УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дьоміної О.О., Євграфової Є.П.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Державної акціонерної компанії «Хліб України», заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром», про визнання векселя недійсним та визнання права на нього, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Державна акціонерна компанія «Хліб України» (далі - ДАК «Хліб України») звернулася до суду із заявою про визнання векселя недійсним та визнання права на нього, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» (далі - ПАТ «Сумихімпром»).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року, заяву задоволено.

Визнано недійсним простий вексель, емітований ВАТ «Сумихімпром» за наступними реквізитами: номер вексельного бланку - 00, дата складання - 15 липня 1999 року, сума векселя - 1 666 983 грн 26 коп., строк платежу - за пред'явленням, ремітент - ТОВ «Торговий дім Укрвест», місце складання - м. Суми, підлягає до сплати в м. Суми, р/р 26005003 в Зарічному відділенні Укрсоцбанку.

Відновлено право ДАК «Хліб України» на втрачений вексель.

Зобов'язано ПАТ «Сумихімпром» видати новий вексель замість визнаного недійсним.

Зобов'язано зробити за рахунок ДАК «Хліб України» публікацію про визнання недійсним втраченого векселя у місцевій газеті за місцезнаходженням емітента цінного папера або за місцем платежу векселя, а також в одному з офіційних друкованих видань протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Сумихімпром» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що простий вексель був емітований ПАТ «Сумихімпром» за наступними реквізитами: номер вексельного бланку -00, дата складання - 15 липня 1999 року, сума векселя - 1 666 983 грн 26 коп., строк платежу - за пред'явленням, ремітент - ТОВ «Торговий дім Укрвест», місце складання - м. Суми, підлягав сплаті в м. Суми, р/р 26005003 в Зарічному відділенні Укрсоцбанку (а. с. 7).

Згідно з актом приймання-передачі векселя від 15 липня 1999 року ПАТ «Сумихімпром» передало ТОВ Торговий дім «Укрвест» указаний простий вексель із зазначеними реквізитами, яке згідно з актом приймання-передачі від 16 липня 1999 року передало ТОВ «Дайнекс ЛТД» (а. с. 8, 11).

Із листа ТОВ «Дайнекс ЛТД», адресованого голові правління ПАТ «Сумихімпром» від 20 липня 2000 року № 39, вбачається, що ТОВ «Дайнекс ЛТД» передало ДАК «Хліб України» зазначений вексель в рахунок розрахунку за поставлену продукцію згідно з актами приймання-передачі векселя від 30 липня 1999 року (а. с. 9, 10).

Таким чином, останнім векселедержателем стала ДАК «Хліб України». Ці обставини не спростовуються ПАТ «Сумихімпром».

Установлено, що заявник ДАК «Хліб України» звернулася до суду із заявою про визнання вказаного векселя недійсним з тих підстав, що вексель був втрачений з невідомих причин.

На підтвердження факту втрати простого векселя був наданий витяг із акта ревізії Державної фінансової інспекції України з перевірки фінансово-господарської діяльності ДАК «Хліб України» за 1997-2009 роки від 19 квітня 2013 року, із якого вбачається, що зафіксовано за бухгалтерським обліком компанії 206 векселів, а фактично виявлено 202 векселі та що недостача простого векселя ПАТ «Сумихімпром» на суму 1 666 983 грн 26 коп. була виявлена ще під час перевірки діяльності заявника Головним КРУ України в 2005 році, що зафіксовано в акті від 09 вересня 2005 року № 07-23/48.

Утрата простого векселя, емітованого ВАТ «Сумихімпром», підтверджується протоколом № 1 засідання інвентаризаційної комісії ДАК «Хліб України», затвердженим головою правління 09 квітня 2013 року (а. с. 202-210).

Заявником надана відповідна інформація про виявлення факту втрати простого векселя, тому суд задовольнив вимоги про визнання втраченого векселя на пред'явника недійсним і про відновлення прав заявника на втрачений вексель шляхом покладення зобов'язань з видачі аналогічного векселя замість визнаного недійсним.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 260 ЦПК України особа, яка втратила цінний папір на пред'явника або вексель, може звернутися до суду із заявою про визнання їх недійсними і про відновлення її прав на втрачений цінний папір.

За результатами розгляду справи (ст. 267 ЦК України) суд ухвалює рішення про визнання втраченого цінного папера на пред'явника або векселя недійсним або про відмову в задоволенні заявленої вимоги.

Рішення про визнання втраченого цінного папера на пред'явника або векселя недійсним є підставою для видачі заявникові цінного папера на пред'явника замість визнаного недійсним або проведення визначених ним операцій; для здійснення платежу за векселем або для видачі заявникові векселя замість визнаного недійсним та для відновлення зобов'язаними за векселем особами передавальних написів.

Відповідно до Закону України «Про цінні папери і фондовий ринок» цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Результат аналізу наведеного дає підстави для висновків про те, що встановлений порядок відновлення прав особи на втрачений вексель спрямований на отримання нового, яким векселедавець засвідчить власне безумовне грошове зобов'язання про сплату визначеної суми грошей власнику векселя після настання строку платежу.

Заявник указує, і це було встановлено судами, про втрату ним простого векселя, що був емітований ВАТ «Сумихімпром» 15 липня 1999 року, строком платежу за пред'явленням.

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, який запроваджено Конвенцією від 07 червня 1930 року (далі -Уніфікований закон) до простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо строку платежу, права регресу у разі неплатежу, позовної давності.

Відповідно до положень ст. 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Статтею 53 Уніфікованого закону визначено, що після закінчення строків, встановлених, зокрема для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або у визначений строк від пред'явлення держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

У силу приписів ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Зобов'язуючи ПАТ «Сумихімпром» видати новий вексель замість визнаного недійсним, суд першої інстанції наведених положень матеріального закону не врахував, не звернув уваги на те, що строк пред'явлення векселя до платежу сплив 15 липня 2000 року, а трирічний строк для пред'явлення позовних вимог - 15 липня 2003 року.

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що видача нового векселя тягне виникнення у ПАТ «Сумихімпром» фактично нових зобов'язань, за якими в силу наведених положень закону сплинув трирічний строк пред'явлення позову, апеляційний суд вважав, що існує спір про право, що має вирішуватись у позовному провадженні із врахуванням статусу ПАТ «Сумихімпром» як юридичної особи, яка, як вбачається з матеріалів справи, знаходиться в стадії банкрутства.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року скасувати.

Заяву Державної акціонерної компанії «Хліб України», заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром», про визнання векселя недійсним та визнання права на нього залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.О. Дьоміна

Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко