного кола осіб, а не лише щодо позивача. Рішення виконкому і розрахунок № 1 (як його частина) не спрямовані індивідуально на права і обовязки позивача у справі, у т.ч. як споживача, не є актами індивідуальної дії, не вичерпують себе фактом прийняття до виконання комунальним підприємством.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії).

Пунктами 1, 7 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган місцевого самоврядування, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства. Суб'єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст. 16 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий (п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Якщо орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК (п. 21 зазначеної постанови від 01.03.2013 № 3).

Суд наголошує, що затвердивши розрахунок № 1, виконавчий комітет реалізував своє відповідне владне повноваження щодо невизначеного кола осіб та прийняв нормативний акт, а не акт індивідуальної дії щодо позивача.

Позивач обґрунтовує порушення своїх прав як споживача, вказуючи на недотримання Порядку № 529 у частині включення до розрахунку № 1 (а.с. 7, 199) окремих найменувань робіт з утримання будинків та прибудинкових територій з внутрішньобудинковим інженерним обладнанням, які Порядком № 529 не передбачено. Саме з цих підстав ним висунута вимога про визнання незаконним розрахунку № 1.

Розрахунок № 1 є частиною рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009 (а.с. 6, 7, 199).

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне (п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 № 8).

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган місцевого самоврядування, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу, а й здійснення ним у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань (п. 3 зазначеної постанови від 20.05.2013 № 8).

Справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З огляду на положення ч. 2 ст. 17 КАС спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб, є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства (п. 13 зазначеної постанови від 20.05.2013 № 8).

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, господарського (цивільного) судочинства, який полягає у змагальності сторін (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.12.2014 № 21-544а14).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи зазначене, суд відмовляє у прийнятті до провадження суду нових позовних вимог у частині визнання незаконним розрахунку № 1 вартості робіт з утримання будинків та прибудинкових територій по КП «Комунсервіс», затверджений рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009; а, відтак, у відкритті провадження за відповідним позовом до виконавчого комітета Хорольської міської ради.

Суд повідомляє позивача, що розгляд вимоги про незаконність розрахунку № 1 віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

За правилами ч. 2 ст. 35 ЦПК України суд залучає виконавчий комітет Хорольської міської ради до участі у справі щодо визнання підприємницької практики КП "Комунсервіс", починаючи з 20.05.2009, нечесною, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Коректним найменуванням відповідача є Комунальне підприємство «Комунсервіс» (а.с. 89, 121, 122).

Керуючись ст.ст. 2 4, 17 КАС України, ст.ст. 8 ч. 8, 11, 31, 35, 122, 127, 206, 208-210, 223, 293, 294, 296, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до провадження змінених позовних вимог у частині визнання незаконним розрахунку № 1 вартості робіт з утримання будинків та прибудинкових територій по Комунальному підприємству «Комунсервіс», затверджений рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради № 395 від 26.10.2009, розяснивши позивачеві, що розгляд відповідних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Залучити виконавчий комітет Хорольської міської ради до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Комунсервіс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Хорольської міської ради, про визнання підприємницької практики Комунального підприємства "Комунсервіс", починаючи з 20.05.2009, нечесною, призначити у відкритому судовому засіданні 13.10.2015 о 15 год. 00 хв. в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області за адресою вул. Шевченка, 41а, смт Семенівка, Полтавська обл.

У судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Роз'яснити, що після одержання копії ухвали і позовної заяви відповідач має право подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення.

Надіслати копію ухвали і копію позовної заяви (уточнюючої) відповідачеві і третім особам.

Ухвала може бути оскаржена у частині закриття провадження у справі до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення не неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст ухвали складено 24.09.2015.