Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 6/711/50/15
Справа № 711/699613-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Придніпровський районний суд

м. Черкаси

В складі: головуючого судді Колода Л.Д.

При секретарі Гладченко І.В.

З участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу про затвердження мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,-

В с т а н о в и в:

До Придніпровського районного суду м.Черкаси із Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції 12.08.2013 року надійшла мирова угода , укладена між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Мирова угода укладася в ході виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 85 000 грн. та судових витрат в сумі 850 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2013 року визнано вищевказану мирову угоду. Сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу в сумі 85 000 грн., та судових витрат в сумі 850 грн. передає ОСОБА_5 у власність ? частину квартири №129, розташованої в будинку № 22 по вул. Ярославській в м.Черкаси.

Вищевказану ухвалу ОСОБА_6 оскаржила в апеляційному порядку. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2015 року вищевказана ухвала суду скасована, а справу передано на новий розгляд до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

ОСОБА_5 03.03.2014 року померла, її спадкоємцем є ОСОБА_7, який був залучений до участі в справі.

Також до участі в розгляді мирової угоди були залучені Придніпровський відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції , ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представники ОСОБА_3 по довіреності ОСОБА_9, та по угоді адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просили мирову угоду затвердити.

Представник ОСОБА_4 по довіреності ОСОБА_10 в судовому засідання мирову угоду підтримала та просила мирову угоду затвердити.

Представник Придніпровський відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції по довіреності ОСОБА_11 в судовому засідання просив мирову угоду затвердити.

ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,її адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні мирову угоду не визнали. Просили відмовити в затвердженні мирової угоди, поскільки її умови суперечать вимогам закону та порушують права ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_12.

Представник органу опіки та піклування Черкаської міської ради в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши мирову угоду та письмові докази, суд приходить до висновку, що мирова угода не підлягає до затвердження з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Судом встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі ДВС знаходився виконавчий лист Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 7.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_13 заборгованості в сумі 85000 грн. та судових витрат в 850 грн.

Представник ОСОБА_14 - ОСОБА_10 звернулася із заявою до в.о. начальника Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ про направлення до суду мирової угоди, укладеної між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 для її визнання (а.с. 2).

Згідно вказаної мирової угоди сторони домовилися про передачу боржником ОСОБА_14 стягувачці ОСОБА_15 у власність 1/2 частину трикімнатної квартири №129, розташованої в будинку № 22 по вул. Ярославській в м. Черкаси, яка належить ОСОБА_14 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2012 року та ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2012 року, зареєстрованих в КП «ЧООБТ1» 13.09.2012 року та 31.07.2012 року за № 661 в рахунок погашення згованості, що існує відповідно до виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/1749/13-ц від 04.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_4 злайовича на користь ОСОБА_5 заборгованості в сумі 85000 га судові витрати в сумі 850 грн.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-СР №230266 ОСОБА_5 померла 03 березня 2004 року. Її правонаступником згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом став ОСОБА_7, що був залучений до участі по справі в якості сторони мирової угоди.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирову угоду, укладену між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку переда її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирову угоду, укладену між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку переда її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Суд вважає, що у випадку задоволення заяви про визнання мирової угоди будуть порушені права та законні інтереси ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_12. Задовольняючи заяву представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_10

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_14 перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2012 році на підставі рішення суду розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час спільного сімейного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу придбали квартиру №129, розташовану в будинку №22 по вул. Ярославській, м.Черкаси.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2012 року за ОСОБА_6 та ОСОБА_14 визнано право власності на 1/2 частину за кожним та встановлений порядок користування вказаною квартирою. Неповнолітній син зареєстрований з ОСОБА_6 по окремому особовому рахунку.

Згідно рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2013 року, ОСОБА_6 зверталася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування частки квартири нікчемним. Вказаним рішенням, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27 травня 2013 року, позов задоволено, визнано нікчемним договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Як на підставу визнання договору дарування нікчемним, суди вказали на те, що даний договір був вчинений без дозволу органу опіки та піклування і він тягне за собою порушення прав неповнолітнього ОСОБА_16 на проживання та користування спірним майном.

Згідно ст. 59 СК України той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей. При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, зокрема, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Аналогічне положення закріплено і в нормах ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», яка передбачає, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування, наданого відповідно закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" від 2 червня 2005 року N 2623-IV передбачено, що попередній дозвіл органів опіки та піклування необхідний для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Тобто, дозвіл органів опіки та піклування необхідний і у разі, коли у дитини є лише право користування нерухомим майном, як правило житлом. Крім цього дозвіл органу опіки та піклування потрібен не лише в тому разі, якщо дитина є співвласником нерухомості, а й у тому випадку, якщо має місце лише реєстрація дитини в житловому приміщенні.

Орган опіки та піклування письмової згоди на затвердження мирової угоди не давав. Таким чином , у випадку затвердження мирової угоди, суд допустить повторне протиправне відчуження частини квартири без дозволу органу опіки та піклування, що потягне за собою порушення прав неповнолітнього ОСОБА_16 на проживання та користування квартирою. Тому суд вважає, що підстав для затвердження мирової угоди немає.

Керуючись ст. ст.31, 175, 205, 206 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

В затвердженні мирової між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про передачу у власність ОСОБА_3 1/2 частини квартири № 129, що розташована в будинку № 22 по вул. Ярославській в м.Черкаси в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 в сумі 85 000 грн. - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п»яти діб з дня проголошення до через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: ОСОБА_17