Справа № 346/3898/15-ц
Провадження № 2/346/1597/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді: Бирич Н.В.

з участю секретаря: Нефьодової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Однак, 15 серпня 2015 року державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим, як за головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явилася, хоча подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак подали в суд заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають повністю, просять позов задовольнити.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 120 ЦК України, 1963 р. майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

А у статті 123 ЦК України, 1963 р. передбачено, що частки в майні колгоспного двору рівні.

Відповідно до п. 6 п. «а» Постанови Пленуму Верховного Суду № 20 «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Судом встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6, який ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Однак нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим, як за головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено.

На час ліквідації колгоспного двору, у дворі проживали: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7.

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відмовились від частки в майні колгоспного двору, і на спадкове майно не претендують.

Відповідачі подали заяви в суд про те, що позов визнають.

Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 346, 347, 392, 1216, 1222, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 174 ч.4, 197 ч.2, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, житловою площею 41,9 кв.м., загальною площею 81,8 кв.м.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановлених строків його оскарження.

Суддя Бирич Н. В.