печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Волкової С.Я.

при секретарі Топал А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19.06.2015 р. звернувся до суду із вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення 110 000,00 грн. платежів на договорами фінансового лізингу №001721 та №001722 від 18.03.2015 р., посилаючись на те, що уклав з відповідачем договори фінансового лізингу на придбання транспортних засобів, того ж дня на виконання умов договорів сплатив по 55 000,00 грн., й відповідач мав не пізніше 120 робочих днів з дня отримання відповідних платежів передати предмет лізингу, проте 24.03.2015 р. йому стало відомо про відсутність можливості передачі предмета лізингу по обох договорах, 30.03.2015 р. звернувся до відповідача з вимогою повернення отриманих грошових коштів, розірвання договорів, отримав відповідь, що договори вважаються розірваними з 30.03.2015 р. на підставі його заяви, але адміністративний платіж поверненню не підлягає.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» Мельник О.П. заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на їх необґрунтованість.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши письмові докази, вважає в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 18.03.2015 р. між відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (лізингодавець) та позивачем ОСОБА_1 (лізингоодержувач) було укладено договір №001721 фінансового лізингу, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання придбати та передати у користування позивача майно (предмет лізингу) на строк і на умовах, передбачених договором. Згідно п.1.1 ст.1, п.8.2 ст.8 договору предметом лізингу по договору є: транспортний засіб - трактор марки Беларус моделі 892, вартістю 550 000,00 грн., або 20 370,37 доларів США.

Надані суду документи свідчать про те, що при укладенні договору ОСОБА_1 було проінформовано про всі його істотні умови, спосіб та терміни оплати платежів тощо, що підтверджується підписом позивача на кожній із сторінок договору, додатках №№1,2 до нього, й позивач підтвердив, що підписання цього договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння та згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього; що отримав усі коректно викладені пояснення, що стосуються змісту даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливість витрати і ризики у зв'язку із укладенням та виконанням даного договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього; що представником товариства надано повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення договору та додатків до нього. При таких обставинах власні дії позивача, що виразилися у підписанні договору, додатків до нього, являється підтвердженням ознайомлення позивача зі змістом укладеної ним угоди та бажанням щодо настання правових наслідків, обумовлених цим договором.

Встановлено, що 18.03.2015 р. між відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (лізингодавець) та позивачем ОСОБА_1 (лізингоодержувач) було укладено договір №001722 фінансового лізингу, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання придбати та передати у користування позивача майно (предмет лізингу) на строк і на умовах, передбачених договором. Згідно п.1.1 ст.1, п.8.2 ст.8 договору предметом лізингу по договору є: транспортний засіб - трактор марки Беларус моделі 892, вартістю 550 000,00 грн., або 20 370,37 доларів США.

Надані суду документи свідчать про те, що при укладенні договору ОСОБА_1 було проінформовано про всі його істотні умови, спосіб та терміни оплати платежів тощо, що підтверджується підписом позивача на кожній із сторінок договору, додатках №№1,2 до нього, й позивач підтвердив, що підписання цього договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння та згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього; що отримав усі коректно викладені пояснення, що стосуються змісту даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливість витрати і ризики у зв'язку із укладенням та виконанням даного договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього; що представником товариства надано повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення договору та додатків до нього. При таких обставинах власні дії позивача, що виразилися у підписанні договору, додатків до нього, являється підтвердженням ознайомлення позивача зі змістом укладеної ним угоди та бажанням щодо настання правових наслідків, обумовлених цим договором.

Надані суду документи свідчать про те, що позивачем на виконання умов договору №001721 фінансового лізингу 18.03.2015 р. було сплачено грошові кошти у сумі 55 000,00 грн., або адміністративний платіж, що є погодженим сторонами відсотком від вартості предмета лізингу за цим договором (10%); на виконання умов договору №001722 фінансового лізингу ним же 18.03.2015 р. було сплачено грошові кошти у сумі 55 000,00 грн., або адміністративний платіж, що є погодженим сторонами відсотком від вартості предмета лізингу за цим договором (10%).

Встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2015 р. звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» із повідомленням від 30.03.2015 р. про розірвання договорів фінансового лізингу, повернення сплачених коштів, свою вимогу обґрунтовував ст.530 ЦК України та тим, що 24.03.2015 р. йому стало відомо про відсутність можливості передачі йому предмета лізингу по обох договорах.

Відповідно до п.12.1 ст.12 кожного із укладених договорів лізіноодержувач, який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням розірвати договір шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізиноодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40% лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає.

Листом товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» №57 від 14.04.2015 р. позивача повідомлено, що за результатами розгляду його заяви договори розірвано.

Позивач, звертаючись у червні 2015 р. до суду із вимогами до відповідача про стягнення платежів з договорами фінансового лізингу, в позовній заяві стверджує, що, оскільки товариством погоджено розірвання договорів на підставі його заяви від 30.03.2015 р., відповідачем фактично підтверджені і самі підстави такого розірвання, а саме: істотна зміна обставин - неможливість поставки предметів фінансового лізингу за договорами через їх відсутність. Суд не приймає до уваги такі твердження ОСОБА_1, позивачем не наведено жодного належного доказу для доведення тих обставин, на які він посилається, отже не доведено невиконання або неналежне виконання зобов'язань відповідачем.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ