ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1007/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Дарницькому районному суді м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_4, 3-ті особа: Головне управління юстиції у м. Києві, СТ «Будівельник» про визнання права власності на земельну ділянку, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_4, 3-ті особа: Головне управління юстиції у м. Києві, СТ «Будівельник» про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що після смерті матері, нею та її братом - ОСОБА_4 було отримано у спадщину земельну ділянку АДРЕСА_2, але свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нею було втрачено. У зв'язку з втратою свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, позивачка звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату свідоцтва, але їй було відмовлено, оскільки свідоцтво видавалось на двох осіб, а тому для отримання дублікату свідоцтва необхідне звернення двох спадкоємців. Так як позивачка не знає де знаходиться її брат - ОСОБА_4, а тому змушена звернутись до суду з позовом.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки АДРЕСА_2 у зв'язку з спадкуванням за законом і втратою документа, який засвідчує право власності.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради просив суд прийняти рішення обґрунтоване та законне рішення.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».

Представник ГУЮ у м. Києві звернувся до суду з письмовим поясненням, де зазначив, щ майнового інтересу щодо вказаного у позові немає, а тому розгул справи залишає на розсуд суду та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Представник СТ «Будівельник» проти задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги, після смерті матері звернулись до Восьмої київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Мати померлої ОСОБА_6 відмовилась від належної їй частки спадщини на користь дітей померлої ОСОБА_5.

Як вбачається зі спадкової справи ОСОБА_5, яка міститься в матеріалах справи, 02.10.2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали два свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме : 1) на 20/300 часток квартири АДРЕСА_1; 2) на земельну ділянку АДРЕСА_2.

У зв'язку з втратою свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, позивачка звернулась до Восьмої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату свідоцтва.

Восьма київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі дублікату свідоцтва, посилаючись на те, що нотаріальна контора не має право видати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, так як свідоцтво від 02.10.2001 року видавалось на двох осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, то відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, необхідне звернення двох вказаних осіб.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі витрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вказане, суд вважає, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивачкою надано докази того, що вона дійсно отримала у спадщину ? частину земельної ділянки АДРЕСА_2, але у зв'язку втратою свідоцтва про право на спадщину за законом та відсутністю брата - ОСОБА_4, не може, в передбаченому законодавством порядку, отримати вказане майно у власність.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі наведеного та ст.ст. 328, 392, 1216, 1218 України та ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_4, 3-ті особа: Головне управління юстиції у м. Києві, СТ «Будівельник» про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину земельної ділянки АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: