Справа № 666/178/15-ц
Провадження № 2/666/574/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2015 р. Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Коверді А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до Первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи, що в листопаді 2014 року профспілковий комітет первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» в особі голови комітету ОСОБА_2 листом від 06.11.2014 за №17 під назвою: «Щодо кризової ситуації на ПАТ «Херсонська ТЕЦ» та вираженню недовіри голові правління та правлінню підприємства» звернувся до Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3, голови Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 та прокурора м.Херсон ОСОБА_5 Разом з листом зазначеним особам був направлений протокол розширеного засідання профспілкового комітету від 06.11.2014. В даному протоколі зазначене наступне: «... Усі присутні наголошували на тому, що у ситуації, що склалася на підприємстві вина покладається на голову правління ОСОБА_6 Особливо колектив наголосив, що причиною відсутності коштів на заробітну плату є те, що кошти підприємства витрачаються на товари та послуги по значно завищеній ціні у порівнянні з фактичними ринковими пінами. Фактично, колектив звинуватив голову правління у розтраті коштів підприємства...».

Крім того, у згаданому вище протоколі профспілковим комітетом було вказано таке: «...ОСОБА_6, ОСОБА_1 - намагалися виправдовуватися, говорити про те, що на підприємстві не вистачає коштів з причини кризової обстановки в країні, мотивували невиплату заробітної плати наявністю боргу ДП «Енергоринок» перед підприємством. Про терміни виплати заробітної плати надали некоректні відповіді, намагалися ввести колектив в оману обіцянками по скорій виплаті заробітної плати.

Враховуючи загальну думку колективу ПАТ «Херсонська ТЕЦ», наявний факт 2-місячної заборгованості по заробітній платі, численні порушення колективного договору зокрема, по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення, численні факти розтрати коштів підприємства, профспілковий комітет ПАТ «Херсонська ТЕЦ» постановив: Виразити недовіру голові правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_6 та правлінню підприємства з причин невідповідності їх займаній посаді.».

Вважає, що дана інформація є недостовірною, оскільки на посаду заступника голови правління ОСОБА_1 призначено 04.08.2014р., тому дії або бездіяльність його не могли мати жодного впливу на ситуацію в товаристві також ця інформація яка була поширена відповідачем ганьбить його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації.

Вважає, що ця інформація не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом, при цьому доведена до відома багатьох осіб, а саме до Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Херсонської обласної державної адміністрації, Прокуратури м.Херсона та всього колективу ПАТ «Херсонська ТЕЦ».

У зв'язку з наведеним просив: визнати недостовірною інформацію відносно ОСОБА_1, поширену Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» у Протоколі розширеного засідання профспілкового комітету ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від 6 листопада 2014 року, що направлений разом з листом від 6 листопада 2014 року за № 17 до Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3, голови Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 та прокурора м. Херсон ОСОБА_5, а саме:

«...Усі присутні наголошували на тому, що у ситуації, що склалася на підприємстві вина покладається на голову правління ОСОБА_6 Особливо колектив наголосив, що причиною відсутності коштів на заробітну плату є те, що кошти підприємства витрачаються на товари та послуги по значно завищеній ціні у порівнянні з фактичними ринковими цінами. Фактично, колектив звинуватив голову правління у розтраті коштів підприємства...».

«...ОСОБА_6, ОСОБА_7 - намагалися виправдовуватися, говорити про те, що на підприємстві не вистачає коштів з причини кризової обстановки в країні, мотивували невиплату заробітної плати наявністю боргу ДП «Енергоринок» перед підприємством. Про терміни заробітної плати надали некоректні відповіді, намагалися ввести колектив в оману обіцянками по скорій виплаті заробітної плати.

Враховуючи загальну думку колективу ПАТ «Херсонська ТЕЦ», наявний факт 2-місячної заборгованості по заробітній платі, численні порушення колективного договору зокрема, по матеріальної допомоги на оздоровлення, численні факти розтрати коштів підприємства, профспілковий комітет ПАТ «Херсонська ТЕЦ» постановив:

Виразити недовіру голові правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_6 та правлінню підприємства з причин невідповідності їх займаній посаді.»;

Зобов'язати Профспілковий комітет первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом відкликання листів, надісланих на адресу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Херсонської обласної державної адміністрації та Прокуратури м.Херсон з обов'язковим документальним підтвердженням;

Зобов'язати Профспілковий комітет первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» в особі голови профспілки ОСОБА_2 публічно вибачатись перед ОСОБА_1 за поширення недостовірної інформації;

Заборонити Профспілковому комітету первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» поширювати недостовірну, неправдиву інформацію щодо оцінки ділових та професійних якостей ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов'язків; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи та просили відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідно до наказу ПАТ «Херсонська ТЕЦ» №215-к від 04.08.2014р. ОСОБА_1 з 04.08.2014р. призначено на посаду заступника голови правління на умовах укладеного з ним контракту.

Профспілковий комітет первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» в особі голови комітету ОСОБА_2 листом від 06.11.2014 за №17 під назвою: «Щодо кризової ситуації на ПАТ «Херсонська ТЕЦ» та вираженню недовіри голові правління та правлінню підприємства» звернувся до Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3, голови Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 та прокурора м.Херсон ОСОБА_5 Разом з листом зазначеним особам був направлений протокол розширеного засідання профспілкового комітету від 06.11.2014. В даному протоколі зазначене наступне: «... Усі присутні наголошували на тому, що у ситуації, що склалася на підприємстві вина покладається на голову правління ОСОБА_6 Особливо колектив наголосив, що причиною відсутності коштів на заробітну плату є те, що кошти підприємства витрачаються на товари та послуги по значно завищеній ціні у порівнянні з фактичними ринковими пінами. Фактично, колектив звинуватив голову правління у розтраті коштів підприємства...».

Крім того, у згаданому вище протоколі профспілковим комітетом було вказано таке: «...ОСОБА_6, ОСОБА_1 - намагалися виправдовуватися, говорити про те, що на підприємстві не вистачає коштів з причини кризової обстановки в країні, мотивували невиплату заробітної плати наявністю боргу ДП «Енергоринок» перед підприємством. Про терміни виплати заробітної плати надали некоректні відповіді, намагалися ввести колектив в оману обіцянками по скорій виплаті заробітної плати.

Враховуючи загальну думку колективу ПАТ «Херсонська ТЕЦ», наявний факт 2-місячної заборгованості по заробітній платі, численні порушення колективного договору зокрема, по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення, численні факти розтрати коштів підприємства, профспілковий комітет ПАТ «Херсонська ТЕЦ» постановив: Виразити недовіру голові правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_6 та правлінню підприємства з причин невідповідності їх займаній посаді.».

Відповідно до службової записки №07/1937 від 16.09.2014р. голови профспілкового комітету ОСОБА_2 до голови правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_6: згідно рішення профкому, протокол №14 від 09.09.2014р. у зв'язку порушенням п.3.19, 3.20 Колективного договору на 2014-2015р.р., просить скласти та узгодити з профкомом графік погашення заборгованості по заробітній платі та виплаті профспілкових внесків колективу підприємства за період з 01.08.2014р.

Відповідно до розпорядження №60-р від 10.11.2014р. у зв'язку із скрутним фінансовим станом підприємства, яке призвело до затримки виплати заробітної плати зобов'язано правління товариства: кошти, які надходять на рахунки підприємства у першочерговому порядку скеровувати на виплату заробітної плати; для прозорості прийнятих рішень на засідання правління по розподілу коштів, які надійшли на рахунки товариства, та подальшого інформування працівників про фінансовий стан товариства, залучати голову профспілкового комітету ОСОБА_2

Відповідно до листа №73/6494 вих.14 від 14.11.2014р. Прокурором м.Херсона направлено прокурору Дніпровському району м.Херсона, голові профспілкового комітету ПАТ «Херсонська ТЕЦ» інформацію профспілкового комітету ПАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_2 з приводу невиплати заробітної плати на підприємстві, інших порушень трудового законодавства для розгляду та прийняття рішення згідно з чинним процесуально-кримінальним законодавством, яку прокурором Дніпровському району м.Херсона 18.11.2014р. направлено начальнику Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Відповідно до довідки №05-1-2551 від 24.11.2014р. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» станом на 20.11.2014р. заборгованість ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з виплати заробітної плати, яка зазначена у статистичному звіті з праці №1-ПВ у сумі 614тис.грн. погашена.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.2 ст.13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли би порушити права інших осіб.

Ст.269 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Відповідно до ч.ч.1-4, 7 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити з огляду їх відповідності дійсності і спростувати.

У відповідності до ст. ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" передбачено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з п.15 вказаної Постанови - юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Крім того, відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВС України №1 від 27.02.2009р., згідно з положеннями ст.277 ЦК і ст.10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язанні розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення достовірної інформації.

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обовязок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст.3,28).

Ст.32 Конституції України передбачений судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї.

Разом з тим, ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в іншій спосіб на свій вибір.

Згідно зі ст.47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Разом з тим, відповідно до ст.69 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію ( п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року).

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду із позовом про захист честі, гідності, ділової репутації, однак інформація вказана в листі та протоколі, не містить образи чи наклепу на адресу позивача і не підтверджує факту поширення недостовірної інформації.

Враховуючи, що у справах даної категорії повинно бути доведено не лише факт поширення інформації особою, до якої пред'явлений позов, а й її особливий характер, що ганьбить гідність особи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки інформація у листі та протоколі, не містить образ та наклепу, не ганьбить позивача, не принижує його честь і гідність і є реалізацією відповідачем конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширенням недостовірної інформації.

Доводи позивача про те, що він переконаний у поширенні відносно нього недостовірної інформації, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, носять характер припущення, не підтвердженні доказами і не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Крім того, позивачем обраний спосіб захисту, як зобов'язання представника відповідача публічно вибачитись і заборонити поширювати недостовірну інформацію.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи», суд не вправі зобовязувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі.

Таким чином, ст.ст. 16,277 ЦК України не передбачено примусове усне спростування усного висловлювання і заборона щодо поширення інформації в подальшому, як спосіб судового захисту гідності та честі за поширення недостовірної інформації, оскільки примушування людини змінити свої внутрішні переконання є втручанням у свободу слова та виявлення поглядів, що гарантовано Конституцією України та ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову.

За таких обставин не підлягають задоволенню і вимоги щодо відшкодування судових витрат.

На підставі ст.ст. 13, 269, 275, 277, 278, 280, 297, 299 ЦК України, ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст.3, 28, 32, 34, 40,69 Конституції України, ст.47-1 Закону України «Про інформацію», ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 27.02. 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи», суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Дорошинська В.Е.