Справа №: 705/4494/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Кімстачова О.С.

з участю: секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 ОСОБА_1 (згідно з датою на штампі поштового відділення) звернулася до суду з позовом до Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позовна заява подана представником позивача за довіреністю ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_4, а саме: на земельну ділянку, площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області і призначена для ведення особистого підсобного господарства, як на спадкове майно по заповіту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Собківка Уманського району Черкаської області. Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Собківка Уманського району Черкаської області померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2). Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Договору дарування від 15.08.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2562, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_5, укладеного на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ЧР №15-40-86, виданого 22.05.2000 Собківською сільською радою Уманського району Черкаської області. Вказаним майном ОСОБА_4 розпорядилася за свого життя, склавши 15.02.2011 заповіт на ім'я позивача (зареєстрований в реєстрі за № 24 секретарем Собківської сільської ради). У встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивач подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори через те, що у спадкодавця ОСОБА_4 не виникло право власності на вищевказане майно, оскільки державна реєстрація на нерухомість не була проведена у встановленому порядку у відповідних органах земельних ресурсів.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надіславши на адресу суду заяви, відповідно до яких підтримують заявлені позовні вимоги, просять їх задовольнити та справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач Собківська сільська рада Уманського району Черкаської області в особі сільського голови Шевчук Т.Б. в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає повністю і просить справу слухати за відсутності представника сільської ради.

Визнання відповідачем позову суперечить нормам Цивільного кодексу України і Земельного кодексу України (у редакціях, що діяли станом на серпень місяць 2003 року), якими визначено підстави і порядок набуття особою права власності на земельну ділянку. Тому суд, керуючись другим реченням частини 4 ст. 174 ЦПК України, постановив ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжив судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, подані позивачем на підтвердження своїх вимог, суд встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом усього майна, належного спадкодавцю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Собківка Уманського району Черкаської області. Вказане підтверджене Свідоцтвом про смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 Виконавчим комітетом Собківської сільської ради Уманського району серії НОМЕР_2, Заповітом ОСОБА_4 від 15.02.2011, посвідченим секретарем Собківської сільської ради Уманського району, в реєстрі а № 24, Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 24.07.2015 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7О.(спадкова справа № 578/2014, зареєстроване в реєстрі за № 1-1197).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2015 державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2332 га, яка розташована на території с. Собківка Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області і призначена для ведення особистого підсобного господарства, після смерті ОСОБА_4 через те, що у спадкодавця ОСОБА_4 не виникло право власності на вищевказане майно, а тому і не може бути успадкованим.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка, на його думку, належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Договору дарування від 15.08.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2562, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_5, укладеного на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ЧР №15-40-86, виданого 22.05.2000 Собківською сільською радою.

З такою позицією позивача щодо наявності права власності в спадкодавця на спірну земельну ділянку суд не може погодитися, враховуючи такі обставини і вимоги законів, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З норм статті 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, визначеним законом.

Договором дарування земельної ділянки від 15.08.2003, посвідченим приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрованим у реєстрі за № 2562, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10 (Дарителі) подарували ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,2332 га, яка розташована на території с. Собківка Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Земельна ділянка належить Дарителям на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 15-40-86, виданого 22.05.2000 Собківською сільською радою і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 80. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що договір і документ про оплату вартості землі є підставою для видачі новому власнику державного акту на право власності на землю.

Підстави і порядок виникнення у обдарованої ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку за Договором дарування від 15.08.2003 регулювалися нормами Цивільного кодексу Української РСР і Земельного кодексу України № 2768-III від 25.10.2001 (ділі - ЗК України), у редакціях, які діяли на час укладення вказаного договору.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором згідно з частиною 1 ст. 128 ЦК Української РСР виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом третім Прикінцевих положень Земельного кодексу України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Кодексом, діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу. Враховуючи наведене, в цій справі застосуванню підлягають норми ЗК України, що визначають момент виникнення права власності у особи на земельну ділянку.

Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. І укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. І частиною 3 цієї статті передбачено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт (ст. 126 ЗК України).

На час укладення Договору дарування від 15.08.2003 також діяв Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок». У статті 4 цього Декрету було встановлено, що громадяни України мають право продавати або іншими способами відчужувати земельні ділянки, передані їм для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету (зокрема, для ведення особистого підсобного господарства, без зміни їх цільового призначення. І договір купівлі-продажу або іншими способами відчужування земельної ділянки посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка.

Надані суду документи - Договір дарування земельної ділянки, Державний акт на земельну ділянку, виданий Дарителям,- підтверджують лише факт укладення відповідного договору дарування земельної ділянки. Однак обдарована ОСОБА_4 за життя не отримала щодо спірної земельної ділянки державний акт про право власності на неї на своє ім'я та, відповідно, не зареєструвала в уповноваженому органі своє право власності.

Докази того, що ОСОБА_4 зареєструвала Договір дарування у Собківській сільській раді Уманського району Черкаської області, суду надані не були.

Отже, на підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що на момент смерті у ОСОБА_4 як у спадкодавця не виникло і не існувало права власності на спірну земельну ділянку, яке б могло бути визнаним за позивачем як за спадкоємцем. Тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 3, 10 ,11, 15, 31, 57-60, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області і передана для ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій гр. ОСОБА_11 на підставі Договору дарування від 15.08.2003, зареєстрованого в реєстрі № 2562, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_5, укладеного на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ЧР № 15-40-86, виданого 22.05.2000 Собківською сільською радою, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов