Справа № 314/3490/15-ц Провадження № 2/314/1070/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

при секретарі Ластовець Г.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Янцівський гранітний карєр» про стягнення заробітної плати, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Янцівський гранітний карєр», в якому просить стягнути в відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 5500,00 грн., зобовязати відповідача сплатити внески до Пенсійного фонду України та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30000,00грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.12.2013 по 10.03.2015 перебував у трудових відносинах з відповідачем, відповідач в повному обсязі заробітну плату не сплатив, у звязку з чим позивачеві завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 30000,00 грн. Крім того, позивач просить суд зобовязати відповідача внески до Пенсійного фонду України із отриманої ним заробітної плати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надала пояснення аналогічні визначеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що заробітна плата позивачу виплачена в повному обсязі, не доведено наявність моральної шкоди, позивач не є субєктом правовідносин у сфері оплати внесків до Пенсійного фонду України, єдиного соціального внеску.

Суд вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне:

Сторони перебували у трудових відносинах з 01.02.2014 по 10.03.2015, що підтверджується наказом №8 від 01.02.2014 про прийняття ОСОБА_1 на посаду електрослюсаря з 01.02.2014, наказом №8к від 10.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади електрослюсаря з 10.03.2015, записами в трудовій книжці ОСОБА_1 за №82 та №83.

Відповідно до наказу №8 від 01.02.2014 про прийняття ОСОБА_1 на посаду електрослюсаря з 01.02.2014 оплату праці визначено за тарифною ставкою згідно штатного розкладу. Згідно штатного розкладу ПАТ «Янцівський гранітний карєр» на 2014 розмір заробітної плати посади електрослюсаря визначена як погодинна.

Позивачем, в обґрунтування позовних вимог, надано до суду довідку про нарахування та виплату заробітної плати №ЯГК00000037 від 03.06.2015. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі утворилася за період з 13.12.2013 по 01.02.2014.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

За приписами ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Нарахування заробітної плати та її виплату підтверджено наданими до матеріалів цивільної справи платіжними відомостями, звітами про здійснення зарахувань на карткові рахунки співробітників та платіжними дорученнями, а отже суд приходить до висновку про відсутність заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку про відсутність наявності моральної шкоди та протиправних дій з боку відповідача.

Позовні вимоги про зобовязання відповідача сплатити внески до Пенсійного фонду України, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач - ОСОБА_1, як учасник трудових правовідносин не є субєктом правовідносин у сфері сплати роботодавцями обовязкових платежів, а саме Єдиного соціального внеску.

На підставі визначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Янцівський гранітний карєр» про стягнення заробітної плати, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.М. Капітонов

19.10.2015