ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7606/15-ц
провадження № 2/753/4438/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ПрАТ „Українська акціонерна страхова компанія „АСКА до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 1 561,42 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн. Посилався на те, що 20.06.2012 року між ПрАТ «УАСК «АСКА» та ОСОБА_3 було укладено договір №3044167, за яким позивачем було застраховано майновий інтерес страхувальника ОСОБА_3, пов`язаний з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме: автомобілем «Деу Нексіа», д.н.з. НОМЕР_7. 14.07.2012 року з вини відповідача ОСОБА_4, яка керувала автомобілем «Субару Легассі», д.н.з. НОМЕР_3, сталася ДТП, внаслідок чого автомобілю «Деу Нексіа», д.н.з. НОМЕР_7, було завдано механічних пошкоджень. ПрАТ «УАСК «АСКА» сплатило ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 6 130,29 грн. Автомобіль «Субару Легассі», д.н.з. НОМЕР_3, застрахований у ТДВ «СК «Провіта», до якого позивач звернувся у судовому порядку про відшкодування шкоди. Рішенням господарського суду Київської області вирішено стягнути з ТДВ «СК «Провіта» на користь ПрАТ «УАСК «АСКА» 4 568,87 грн. страхового відшкодування. Однак сума матеріального збитку складає 6 130,29 грн., які позивач сплатив ОСОБА_3 в рахунок страхового відшкодування. Після чого, як вважає позивач, в нього виникло право регресної вимоги до ОСОБА_4, тому просить стягнути з неї різницю між фактично сплаченим страховим відшкодуванням та стягнутими коштами з ТДВ «СК «Провіта», а саме: 1 561,42 грн.
В судове засідання представник позивача Лапай О.В. не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, вказавши, що вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.42).
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась (а.с.40; 45).
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи між ПрАТ «УАСК «АСКА» та ОСОБА_3 було укладено договір №3044167, за яким позивачем було застраховано майновий інтерес страхувальника ОСОБА_3, пов`язаний з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме: автомобілем «Деу Нексіа», д.н.з. НОМЕР_7 (а.с.3-7).
Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2012 року (а.с.2), 17.07.2012 року відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Субару Легассі», д.н.з. НОМЕР_3, по вул. Тепловозна в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Даною постановою ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і набрала законної сили.
У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ, №18С/07/12 від 25.07.2012 року матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Деу», д.н.з. НОМЕР_7, становить 5 068,87 грн. (а.с.9-16). ПрАТ «УАСК «АСКА» сплатило ОСОБА_3 6 130,29 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією розрахунку страхового відшкодування та копією платіжного доручення №9056 від 21.08.2012 року (а.с.17).
Як встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2013 року у справі за позовом ПрАТ «УАСК «АСКА» до ТДВ «СК «Провіта» про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач, сплативши власнику автомобіля «Деу», д.н.з. НОМЕР_7, 6 130,29 грн., здійснив виплату, що перевищує розмір оціненої шкоди, наведений у звіті про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №18С/07/12 від 25.07.2012 року, а саме 5 068,87 грн. Даним рішенням позовні вимоги задоволено частково та вирішено стягнути з ТДВ «СК «Провіта» на користь позивача суму страхового відшкодування, визначену звітом, однак за виключенням безумовної франшизи, яка встановлена полісом №АА/4602833, за яким у ТДВ «СК «Провіта» застраховано автомобіль ОСОБА_4 «Субару Легассі», д.н.з. НОМЕР_3, і становить 500 грн. (а.с.24-27).
06.12.2013 року позивач звертався до відповідача з проханням сплатити в добровільному порядку суму завданої шкоди в розмірі 1 561,42 грн., проте відповідач надала відповідь, в якій відмовляється сплачувати вказану суму (а.с.30-31).
За приписами ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п.п. г п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього ж закону.
Зокрема у пункті 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Таким чином, суд вважає, що позивач як страховик отримав право регресу до відповідача в межах розміру виплаченого та не відшкодованого розміру франшизи в сумі 500 грн.
Оскільки рішенням Господарського суду Київської області було встановлено, що позивачем було надміру сплачено страхове відшкодування ОСОБА_3, і відшкодуванню підлягає лише сума, визначена звітом, а стягненню з ТДВ «СК «Провіта» - 4 568,87 грн., тобто суми за виключенням безумовної франшизи, крім того до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача ОСОБА_4, якій було направлено регресну вимогу, але на даний час нею не вжито дії щодо відшкодування завданої нею шкоди в добровільному випадку, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 500 грн., а в задоволенні стягнення решти суми відмовити.
Крім цього, у відповідності із вимогами ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 993, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 88, 208, 209, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України, Законом України «Про страхування», суд -
Позов задовольнити частково.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М.КОЛЕСНИК